ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 163, 2016-12-11 10:00

אברהם נגוסה: הוא צודק, זה דיון ועדה רשמי, יש לנו פרוטוקול.

אברהם נגוסה: אנחנו מאוד שמחים להיות פה, חבריי חברי הכנסת, חברי הוועדה, לא יכלו להגיע לפה כי היום זה יום ראשון וכבר פעם אחת דחינו, אי אפשר לדחות עוד פעם ולכן אנחנו החלטנו לקיים בכל זאת, גם אם היום לא נוח לחברים.

אברהם נגוסה: אז איתי נמצאים מנהלת הוועדה, דנה גורדון שושני, יגאל אמיתי, דובר הוועדה, אורי פרדניק וישמבל קפלה, העוזרים שלי ונמצאים פה גם נציגי ארגונים ומשרדים, משרדי הממשלה, שיציגו את עצמם ואנחנו שמחים לקיים את הדיון הזה היום פה.

אברהם נגוסה: היום הביקור שלנו בבית שמש מתחלק לשניים, החלק הראשון זה הביקור פה, הדיון והסיור פה במכללה, והחלק השני זה ישיבה עם ראש העיר ולכן זה מאוד - - -

<קריאה: איפה, אדוני?

<קריאה: הישיבה תתקיים פה?

אברהם נגוסה: לא, בלשכת ראש העיר, זה החלק השני.

אברהם נגוסה: אנחנו מאוד מאוד מודים לכם שקיבלתם אותנו ואנחנו נשמח מאוד ללמוד מכם בעניין של פעילות המכללה וההכשרה והעניין, בעיקר, של הרב תרבותיות, בכיוונים האלה, איך לקבל את השונה, איך לקבל ולחבק את העולים החדשים.

אברהם נגוסה: אלה כיוונים שאנחנו רוצים ללמוד מהעשייה שלכם.

אברהם נגוסה: תודה רבה, אני מעביר את רשות הדיבור.

<איקו שחר: אז נתחיל, ברשותך, חבר הכנסת בסבב היכרות קצר.

<איקו שחר: קוראים לי איקו שחר, אני מפקד הכשרות הנגדים בכל קורסי הבסיס במכללה.

<איקו שחר: (המשך סבב ההיכרות)

<חיים בלומנפלד: אני אגיד כמה מילים.

<חיים בלומנפלד: לצערי הרב אני לא אוכל ללוות אתכם לכל אורך הסיור, איקו פה יחד איתכם, שהוא למעשה עוסק בעיקר העשייה שלנו בנושא של קליטת השוטרים החדשים והיפוך המחשבה של מי שמגיע לפה כאזרח, להפוך אותו לשוטר שיודע לתפקד בחברה רב תרבותית.

<חיים בלומנפלד: אז קודם כל ברוכים הבאים למכללה הלאומית לשוטרים.

<חיים בלומנפלד: אני חושב שבסוף היום הזה גם אלה שנמצאים איתנו, ורוב האנשים שיושבים פה בחדר נמצאים איתנו בקשר, הייתי אומר רצוף וחלקם אפילו קשר יומיומי, אני רוצה לקוות שישנו את הדעה שלהם, כי אתם תראו כל מיני דברים אחרים ושונים, כי אנחנו נמצאים כל הזמן בתהליך של התפתחות.

<חיים בלומנפלד: אני יכול להגיד כמה דברים בשם המשטרה כולה.

<חיים בלומנפלד: המשטרה עברה תהליך של הבנה שהדברים הם לא כרגיל.

<חיים בלומנפלד: הפיצוץ הגדול ביותר היה אחרי האירוע עם החייל יוצא קהילת אתיופיה בחולון, שאנחנו הבנו שכנראה כל מדינת ישראל לא נמצאת בכיוון הנכון וצריך לעשות הרבה יותר כדי לחבק את הקהילה, אבל אנחנו לקחנו את זה עוד כמה צעדים קדימה, זה להבין שאנחנו צריכים לעשות שינוי גם בשיטות ההדרכה שלנו, גם בשיטות החינוך שלנו כדי שאנחנו נוכל להתאים את עצמנו להיות משטרה בחברה רב תרבותית.

<חיים בלומנפלד: חלק מהדברים היה מאוד מאוד אינטנסיבי למול הקהילה ואתה יודע כמה אנחנו היינו מעורבים בנושא הזה, אבל בהחלט יש אוכלוסיות נוספות ומיעוטים שאנחנו מטפלים, איקו יפרט על זה בהמשך, אנחנו מטפלים בזה במכללה ואנחנו הופכים את פנינו.

<חיים בלומנפלד: אפשר לחלק את זה לכמה וכמה דברים, אבל עיקר הדברים נוגעים לקליטה והשמה של יוצאי הקהילה וכל מיני קבוצות שאנחנו מעוניינים לשמר ולהעצים את הקשר איתם, שהחלק שלהם בתוך משטרת ישראל יהיה זהה לחלק שלהם באוכלוסייה.

<חיים בלומנפלד: זה מאוד מאוד חשוב.

<חיים בלומנפלד: אחת.

<חיים בלומנפלד: שתיים, באמת לתת העדפה מתקנת במקומות שאפשר לתת העדפה מתקנת כדי שנוכל להציב את עצמנו במקום שיש לנו נגישות ושיח רצוף כל הזמן ולצמצם את תחושת הקיפוח בקרב העדה, בין אם היא נובעת כתוצאה מעובדות שבאמת מתרחשות ובאמת אם היא נובעת כתוצאה מתחושות, ועם תחושות נורא קשה להתווכח, אבל אנחנו בהחלט פועלים על הדברים האלה.

<חיים בלומנפלד: זאת הייתה נקודת המוצא שלנו כשאנחנו התחלנו לפעול, בעיקר מולכם, כי הטריגר לפעילות שלנו, לשינוי דפוס המחשבה הזה היה באמת אותו אירוע גדול שהוקמו בעקבותיו צוותים משותפים ובאמת תודה לכל מי ששיתף פעולה.

<חיים בלומנפלד: אני אגע בכמה פעולות מאוד מאוד מרכזיות שאנחנו עושים כדי להכשיר את השוטרים שלנו.

<חיים בלומנפלד: אני אגיד כבר מהתחלה, שלמרות שזה איקו שנמצא פה, הפעילות הזאת חוצה את כל המכללה, החל מהיום הראשון של שוטר במשטרת ישראל וכלה בקורסים הבכירים ביותר, שדנים על הדברים האלה.

<חיים בלומנפלד: יש לנו פה מודל להכשרה מנטלית והתייחסות לנושא של רב תרבותיות, בין אם זה מתבצע על ידי פאנלים, בין אם מתבצע על ידי שיעורים פרונטליים, בין אם זה מתבצע על ידי תרגולים פיזיים, תרגולים של סימולציות ובין אם זה מתבצע על ידי תרגולים תיאורטיים ומשחקי תפקידים שנעשים בתוך הכיתה.

<חיים בלומנפלד: מעבר לזה יש סיורים שאנחנו מקיימים, יש פעילויות שאנחנו מקיימים ברמה הערכית, שאנחנו מאמצים אוכלוסיות מסוימות.

<חיים בלומנפלד: אני מדבר בכלליות ואחר כך יירדו יותר לפרטי פרטים.

<חיים בלומנפלד: אנחנו מקיימים פעילויות ערכיות, מאמצים אוכלוסיות מסוימות כדי להציג את הצד שלנו, כדי להראות שהשוטרים בסך הכול באו, וזה ברור לחלוטין, זו נקודת המוצא, לשרת את האוכלוסייה.

<חיים בלומנפלד: הגישה השירותית והגישה שבה אנחנו, כמשטרה, מתייחסים אל עצמנו ככאלה שהם לא אדוני הציבור, אלא משרתי הציבור, היא גישה שאנחנו מקפידים ומדגישים אותה בכל אחת ואחת מהפעילויות שלנו במכללה.

<חיים בלומנפלד: אני לא אכנס לפרטי פרטים, אני אגע רק בכמה פעילויות מרכזיות.

<חיים בלומנפלד: אז דיברתי על נושא של פאנלים, על שיעורים, על סימולציות.

<חיים בלומנפלד: אני אדבר על פרויקט שאנחנו ממש מתחילים אותו בימים אלה, פרויקט שנקרא תחקור ללמידה.

<חיים בלומנפלד: יש לנו פה קרית אימונים, אתם תסיירו בה בהמשך ואנחנו עושים סימולציות על ידי שחקנים של מצבים שהם נתקלים בהם בשטח.

<חיים בלומנפלד: למשל, כשאתה בא לטפל, אתן דוגמה, באוכלוסייה, בואו ניקח לדוגמה ממה שאנחנו מדברים, מיוצאי קהילת אתיופיה, אם אדם לא מסתכל לך ישר בעיניים זה לא אומר שהוא מסתיר משהו, אלא זה אומר שהוא מכבד אותך.

<חיים בלומנפלד: אנחנו עובדים על הדברים האלה כל הזמן.

<חיים בלומנפלד: אם יש שחקנים, כשאנחנו שוכרים שחקן ממוצא אתיופי אנחנו ניתן לו לתרגל בדיוק את הדברים האלה, כדי שהשוטרים שיגיעו לשטח לא יפרשו את זה לא נכון.

<חיים בלומנפלד: ואנחנו כל הזמן אומרים להם את הדברים האלה.

<חיים בלומנפלד: זו דוגמה אחת.

<חיים בלומנפלד: אנחנו משקיעים בזה גם מאמצים וגם כסף.

<חיים בלומנפלד: אנחנו כמשטרה נותנים גם העדפה מתקנת, או הזדמנות נוספת לשוטרים שמתקשים, ולאו דווקא עם אוכלוסיית יוצאי אתיופיה, אתם נמצאים פה במקרה, אבל גם אוכלוסיות אחרות שמתקשות בעברית ומתקשות בלימוד וכל מיני דברים כאלה.

<חיים בלומנפלד: אנחנו נותנים מעין שיעורים פרטיים ועוד דברים שעוזרים להם לא להיפלט מהמערכת, אלא להיפך, זה אתגר.

<חיים בלומנפלד: כי בסוף כשאתה לוקח שוטר כזה ואתה מטמיע בו את הערכים ואתה עוזר לו לצלוח את המכשולים שיש לכל עלייה פה במדינת ישראל אנחנו מקבלים משטרה הרבה יותר טובה.

<חיים בלומנפלד: זו תפיסת העולם שלנו, זה במצוותו של המפכ"ל.

<חיים בלומנפלד: אני מציע שלגבי יתר הדברים, איקו, אתה תתחיל, ואני באיזה שהוא שלב אפרד מכם.

<חיים בלומנפלד: אז, בבקשה.

<איקו שחר: בסדר גמור.

<איקו שחר: אני אעמוד, ברשותכם, גם כדי שאני אראה את כולם.

<איקו שחר: בוקר טוב ובאמת ברוכים הבאים.

<איקו שחר: הכנו מצגת מתכללת, קצרה, עניינית, שתיגע באופן כללי ואפילו נרד לרזולוציות מסוימות פרטניות.

<איקו שחר: כמובן שניתן לשאול שאלות.

<איקו שחר: בסוף המצגת שלי קצינת החינוך של המשטרה תעלה ותיתן תמונה קצת יותר רחבה על פעילויות נוספות.

<איקו שחר: גם לגבי התמונה שאתם רואים היה לנו דיון.

<איקו שחר: התמונה הזו מלווה את העשייה של המכללה, משהו כמו שנה במצגת - - -

<קריאה: שנתיים.

<איקו שחר: שנתיים, סליחה.

<איקו שחר: אז הייעוד של המכללה הלאומית, שאתם הגעתם אליה הנה היום זה אחריות להכשרה, הסמכה, פיתוח מנהיגות לשיפור המקצועיות בתחומי השיטור, הניהול והפיקוד בכלל משטרת ישראל.

<איקו שחר: בכל יום נתון יש לנו כ-1,600-1-700 איש, יש לנו פה בית מלון שמלין 1,050 שוטרים כל לילה, יש פה כ-80-90 מסגרות בכל יום שרצות בכל הרבדים, החל מאזרח שהיום הופך להיות שוטר ועד לקצין בכיר שמגיע הנה, וימי קהילה ופורומים וכו'.

<איקו שחר: החזון שלנו, כמכללה, הוא להיות בית יוצר שמעצב תרבות ערכית של מקצוענות ומצוינות במשטרת ישראל.

<איקו שחר: המכללה הזאת, אני רק אגיד בהקשר הזה, ריכזה לתוכה 28 בתי ספר מכלל מחוזות המשטרה שהיו פרוסים בכל מיני מקומות, מרחבים, מחוזות.

<איקו שחר: כולם אוגדו הנה למכללה אחת שכבר אוטוטו חוגגת שנתיים ופה אנחנו בעצם הכול, החל מקבלת אזרח והפיכתו לשוטר ועד לקצין בכיר וכו'.

<איקו שחר: אנחנו מתייחסים בהכשרות שלנו לארבעה מצבי תודעה, ואני אומר את זה כמובן באופן מאוד מאוד כללי.

<איקו שחר: האחד זה האזרח.

<איקו שחר: אזרח שאנחנו מקבלים אותו אלינו הנה, כאזרח שמגיע עם תפיסה, עם ערכים, עם חינוך, עם מסורת, עם מוצא, ואנחנו הופכים אותו להיות שוטר שיודע לתת שירות לאזרח.

<איקו שחר: אנחנו תיכף נדבר על סוג השירות ועל ההתאמה בהקשר של רב תרבותיות.

<איקו שחר: לאחר מכן שוטר שמתמודד באירוע, או באירוע שבו הוא אמור לאתר חשוד, או שוטר שנלחם בתחום הפח"ע.

<איקו שחר: אלה ארבעת מצבי התודעה שאליהם מוכוונת כלל העשייה בהכשרות שלנו.

<איקו שחר: רצף ההכשרה.

<איקו שחר: כמו שאמרנו, בדיוק אנחנו עובדים בקורסים הבסיסיים, אזרחים שהופכים אותם לשוטרים, שוטרים שהופכים אותם לשוטרים מקצועיים, מוסמכים, לאחר מכן קורס הקצינים, לאחר מכן קצינים מתקדם וקורסי הקצינים הבכירים, שזה פו"ם, קורס נצ"מים וכו'.

<איקו שחר: צירי ההכשרה וההסמכה המרכזיים אצלנו הם כאלה.

<איקו שחר: כשירות מנטלית, איפה שאנחנו רואים את הלב האדום מצד ימין למטה, תרבותיות, חוסן, מנהיגות, כשכל הרב תרבותיות, שתיכף אני אדבר עליה בהרצאה שלי, היא פלח מסוים בתוך מה שאנחנו קוראים לו כשירות מנטלית.

<איקו שחר: הכשירות המקצועית, לקחת שוטר ולהפוך אותו למומחה ידע בתחום העיסוק שלו, תנועה, בילוש, חוקר וכו'.

<איקו שחר: כשירות מבצעית, שהיא הכשרת רוחב שיודעת להכשיר בכל דרג את הרמה המבצעית אליה הוא נדרש וכמובן מנהיגות ופיקוד, שבחלק מהקורסים זה מובנה לאורך ובחלק מהקורסים זה נכנס כהכשרות רוחב.

<איקו שחר: כשירות תרבותית.

<איקו שחר: אני רוצה לומר רק מילה אחת בנושא של כשירות תרבותית, שחשוב לומר שזה לאו דווקא - - - אנחנו פה מתכנסים ואנחנו מדברים על אוכלוסייה של יוצאי קהילת אתיופיה, אנחנו מדברים בכשירות רב תרבותית באופן מאוד מאוד כללי.

<איקו שחר: אני אומר את זה, להתאים במפגש של שוטר ואזרח את ההתנהלות ואת ההתנהגות של השוטר אל אותו אזרח שעומד מולו.

<איקו שחר: זה יכול להיות אזרח מבוגר, אזרח צעיר, זה יכול להיות עולה חדש, זה יכול להיות יהודי, זה יכול להיות ערבי, זה ממש לא משנה, אנחנו רוצים, באופן כללי, להתאים את ההכלה ואת ההבנה של השוטר במפגש כזה, איך הוא מתאים את סוג ההתנהגות שלו לאותו אדם שעומד מולו.

<איקו שחר: זה ככה אני אומר באופן מאוד מאוד כללי.

<איקו שחר: אמון הציבור במשטרה, כאשר האתגר הוא כמובן השפעה על אמון הציבור, זה הנושא שאולי מתכנסת אליו כלל העבודה שלנו.

<איקו שחר: בסופו של דבר אמון הציבור במשטרה הוא אולי אחד מאבני היסוד המשמעותיים ביותר של משטרה בחברה דמוקרטית.

<איקו שחר: לשם אנחנו מכווינים ולשם אנחנו שואפים ואנחנו עושים כל שלאל ידינו על מנת באמת להגביר את האמון של הציבור במשטרה.

<איקו שחר: אנחנו פה מדברים על שלושה מעגלים, של אפקטיביות, של לגיטימציה ציבורית ושל הוגנות בתהליכים.

<איקו שחר: אני לא אכנס פה לכל נושא ולכל עניין, כולנו פה מבינים בדיוק על מה מדובר ואני אכנס לזה יותר בהמשך.

<איקו שחר: המשטרה מוכוונת לפתרון של בעיות האזרח הנורמטיבי בטריטוריה מוגדרת.

<איקו שחר: ההסתכלות, אני אגיד בשנים האחרונות, מבחינת המשטרה, מבחינת העשייה של המשטרה, היא לטפל ולפתור את הבעיות של האזרח הנורמטיבי, האזרח שבסופו של דבר רוצה לישון בשקט ורוצה שלא יגנבו לו ורוצה שלא יתקפו אותו, האזרח הנורמטיבי, שזה פחות או יותר 97%-98% מהאוכלוסייה במדינה הזאת, ולשם אנחנו מכווינים את כלל העשייה שלנו.

<איקו שחר: עבודת השוטר מתבצעת במפגש עם חברה רב תרבותית כל הזמן.

<איקו שחר: שוטר שמגיע לאירוע אלמ"ב, אלימות במשפחה, הוא פוגש את זה פעם במשפחה כזאת ופעם במשפחה אחרת, ופעם בשכונה כזו ופעם אזרח ותיק ופעם אזרח חדש, והוא כל הזמן צריך להתנהל בתוך הדבר הזה כשהוא מתאים את ההתנהגות שלו לסיטואציה.

<איקו שחר: גם אם זה אותו אירוע בכותרת, ההתנהגות של השוטר היא כזו.

<איקו שחר: ברירת המחדל בעבודת השיטור, טריטוריות ודפוסי התנהלות ושירות מותאם.

<איקו שחר: בסוף בסוף בסוף, כמו שאמרתי, שירות מותאם לסיטואציה.

<איקו שחר: את לא כועסת שאני מקצר, נכון, מירב?

<איקו שחר: יש פה יועצת ארגונית, היועצים אוהבים קצת ככה להרחיב, אני עושה את זה קצר ותכליתי.

<איקו שחר: מרכיב בכשירות המנטלית של השוטר והקצין בהתאם לתפקיד ולדרג.

<איקו שחר: כשאנחנו מדברים על בנייה או על כשירות מנטלית של שוטר או על סדנאות או על עשייה, אנחנו מדברים בהתאם לתפקיד ולדרג.

<איקו שחר: שוטר שמתגייס, אתמול הוא היה אזרח והוא מתגייס אליי לקורס שוטרים יקבל ברמה מסוימת של דילמות, ברמה מסוימת של התעסקות וככל שהוא יתפתח בארגון אנחנו נעשה התאמות בכשירות המנטלית שאותו שוטר, ולאחר מכן אולי גם מפקד או שוטר בכיר, צריך לעבור.

<איקו שחר: ביטוי של עקרונות תפיסת האמון, צרכי האזרח הנורמטיבי, דיפרנציאציה, מניעה מצבית, כל הכותרת הזאת, בסוף אנחנו כמשטרה רואים שלנו יש חלק גדול מאוד בזה שאנחנו צריכים להגיע לא תמיד אחרי שהעבירה בוצעה אלא לפני ולעסוק במניעה מצבית.

<איקו שחר: איך אנחנו גורמים לזה שאזרח נורמטיבי ימשיך להיות אזרח נורמטיבי, לא ייתקל איתנו.

<איקו שחר: אני יכול לתת דוגמה שהמפכ"ל מציין אותה, זה הנושא שאזרח, חייל, מגיע בסוף שבוע הביתה, יוצא לפאב לשתות.

<איקו שחר: בעבר יכול מאוד להיות שהוא היה פוגש אותנו כשהוא היה מסיים את הבילוי באותו פאב והוא היה נתקל בנו במחסום זה או אחר עם בדיקת ינשוף.

<איקו שחר: אנחנו עושים היום הרבה מאוד פעילויות מנע שיגרמו לאותו חייל שכשהוא יוצא לפאב לשתות עם החברים שלו, אז לשתות באופן כזה שלא יהפוך אותו להיות שיכור ולא לנהוג, והוא יפגוש אותנו לפני.

<איקו שחר: הוא יפגוש אותנו לפני, בפרסומות, בתשדירי שירות, אולי בחלוקת פלאיירים, אולי במחסום מניעה שיהיה בטרם הבילוי ולא אחרי הבילוי ועוד הרבה מאוד דוגמאות שכאלה.

<איקו שחר: שלוש רמות שאנחנו מתייחסים אליהן, זה הרמה האישית, הרמה המקצועית והרמה הארגונית.

<איקו שחר: כשירות תרבותית היא לאו דווקא חשיפה לתרבויות.

<איקו שחר: היא כמובן היכרות וחשיפה גם, אבל היא בעיקר בעיקר עבודה על האדם עצמו, לצקת אליו תכנים ואפשרויות לקבל את האחר, לקבל את השונה, להכיל את השוני.

<איקו שחר: יש לנו כמובן את כל הנושא של הטיות ודעות אישיות ומשמעותן.

<איקו שחר: ברור לנו שכשמגיעים אלינו שוטרים לארגון, או כשכבר חיים פה שוטרים בארגון והם יוצאים לקורס כזה או קורס אחר, לכולם יש לצורך העניין את הדעות שלהם ולכולם יש את המסורת שלהם ולכולם יש את האופי שלהם, זה ברור לנו וזה פועל יוצא, ואנחנו בתוך ההכשרות שלנו מנסים להגיע לרמה מסוימת בכל הכשרה ולהתאים, יחד עם זה שכל אחד מגיע ממקום אחר, מקום שונה, להתאים איזה שהיא עשייה שהיא תהיה ברורה לאיש משטרה, שככה צריך להתנהל וככה צריך להתנהג.

<איקו שחר: אני לא אפרט, אבל אנחנו רואים פה איזה שהוא רצף על פני דרגים של כשירות תרבותית.

<איקו שחר: מה אנחנו מעניקים בשער הכניסה לארגון, מה אנחנו מעניקים במעבר מנגד לקצין, לאחר מכן בקצונה הבכירה ולאחר מכן באימוני יחידות שאנחנו עושים כאשר אנחנו רואים, מתפיסת התפקיד בתחום הכשירות התרבותית דרך מתן כלים להתמודד באתגרי התפקיד, אנחנו ממש יודעים לצקת תוכן לכל אחת מהרמות שאנחנו מתעסקים איתן.

<איקו שחר: סטטוס 2016.

<איקו שחר: מה שאנחנו רואים פה זה מדגם.

<איקו שחר: אם אנחנו מסתכלים על צד שמאל של הסקלה, אז אתם תראו שהרבה מאוד אירועים, שזה סדנאות, שזה הרצאות, שזה דיונים, שזה הרבה מאוד עשייה סביב כל מה שאנחנו קוראים לו כשירות תרבותית, גם בנגדים, גם בקצינים, גם בבכירים.

<איקו שחר: מה שאתם רואים מצד ימין זה המקצועות של המשטרה, זה בית ספר שלם של מקצועות שנמצא פה אצלנו ואנחנו רואים שהרבה מאוד תכנים בתחום הכשירות התרבותית אנחנו מכניסים לתוך הקורסים האלה.

<איקו שחר: קורס קצינים ייעודי.

<איקו שחר: אנחנו בחרנו לציין פה שני קורסים, שזה קורס קצינים ייעודי ולאחר מכן פו"ם, שאלה קורסים שעוסקים בעיקר בערכים.

<איקו שחר: כשאנחנו מדברים על רב תרבותיות אז אנחנו משייכים אותה באופן מיידי לנושא של ערכים, ואלה קורסים שמושתתים בעיקר על ערכים.

<איקו שחר: אם אני אקח רק את קורס הקצינים הייעודי, שזה בסופו של דבר ייצוג תפיסת הקצין כמוכוון התנהגות בין אישית אפקטיבית במרחבים חברתיים ותרבותיים שונים כלפי אזרחים וכלפי צוות, אז אנחנו בתרגילי הפיקוד שלו נכניס סימולציות שיודעות לדמות אירועים שקשורים לרב תרבותיות ולהפעלת שיקול דעת כזה או אחר.

<איקו שחר: אנחנו ניתן לו הרצאות תוכן בתחום הזה, אנחנו עושים פאנלים מסודרים בעניין הזה עם אנשי קהילה ועם אנשי משטרה כדי לשמוע ולהשמיע.

<איקו שחר: פו"ם, אותו דבר בדיוק.

<איקו שחר: כל הפו"ם עם עבודת הגמר שלו, כולו הוא בתחום של רב תרבותיות.

<איקו שחר: מתעסקים בזה המון שם.

<איקו שחר: אנחנו נפגשים עם קהילה, עם גורמי קהילה, אנחנו מאמצים מקומות מסוימים ומובילים אותם לאורך כל הקורסים בתחומים האלה.

<איקו שחר: לדעתי זה השקף האחרון שלי.

<איקו שחר: ברשותכם, עשיתי את זה קצר, אתם גם תעשו פה איתנו סיור אז אתם תחוו את הדברים ותראו אותם בעין, איך אנחנו עושים את זה.

<איקו שחר: באופן כללי אני רק יכול לומר שאנחנו משקיעים המון המון המון בלימוד השוטרים ובדיבור עם השוטרים וגם שמיעה מהשוטרים עצמם את הקשיים שהם נתקלים בהם ואת הציפייה.

<איקו שחר: ואני אעביר את השרביט לקצינת החינוך.

<חיים בלומנפלד: ברשותכם, אני אעזוב, אני אנסה לחבור אליכם יותר מאוחר.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

<חיים בלומנפלד: תודה רבה, לכבוד לנו שאתם הגעתם ואני אשמח שאתם תביאו את כל הוועדה, את כל חברי הכנסת.

<הדס מדמוני: שוב בוקר טוב.

<הדס מדמוני: כמו שהצגתי את עצמי קודם, שמי הדס, אני קצינת החינוך של המשטרה ואנחנו מתעסקים בתחום הרב תרבותיות, תיכף אני אנסה להמשיג.

<הדס מדמוני: אנחנו משתמשים במינוח של כשירות תרבותית, אנחנו חושבים שזה נכון יותר בהיבט של נתינת כלים לשוטרים, ואני אחזור לזה גם אחר כך, איקו השתמש בזה הרבה פעמים, מתוך איזה שהיא תפיסה, מתוך איזה שהוא רעיון מסדר ועל בסיס זה אנחנו יוצרים את תכנית העבודה.

<הדס מדמוני: שיטור בחברה מרובת תרבותיות תורגמה באגף משאבי אנוש לתכנית עבודה רב שנתית.

<הדס מדמוני: בשנת 2014 אנחנו התחלנו עם התכנית הזאת כפיילוט בשבע תחנות משטרה והרחבנו אותה לאחר מכן, בשנת 2015, ל-26 תחנות, כשאותן תחנות התמקדו בתכנית לעבודה עם הקהילה, עם יוצאי אתיופיה.

<הדס מדמוני: שי מכיר את זה, אני חושבת שזה גם הוצג בדרך כזו או אחרת לחלק מהיושבים פה.

<הדס מדמוני: התכנית, כמו שנכתב, התמקדה בחיזוק האמון של הישראלים יוצאי אתיופיה בעבודת המשטרה, זאת אומרת זה דו צדדי, גם מצד הקהילה וגם מצד המשטרה.

<הדס מדמוני: לגבי המכללה, שזה החלק השני פה, הוא הוצג על ידי איקו בפירוט רב מה היא העבודה במכללה.

<הדס מדמוני: אני רוצה להתמקד במה אנחנו עושים השנה.

<הדס מדמוני: השנה למעשה הרחבנו את התכנית לכלל תחנות המשטרה.

<הדס מדמוני: כלל השוטרים במשטרת ישראל שנמצאים בתחנות עוברים סדנאות בנושא של רב תרבותיות, שוב, שאנחנו מגדירים את זה ככשירות תרבותית, מתוך כוונה לתת לשוטר כלים להתמודד עם אוכלוסיות ייחודיות בתחום התחנה ואנחנו מדברים על אוכלוסייה שנבחרה כאוכלוסייה הדומיננטית במתחם התחנה.

<הדס מדמוני: זה יכול להיות מוסלמים, זה יכול להיות חרדים, זה יכול להיות קהילת יוצאי אתיופיה, זה יכול להיות להט"בים, זה יכול להיות עובדים זרים.

<הדס מדמוני: זאת אומרת באמת מה המגזר הדומיננטי שנמצא בתחנה ואותו שוטר צריך להתמודד עם האוכלוסייה.

<הדס מדמוני: כשאמר פה איקו, בצורה מצוינת, שבדיוק מתאימה למדיניות שאנחנו כארגון מגדירים אותה, הרעיון הוא לתת כלים להתמודד עם אוכלוסייה שונה.

<הדס מדמוני: לא רק להכיר את מאפייני אותה אוכלוסייה, אותה עדה ולדעת מה הם המנהגים, אלא להבין באופן כללי איך אני רוצה שהשוטר ינהג בצורה שוויונית כלפי כולם.

<הדס מדמוני: אז אנחנו הגדרנו את התכנית הזאת כחלופות.

<הדס מדמוני: שוב, בגלל השונות והאוכלוסיות השונות, לתת לכל תחנה את מה שמוגדר לה והרעיון הוא להתאים את עבודת השיטור לבעיות ולצרכים שנמצאים בתחום התחנתי.

<הדס מדמוני: אמרתי, לספק לשוטרים ידע וכלים בתחום הכשירות התרבותית, הן במישור המעשי, זאת אומרת מה אני עושה מחר כשיש הפגנה או כשיש משהו אחר, אבל גם וכמובן לא פחות חושב במישור המנטלי, במישור הערכי, ודיבר איקו על חיזוק אמון הציבור שמבחינתנו הוא הבסיס לדבר הזה.

<הדס מדמוני: מה אנחנו עושים?

<הדס מדמוני: במסגרת הזו נבחרו שתי עמותות, שאחת מהן יושבת פה, שהם מעבירים את הסדנאות בכלל תחנות המשטרה, תיכף אתם תראו את המספרים.

<הדס מדמוני: השלב המקדים הוא ישיבה לצורך תיאום ציפיות בין פיקוד התחנה לבין המנחים ויום סדנה שלם לכלל שוטרי התחנה, כמובן על פי קבוצות.

<הדס מדמוני: כל יום כזה מונה בערך 30 שוטרים, עם פתיחה, עם הצגת הנושא, עם ניתוח תרחישים.

<הדס מדמוני: גם פה אני מחברת למה שאמר איקו, בהיבט של סימולציות בתוך הקורסים, אז גם אצלנו בסדנאות בתחנות מתקיימות סימולציות שרלוונטיות לתחנה.

<הדס מדמוני: דנים בסימולציה.

<הדס מדמוני: הרבה פעמים אנחנו מבקשים מהמת"חים שיביאו אירועים שקרו במסגרת התחנה, גם אם הם היו אירועים טובים וגם אם היו אירועים פחות טובים, כמו סוג של ניתוח אירוע, לראות איך אנחנו יוצרים שיח סביב הדבר הזה, מה נכון לעשות, מה היינו מצפים מהשוטרים לעשות בפעם הבאה בצורה טובה יותר, וכמובן סיכום.

<הדס מדמוני: בכלל התחנות יש אופציה לקיים הרצאה של נציג האוכלוסייה.

<הדס מדמוני: חלק מהתחנות עשו את זה וחלק בחרו שלא.

<הדס מדמוני: המשובים שקיבלנו על הסדנאות הם טובים מאוד.

<הדס מדמוני: הרבה פעמים בתחילת הדרך יש התנגדויות ואנחנו כשוטרים יודעים לעשות את הדבר הזה ומתמודדים עם אוכלוסייה כל הזמן, כל הזמן, וכל אירוע שלנו הוא במגזר אוכלוסייה אחר.

<הדס מדמוני: לאט לאט הם מבינים את הצורך, הם נפתחים, הם משתפים פעולה.

<הדס מדמוני: אחר כך יכולים פה הנציגים לספר על הצד השני, אנחנו עושים אחרי זה פיקוח ובקרה.

<הדס מדמוני: הם ממלאים משובים, גם השוטרים עצמם וגם המפקדים.

<הדס מדמוני: עשינו הליך כל הזמן השתפרות במהלך הדרך, איפה שראינו שיש בעיות, איפה שהסימולציות לא התאימו לאותה תחנה, ממש תוך כדי עשינו כל הזמן שיפורים.

<הדס מדמוני: יש הפריה הדדית מאוד חשובה בין השוטרים הוותיקים יותר לשוטרים הצעירים, שגם כאן המטרה היא להקנות לשוטרים הצעירים כלים.

<הדס מדמוני: הרבה פעמים זה מתיישב להם עם מה שהם קיבלו פה בקורסים וזו הדרך הנכונה.

<הדס מדמוני: רק להראות לכם את היקף הדבר הזה.

<הדס מדמוני: יש לנו 70 תחנות, 300 סדנאות.

<הדס מדמוני: אנחנו היום ביצענו למעלה מ-250 סדנאות כשעד סוף דצמבר יושלמו גם כמעט ה-50 הנוספות, נגיע ל-287 סדנאות.

<הדס מדמוני: לא נגיע ל-9,000 שוטרים, אולי בשלב ב' של התכנית, אבל למעלה מ-6,000 שוטרים כבר עברו את הסדנאות, שזה היקף עצום, ובשלב השני באמת אנחנו מרחיבים את זה גם ליחידות נוספות.

<הדס מדמוני: במג"ב עוד לא נכנסנו לסדנאות האלה.

<הדס מדמוני: הימ"רים, המרחביים והמחוזיים עוד לא קיבלו את התכנית, יס"מ, את"ן, אנחנו מתחילים בימים אלה להחיל את התכנית גם ליחידות הנוספות.

<הדס מדמוני: בשלב הראשון, בגלל ההיקף העצום, היה לנו מאוד מאוד חשוב ששוטרי התחנות, שהם הבסיס האיתן של משטרת ישראל, הם יקבלו את הכלים הללו.

<הדס מדמוני: וכמובן שאנחנו נערכים גם לשנת 2017.

<הדס מדמוני: אחרי שכלל התחנות עברו את הסדנאות, להמשיך את התכנית בדרכים נוספות.

<הדס מדמוני: ואולי רק משפט אחרון, באמת בשיתוף הזה שבין מה שאיקו סיפר, על העשייה במכללה שהיא עשייה מאוד מאוד אינטנסיבית, עשיתי לכם פחות או יותר את החיבור למה המשטרה, השוטרים שמסיימים פה את הקורסים, הולכים לתחנות, מה הם עוברים, והכול מתוך איזה שהיא ראייה כוללת לשפר את הכלי הזה בידי השוטר הבודד שנמצא בחוץ, בעבודה מול האזרחים, וליצור לו באמת כמו הכשירות המבצעית, בתוך הכשירות המנטלית גם את הכשירות התרבותית בשביל לחזק את אמון ציבור האזרחים במשטרה.

<הדס מדמוני: תודה.

<איקו שחר: ברשותך, לספר סיפור של דקה, מעין דוגמה למניעה מצבית שדיברנו עליה מקודם ולעניין של הבנת האחר, השונה, על הצרכים שלו.

<איקו שחר: אני בעברי הייתי מפקד תחנת ראש העין, אני מספר לכם אירוע מלפני כשנה וקצת.

<איקו שחר: עיר חרדית, אלעד.

<איקו שחר: זאת עיר של כ-50,000 תושבים, קצת פחות.

<איקו שחר: מעת לעת, כשהייתי מגיע לביקורים באלעד אז היו מספרים לי הרבנים שבשישי ושבת בני הנוער עושים הרבה מאוד בעיות, עושים ונדליזם, עושים רעש ועוד כל מיני כאלה.

<איקו שחר: אז באופן טבעי אתה שואל, 'אוקיי, אז מתקשרים 100?', אבל אי אפשר להתקשר 100 כי הם חרדים, שומרים שבת.

<איקו שחר: אז אמרנו, אוקיי, מה עושים?

<איקו שחר: אמרנו נראה קודם כל בכמה בני נוער מדובר.

<איקו שחר: מדובר על עשרות של בני נוער, אני מדבר איתכם על נכון ללפני שנה שהם ללא מסגרת.

<איקו שחר: וזאת עיר חרדים, שישי שבת אין מה לעשות אז מסתובבים, משעמם ועושים ושוברים וכו'.

<איקו שחר: החלטנו לעשות מניעה מצבית, מה עשינו?

<איקו שחר: לקחנו את הפארק הראשי של אלעד, אנחנו כמשטרה נתנו ניידות נוכחות, כהסברה, לא כאכיפה, לא כדי לרשום דוחות או לעשות משהו אחר, אלא נוכחות, כדי שיראו אותנו.

<איקו שחר: הרשות הקצתה מועדון בגודל פחות או יותר של החדר שאנחנו יושבים בו עכשיו, עם מיחם לקפה, עם פינת עוגיות, עם כל מיני כאלה, ואנחנו ראינו שתופעה מסוימת פשוט נעלמה.

<איקו שחר: זה לא שהיא ירדה ב-10%.

<איקו שחר: חלק מזה זה גם להכיר.

<איקו שחר: כי בעבר יכול מאוד להיות שהיינו אומרים, 'תתקשרו 100', חרדי, לא חרדי, יכול להיות.

<איקו שחר: אבל למדנו איך להתאים את הפעילות שלנו ובעזרת המניעה הזאת לגרום לאותם ילדים שיילכו במסלול מסוים וןלא נפגוש אותם לאחר מכן כשהם שברו או הרסו וכו'.

<איקו שחר: אבל זה נעשה בכל המשטרה, בכל התחנות, אין פה משהו מיוחד לתחנת ראש העין.

<הדס מדמוני: אני רציתי עוד משפט שככה שכחתי, שהוא מאוד מאוד חשוב.

<הדס מדמוני: כשאנחנו פתחנו את הנושא, אנחנו עשינו יום עיון לכלל הקצינים בארגון.

<הדס מדמוני: היו פה למעלה מ-600 קצינים בכירים מדרגות רפ"ק ומעלה וכל הסנ"צים ומעלה בארגון, בנוכחות המפכ"ל, עשינו פה יום שלם שהתייחס לנושא הכשירות התרבותית שהיה יריית הפתיחה לסדנאות בתחנות.

<הדס מדמוני: אני חושבת שזה גם משהו שחשוב מאוד לציין אותו.

<הדס מדמוני: אגב, אני ממליצה לכם, מי שלא ראה, במהלך אותו יום עיון הקרנו את הסרט, חלק, קטנים מתוך הסרט זוטרופוליס.

<הדס מדמוני: מי שלא ראה את הסרט הזה, זה סרט ילדים של דיסני, סרט מדהים שמדבר על הנושא של רב תרבותיות, אמנם לא פה, אלא לכאורה בארצות הברית, אבל הוא מתודה מאוד מאוד משמעותית למי שמחפש משהו אחר, להעביר מסרים.

<הדס מדמוני: זאת הזדמנות, לא לעשות שיווק לסרט, אבל בהחלט לתת לכם עוד כלי ועניין ולהגיד שגם הפיקוד הבכיר של המשטרה, גם הוא עבר הכשרה בתחום הזה ולהתנצל שגם אני חייבת לצאת.

<קריאה: כשאנחנו נעביר את ה - - -

אברהם נגוסה: בואו ניתן להם קודם כל לתת את הצד של המשטרה.

אברהם נגוסה: לפני שאנחנו יוצאים לסיור - - -

<קריאה: עדיף לפני הסיור.

אברהם נגוסה: בסדר ולאחר מכן גם נחזור ונעשה את סיכום הדיון.

<שי יאסו: לפני שאנחנו ממשיכים ועוברים לשאלות ולהערות של החברים והמבקרים אני אגיד כמה דברים.

<שי יאסו: ראשית, תודה רבה להדס על ההצגה של הדברים שנעשים פה, תודה רבה גם לאיקו.

<שי יאסו: אני יכול להגיד כמי שמתכנן את זה, בכלל ברמה הארצית, כמה דברים.

<שי יאסו: דבר ראשון, המשטרה עברה מהפכה, מהפכה מקצה לקצה, מבחינת ההבנה, מבחינת התפיסה.

<שי יאסו: אין היום שוטר שלא יודע מה זה כשירות תרבותית, אין היום שוטר שהוא לא יותר מבין, יותר רגיש, יותר בא לקראת האזרח איפה שצריך.

<שי יאסו: זה דבר שהוא לא ברור מאליו, זה פעם אחת.

<שי יאסו: פעם שנייה אני אומר, התכנית הזאת נבנתה בצורה מסודרת, זאת אומרת זאת לא תכנית שהונחתה, היא נבנתה ביחד עם הקהילה, אני יכול להגיד שהתכנית הייתה במימון ובסיוע של עמותת טבקה, מוקדי קליטה וגופים אחרים, כי באמת המשטרה הבינה שהתכנית צריכה להיות בשיתוף פעולה מלא ולא כהנחתה רק של המשטרה.

<שי יאסו: זה שתיים.

<שי יאסו: שלוש, אני אומר, אנחנו מופיעים בכל מיני מקומות, ועדות, ועדת שרים, ועדות בכנסת, בהרבה הרבה מקומות, אני גם נפגש הרבה עם נערים.

<שי יאסו: יש שינוי ממשי בשטח וזו השורה התחתונה.

<שי יאסו: יש שינוי ממשי, השיח משתנה, ההכרה משתנה ואני יכול להגיד שחבר הכנסת נגוסה, בהרבה דיונים, שהוא עושה את זה בצורה רציפה ומתמידה, ייאמר לזכותו, זה באמת דבר שהוא משובח.

<שי יאסו: היו דיונים שהוא באמת הטיח במשטרה דברים כאלה ואחרים והיו גם דיונים שהוא שיבח את המשטרה.

<שי יאסו: בדיון האחרון הוא שיבח את המשטרה.

<שי יאסו: נקודה אחרונה, אני אומר, ביום שני אנחנו השתתפנו בוועדת שקיפות תקציבית, ניהול תקציבי של כל משרדי הממשלה.

<שי יאסו: אני יכול להגיד שאנחנו כמשטרה ומשרד המשפטים זכינו לתשבחות מחברת הכנסת סתיו שפיר על שקיפות, על ניהול נכון ועל עשייה שהיא ברוכה.

<שי יאסו: צריך להמשיך בעשייה הזאת ותודה רבה לכם.

<שי יאסו: בכבוד.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אם אנחנו סיימנו את הצד של המשטרה ואנחנו עוברים למשרד הקליטה, דוד יאסו, רצית לשאול או להעיר.

<דוד יאסו: לא לשאול, קודם כל - - -

אברהם נגוסה: אנחנו נשמח אם גם אתה תספר איך שיתוף הפעולה הולך.

<דוד יאסו: קודם כל מנהלת המרחב ומנהלת הסניף נמצאות פה איתנו.

<דוד יאסו: אני קודם רוצה לשבח.

<דוד יאסו: בוא נתחיל מזה, לא מובן מאליו.

<דוד יאסו: אני זוכר את הפגישה שהשתתפתי בה לפני ההפגנה ועם חבריי ומיד אחרי הפגישה שהייתה אצל גילה וירדנו להפגנה הגדולה שהייתה בתל אביב.

<דוד יאסו: קודם כל אני סגן אלוף במילואים, עושה גם מילואים, ואמרתי, ביקשתי מגילה משפט אחד, תיקחו את התכנית שיש בצבא, תשנו את הכותרת, במקום 'צבא ההגנה לישראל' 'משטרת ישראל' ותמשיכו לעבוד.

<דוד יאסו: כי הצבא בשנת 96' שינה את פניו בנושא קליטת יוצאי אתיופיה.

<דוד יאסו: זה בדיוק מה שהיה חסר כאן.

<דוד יאסו: ואני אומר, באמת, חבריי בני הקהילה, כפי שהוזכרו, פה נתנו את מיטב יכולתם ויש שינוי.

<דוד יאסו: יחד עם זה, גם במה שהצגת, איקו, כל המאמץ, אני לא הייתי שם את זה בקצונה הבכירה, הקצונה הבכירה מבינה, היא מקבלת את הפקודות, היא יודעת להוריד את הפקודות, הבעיה שלנו, כמו הצבא, זה עם הנגדים, עם המ"כים, עם הסמלים.

<דוד יאסו: אותו דבר גם היום בשטח, עדיין לא ירד האסימון לאותם אלה שנמצאים בתחנות, השינוי הזה.

<דוד יאסו: אנחנו רואים את זה, גם לפני שבוע הסרטון שעכשיו רץ על תחנת המשטרה בראשון לציון, עם האמא שהגיעה עם הבן שלה.

<דוד יאסו: לא משנה מי צודק, אבל יכול היה להיות אחרת.

<דוד יאסו: אני יודע שאנחנו, כמשרד עלייה וקליטה, כבר מ-2005, בזמנו של שחם, שהיה מפקד תחנת עיר דוד, שגייסנו, רוני היה עד, אז הוא היה איתנו עוד במוקד, לא היום, כמנכ"ל עמותת הפרויקט הלאומי, גם הגיוס שהיה שם, שכל בוגרי צה"ל, מ"כים, לא יכלו לעבור את הגיוס למשטרת ישראל.

<דוד יאסו: אבל ניסו שחם באמת קיבל אישור מיוחד, לקח 30 חבר'ה, אחרי שנתיים עשה להם קורס ממוקד וכולם עברו את המבחן של משטרת ישראל וכולם מועמדים לקצונה.

<דוד יאסו: פה היה הקשר שלי, של משרד העלייה והקליטה, איתם.

<דוד יאסו: מתוך 30 מעל 22 סיימו תואר ראשון במכללת ספיר, אנחנו מימנו.

<דוד יאסו: גם אלה שהיו זכאים, גם אלה שלא היו זכאים, מנכ"לית המשרד בזמנו קיבלה החלטה, יחד עם השרים שהיו באותה תקופה, וכולם סיימו.

<דוד יאסו: ותראו עכשיו את השילוב הזה.

<דוד יאסו: אותו דבר אנחנו עשינו ב-2015, במחוז חיפה, מחוז תל אביב, מפגש לנושא של גיוס.

<דוד יאסו: אני יודע שכרגע, שי כבר עדכן אותי, על הגיוס שעשיתם, מעל 1,100 לתפקידים מאוד מאוד בכירים.

<דוד יאסו: זה מבורך.

<דוד יאסו: אנחנו איתכם.

<דוד יאסו: אנחנו, כמשרד העלייה והקליטה, הוא לא בא רק לקלוט, אלא גם לסייע לכל המערכות הממשלתיות שנותנות טיפול בעניין הזה.

<דוד יאסו: יחד עם זה אני אומר למשטרה, מהניסיון שלי בצבא, המשטרה לא יכולה להישאר באותן הדרגות, רב פקד, או פקד, כל מיני דברים.

<דוד יאסו: נכון, יבורך, התחלתם עכשיו, נכון גם מבורך, ברוך ומבורך מבחינת הסנ"צ, אבל צריך להעלות יותר.

<דוד יאסו: יש לכם אנשים יותר, יש לכם באמת אנשים מבריקים, בכל התחומים, כי זאת החברה, זאת ההתחברות, זאת ההשתלבות.

<דוד יאסו: כי אני, כדמות לחיקוי, הדמות לחיקוי היא כאשר אני רואה מישהו שהוא מוביל, פעיל, אקטיבי מבחינתי.

<דוד יאסו: הדמות לחיקוי לא צריך להיות מישהו של השליליות.

<דוד יאסו: לצערי הרב בני הנוער הלכו לשליליות, כי שם הם מצאו את עצמם.

<דוד יאסו: אבל אנחנו היום לא צריכים לדבר על זה, אם כבר לסיים לפני עשור או שני עשורים, אבל טוב מאוחר מאשר אף פעם לא.

<דוד יאסו: לכן אני חושב, אדוני היושב ראש, שגם מה שאתה עושה בפעילות שלך וכל הדיונים בכנסת וגם הסיור הזה מאוד מאוד חשוב, כי לשמוע ולהשמיע, גם להעיר, הערה היא לא אסון טבע, גם לשמוע הערות חיוביות, באמת אני מפרגן למשטרה, בשנה וחצי האחרונה, מה שהם עשו, מה שלא עשו במשך עשור, אבל הקושי שלכם עכשיו הוא לשמור אותו, לשמור ולהשתדרג, אי אפשר לרדת, זה הקושי.

<דוד יאסו: יש קושי בשטח, לאו דווקא בקצונה, הקצונה מבינה, הקצונה מבינה ומפנימה וזה טוב, אבל אני מדבר על אותם הפקדים, הנגדים, כל מי שנמצא בתחנות.

<דוד יאסו: גם אני, כשאני על מדים יותר טוב לי להסתובב מאשר כשאני על אזרחי.

<דוד יאסו: אני אומר לכם את זה, באמת אני אומר לכם.

<דוד יאסו: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: לפני שאני פונה אליך, פנטהון, אתה הדובר הבא, אני רוצה לשאול שאלה, מתוך 9,000 שוטרים שפה הצגתם, כמה מהם הם עולים חדשים, לא משנה איזה עולה, עולה מברית המועצות או מאתיופיה, או מאמריקה, עולים חדשים.

אברהם נגוסה: או קבוצות מיעוט בארץ, ערבים, דרוזים, חרדים, כמה יש?

<שרון לוזון: אנחנו לא מדברים על 9,000 שוטרים, אנחנו מדברים, כמו שהדס אמרה, על 6,000 שוטרים לערך, 9,000 זה יכלול בתכנית של המחצית הראשונה של השנה הבאה, אבל אין לנו פילוח של מי משוטרי התחנה הם עולים חדשים.

אברהם נגוסה: אני אגיד לכם למה שאלתי, זה בהמשך למה שדוד אמר.

אברהם נגוסה: אנחנו באנו ללמוד, את הדיון נעשה יותר בכנסת, פה באנו להתרשם, לשמוע, לראות גם בשטח.

אברהם נגוסה: אז אני שאלתי פה במכללה, כמה עולים.

אברהם נגוסה: אני אתן לכם דוגמה, כשאנחנו באנו פה בקדנציה והדבר הראשון מהעולים החדשים שבמערכת המשפטית בדקנו והיה אפס מיוצאי חבר העמים ואפס מיוצאי אתיופיה שופטים.

אברהם נגוסה: אפס.

<קריאה: היום לא.

אברהם נגוסה: בסדר, פעלנו שיהיה לפחות.

אברהם נגוסה: אז יש פה עכשיו, בשבוע הבא יהיה לנו שופט אחד מחבר העמים, שתי השופטות מיוצאי אתיופיה.

אברהם נגוסה: אז אני אומר פה, המודל לחיקוי הוא חשוב, משום שהוא מונע את העניין של אתם ואנחנו, והדרך למנוע את זה היא השילוב.

אברהם נגוסה: המשטרה זה שלנו, לכן אני שואל פה, במכללה, כשאתם מכשירים שוטרים לרב תרבותיות וכל זה, כמה עולים חדשים נמצאים?

אברהם נגוסה: פה זה ועדת העלייה והקליטה ולכן אני מתמקד בעולים, לא רק על יוצאי אתיופיה אני מדבר, מכלל העולים, כמה מהם נמצאים עכשיו בהכשרה?

<דוד יאסו: אני חייב לציין, לפני כן, שכחתי להגיד על שיתוף הפעולה.

<דוד יאסו: יש לנו פנימייה ללימוד המשטרה, בשלוש פנימיות, כנות, הודיות וניר העמק, כל שנה מוכשרים כ-70 עולים מחבר העמים, יוצאי אתיופיה, מבוכרה, זה כבר שנים שאנחנו עושים את זה.

אברהם נגוסה: אני שאלתי פה במכללה, כמה עולים חדשים יש.

<איקו שחר: אני לא יודע להגיד מספר מדויק, אני גם מעריך שהרוב היום זה בני עולים.

אברהם נגוסה: בוודאי.

<איקו שחר: אבל אני כן יכול לומר לך שאנחנו רואים, אנחנו מזהים במחלקות, שאנחנו פותחים עכשיו, אנחנו פותחים פה כל שבוע מחלקות, שאחוז העולים, אתה גם ביקשת לדעת מיעוטים, יש לי פה מחלקות - - -

אברהם נגוסה: אבל בואו נתמקד, כי זה ועדת העלייה והקליטה, אני סתם ציינתי, אבל אנחנו מתמקדים בעולים.

<איקו שחר: אני לא יודע להגיד באחוזים מדויקים, אבל לא מעט.

<איקו שחר: אם אתה תרצה אנחנו ננסה לעשות איזה שהוא - - -

אברהם נגוסה: אני אשמח לקבל.

<איקו שחר: אוקיי, אז אנחנו ננסה להעביר לך, לפחות בהכשרה שאצלי.

<שבתי גרברציק: זה המשך לדיון שעשינו בשבוע שעבר אצלך בוועדה, אתה תקבל את זה - - -

אברהם נגוסה: אני אשמח.

אברהם נגוסה: בסדר גמור.

אברהם נגוסה: מה שאני מצפה בוועדה - - -

<קריאה: אנחנו צריכים לספור אחד - - -

<איקו שחר: אבל זה אחוזים גדולים.

<קריאה: צריך לספור אחד אחד.

אברהם נגוסה: מה שאני מצפה בוועדה מחר זה שמשתלבים כעובדים.

אברהם נגוסה: אני פה שואל ספציפית במסלול הזה, בשלב הזה, כרגע, כמה יש בהכשרה, תחת הכשרה ומחר אני מצפה לכמה עובדים יש במשטרה.

אברהם נגוסה: יש הבדל, כמה עובדים, זה אני מצפה מחר לקבל, והיום אני שואל כמה נמצאים בהכשרה.

<איקו שחר: אוקיי, אנחנו נדע להביא את הנתונים.

<איקו שחר: אני אעביר לך את הנתון - - -

אברהם נגוסה: אם אין לכם אנחנו נשמח לקבל את זה בכתב.

<קטיה טוב: אני רוצה להתייחס.

<איקו שחר: מילה ברשותך, כי דוד אמר איזה שהוא נושא, אני רוצה רק להגיד איזה מילה.

<איקו שחר: כשהוא דיבר על הנגדים והקצינים ואני חושב שאנחנו מכוונים לשם.

<איקו שחר: אנחנו מאוד מאוד מעסיקים את עצמנו כל הזמן במפגש של אזרח-שוטר.

<איקו שחר: תמיד אני בנאומים שלי, כשאני מסיים פה מחלקות אני תמיד אומר שהכלי המשמעותי ביותר שאנחנו מעניקים לשוטר הוא להתעסק או להשתמש בשיקול הדעת שלו.

<איקו שחר: בסוף זה מה שיוביל וינהיג את האירוע.

<איקו שחר: שוטר כשהוא מגיע לטפל באירוע הוא הופך להיות מנהיג האירוע, הוא האיש שכולם נושאים אליו את עיניהם כזה שיביא את הפתרון.

<איקו שחר: אנחנו הרבה מאוד משקיעים שם, הרבה מאוד, אפילו, לטעמי לפחות, יותר ממה שאנחנו משקיעים בקצונה הבכירה של הארגון.

<איקו שחר: ואם אתה שואל אותי, אתה צודק בהחלט, אנחנו צריכים להשקיע כל הזמן עוד, בנגדים.

<איקו שחר: אתה צודק.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אולי גם את תתייחסי, אני אתן למשרד הקליטה ואז אני אעבור לארגונים.

אברהם נגוסה: אני רוצה שתתייחסי גם מה התרומה שלהם, מה החלק שלהם בשיתוף הפעולה של שילוב העולים החדשים לתוך המכללה, לתוך ההכשרה.

אברהם נגוסה: האם יש לכם שיתוף פעולה עם המשטרה כדי שכמה שיותר עולים חדשים ישתלבו לתוך המשטרה?

אברהם נגוסה: יש לכם תכנית כזאת?

<דוד יאסו: אדוני היושב ראש, לנו יש אצלנו תכניות, גם באגף הצעירים, גם בכל היחידות שאנחנו רוצים את זה מול הצבא ומול המשטרה, באופן כללי יש לנו את העידוד ואת הנכונות.

<דוד יאסו: היא יכולה להתייחס בנושא של המבחר שלה מבחינת התכניות, אבל בעניין מה שאתה מדבר, תכלס אין לי נקודה או מספרים שאני יכול להצביע שבשנה זאת ככה עשינו, אבל שיתוף פעולה קיים.

אברהם נגוסה: רציתי לדעת את שיתוף הפעולה המעשי.

אברהם נגוסה: אתם משרד הקליטה, מטעם ממשלת ישראל אתם הכתובת והמתכלל של קליטת העלייה, אז אני שואל האם אתם במשרד הקליטה, אני מבין את שיתוף הפעולה, אבל מעשית אני רוצה לדעת האם אתם באתם למכללה, 'אנחנו רוצים שתקלטו להכשרה כך וכך עולים', יש יוזמה כזו?

<דוד יאסו: לכן ציינתי, אמרתי ככה, היוזמה שלנו מזה שבע שנים, כדי גם להכיר ולראות את בנינו העולים החדשים, כדי שיוכלו להיכנס למשטרה, בתיאום עם המשרד לבטחון פנים, עם המשטרה, לומדים מכיתה י', י'-י"א-י"ב, בשלוש פנימיות, ששם המסיביות של אותם בני נוער והדרישה שלנו, של המשרד, הייתה למשטרה, שהגיוס שלהם יהיה לשח"ם.

<דוד יאסו: בהתחלה במשטרת ישראל זה לא עבד, אבל אחר כך ראינו שכן גייסו וחלקם מגויסים למשמר הגבול ואחר כך הם באים לפה.

<דוד יאסו: יש לנו שיתוף פעולה, אנחנו מתקצבים כל שנה בין 300 ל-400.

<דוד יאסו: הנה, השנה הזאת מתחילים גם בנושא הכבאות, מפני שזה שייך למשרד לבטחון פנים.

<דוד יאסו: גם לכבאות אנחנו מכניסים.

<דוד יאסו: יש לנו שיתוף פעולה תמידי, אנחנו עושים את זה גם מול מערכת הביטחון הצבאית וגם מול המשטרה.

אברהם נגוסה: מספרים.

אברהם נגוסה: אתה יכול לנקוב במספרים, כמה בשנה?

<דוד יאסו: אני מתחייב להביא לך לדיון הבא.

אברהם נגוסה: תעבירו לנו בכתב.

<דוד יאסו: אין בעיה.

אברהם נגוסה: כן, מנהלת המרחב.

<קטיה טוב: אני רציתי להתייחס.

<קטיה טוב: אני רציתי להדגיש שאנחנו מפעילים פה בבית שמש מוקד קליטה אתיופי, שהזכרתם אותו ואתם מכירים אותו, אבל אני חושבת שהוא דווקא כתובת ברמה של שיתופי פעולה בנושא של הכשרה מקצועית במקרה הזה בגיוס שוטרים.

<קטיה טוב: אני חושבת שכדאי לקיים פגישה עם גאשאו, אני הבנתי שאתה לא כל כך מכיר אותו ובדיון אצל ראש העיר אני בטוחה שמנהל מוקד הקליטה יהיה וזה המקום למפגש.

אברהם נגוסה: זה כמובן, זה החלק השני.

<קטיה טוב: אני חושבת שזה מקום טוב - - -

אברהם נגוסה: אני רוצה שתבחינו.

אברהם נגוסה: אנחנו נמצאים פה במכללה הלאומית ואני מתייחס פה ברמה ארצית וקשור רק למכללה.

אברהם נגוסה: מה שאת אומרת לי על עניין מוקדי הקליטה נדון עם ראש העיר.

אברהם נגוסה: יש לנו את החלק השני.

אברהם נגוסה: אני מתמקד פה במכללה הלאומית, ברמה הארצית.

<דוד יאסו: קיבלנו.

<דוד יאסו: יש נתונים.

<דוד יאסו: תקבלו.

אברהם נגוסה: סיימת?

<קטיה טוב: לא, לא סיימתי.

<קטיה טוב: אני רציתי לחזק את דבריך ולהתייחס לרמה העירונית כי זה כן חשוב.

<קטיה טוב: אני רציתי להגיד שמשנת 89' עד היום עלו לעיר בית שמש יותר מ-21,000 עולים והיום האוכלוסייה הזאת מהווה כמעט 20% מכלל האוכלוסייה בעיר, אז פה אפשר לדבר על אפליה מתקנת בלי סוף בכל התחומים.

<קטיה טוב: אני חושבת שזה מקום לשיתוף פעולה.

אברהם נגוסה: כן, את תהיי בחלק השני, נכון?

<קטיה טוב: כן, ברור.

אברהם נגוסה: אני אשמח לשמוע את זה בחלק השני, הדיון המתאים זה החלק השני.

<קטיה טוב: בסדר.

אברהם נגוסה: כן, אספה, בבקשה.

<פנטהון אספה דויט: תודה, אדוני היושב ראש.

<פנטהון אספה דויט: אני שמח להיות פה בדיון הזה, זה מאוד מבורך.

<פנטהון אספה דויט: אני חושב שלאט לאט אנחנו מגיעים לזמן שייחלנו לו וזה היה אמור לקרות מזמן.

<פנטהון אספה דויט: לפעמים כנראה צריך את אותו מקרה, אירוע מכונן, כדי להתחיל במהלך.

<פנטהון אספה דויט: כרגע, כפי שאני רואה את זה, גם אני נמצא בצוות המוביל יחד עם חברי שי, תחת פיקודה של ניצב גילה גזיאל וגם הפגישות שלנו עם המפכ"ל עצמו, גם המפכ"ל הקודם וגם המפכ"ל הנוכחי.

<פנטהון אספה דויט: המשטרה כרגע הגיעה לנקודת אל חזור, מבחינת ההבנה שלה בנחיצות של שינוי תפיסת עולם.

<פנטהון אספה דויט: אני חושב שזה קורה, אנחנו רואים שזה הולך ומחלחל למטה לשטח.

<פנטהון אספה דויט: אנחנו באנו, בהתחלה אמרו לנו, אפילו הקצינים הבכירים ביותר פה במשטרה, אין סיכוי.

<פנטהון אספה דויט: אני חוזר, אין סיכוי שהשינויים האלה יבואו, כשבאנו ודרשנו.

<פנטהון אספה דויט: קודם כל גם המפכ"ל הקודם וגם המפכ"ל הנוכחי, דרשנו שהם ייצאו בפומבי להגיד שיש אפליה, יש שיטור יתר, יש אלימות משטרתית כלפי יוצאי אתיופיה.

<פנטהון אספה דויט: כשזה נאמר בהתחלה על ידי המפכ"ל דנינו וכשזה נאמר עכשיו על ידי המפכ"ל הנוכחי אלשייך, אין מה לעשות, ברגע שאתה מודה שיש בעיה השלב הבא זה למצוא את הפתרון.

<פנטהון אספה דויט: אנחנו, מבחינתנו, ברגע שהקדקוד מצהיר שיש בעיה אז הפתרון בוא יבוא, כי יש פתרון לכל בעיה.

<פנטהון אספה דויט: כשאנחנו באנו וגם אמרנו, בכל התהליך הזה המרוויח הגדול ביותר זאת משטרת ישראל.

<פנטהון אספה דויט: אני אומר לך, המרוויחה הגדולה ביותר זאת משטרת ישראל.

<פנטהון אספה דויט: בחיזוק האמון של החברה הישראלית, אנחנו מסתכלים עכשיו על יוצאי אתיופיה, למשל, כלפי המשטרה, הוא בשפל, אבל לאט לאט עם התהליך הזה הולך ונרקם היחס ואני בטוח, זה ייקח זמן, זה לא יקרה מחר, שאנחנו בכיוון הנכון.

<פנטהון אספה דויט: כשבאנו והצגנו דרישות על מצלמות גוף למשל, שימוש בטייזרים, שזה צריך להיות בפיקוח, גיוס מסיבי של יוצאי אתיופיה, לא רק לגייס, גם לקדם אותם בדרג הקצונה, כדי שהם יהיו במעגל של מקבלי ההחלטות.

<פנטהון אספה דויט: כל הדברים האלה, בנוסף לזה שדרשנו את פתיחת התיקים של אותם מקרים של אלימות כלפי השוטרים.

<פנטהון אספה דויט: אנחנו הגשנו למחלקת החוקרים 50 תיקים, מתוכם בחמישה יש שינוי עילת סגירה, מחוסר ראיות לבכלל לא היה סיבה לתביעה הזאת.

<פנטהון אספה דויט: 10% זה מאוד מאוד - - - לכן אני בא ואומר, כשרואים את זה, לא היה לי קל כארגון סנגור ליוצאי אתיופיה לשבת עם המשטרה, ללכת נגד הזרם, הגדירו אותנו כמשת"פים, כבוגדים, החבר'ה שלנו קראו לי בוגדים.

<פנטהון אספה דויט: אני אמרתי, בשום פנים ואופן אני לא אכנע, כי אני מבחינתי, לא רק שאני מביא את אותם שוטרים סורחים למשפט, על פי חוק, חשוב לי אף יותר למנוע את המקרה הבא והמקרה הבא נמנע על ידי התהליך שאנחנו מובילים אותו כרגע.

<פנטהון אספה דויט: האמון של החברה הישראלית במשטרה צריך להתחיל באמון של המשטרה בעצמה שהיא נותנת את השירות המיטבי לחברה, לאזרח.

<פנטהון אספה דויט: אני חושב שיש תהליך שאנחנו מתקדמים לכיוון הזה ואני מאוד שמח להיות בנקודה הזאת ואני מברך את המשטרה.

<פנטהון אספה דויט: זה לא קל , אבל הנה, זה מתחיל.

<פנטהון אספה דויט: הנקודה שאנחנו נמצאים בה היא מאוד קריטית.

<פנטהון אספה דויט: אני מתחבר למה שדוד אמר, צריך להתמיד, להמשיך לעשות מה שאנחנו התחלנו, כדי שדברים לא יילכו ויתמסמסו ושבעוד כמה שנים אנחנו נחזור לנקודת האפס.

<פנטהון אספה דויט: לכן צריך להמשיך בקצב הזה, אפילו להעלות את הקצב ולהביא את המשטרה להיות המשטרה כפי שאני רואה אותה, המשטרה שלי, ואת המשטרה שלי אני לא יכול להחליף במשהו אחר, בגלל שהיא המשטרה שלי אני גם יכול לבקר אותה מבפנים ובאותו זמן גם לתמוך בה כשצריך.

<פנטהון אספה דויט: תודה רבה.

אברהם נגוסה: ההתחלה זה המקום שמכשירים את השוטרים לכן אני אומר שהמשטרה צריכה לשלב כמה שיותר עולים חדשים, כי זה לא ביום אחד אתה משלב אותם, הם צריכים לעבור את כל המסלולים.

אברהם נגוסה: לא נותנים מתנה, הבן אדם צריך להוכיח לעצמו, לכן מה שחשוב זה לתת לו שוויון הזדמנויות בהתחלה.

אברהם נגוסה: אתה מגייס אותו להכשרה, אתה מכניס אותו למכללה, אתה נותן לו להתמודד עם כל השלבים ואז אתה יודע, בסוף יש לך בכירים שאתה יכול לתת אותם.

אברהם נגוסה: לכן אני שואל ואני מאוד רוצה לדעת שבאמת מתחיל השינוי במכללה, כמה אנחנו מכניסים להכשיר אותם וכמה אנחנו נותנים להם את שוויון ההזדמנויות.

אברהם נגוסה: אחר כך הם יתמודדו בעצמם, מי שלא טוב יילך, מי שטוב יכול לעלות למעלה, אבל לתת לו.

אברהם נגוסה: אז אם מהתחלה סוגרים ולא נותנים להם הזדמנויות, אז בלילה אחד אתה לא יכול למצוא אותו באיזה שהוא מקום ולתת לו.

אברהם נגוסה: לכן אני שואל כמה עולים חדשים יש בהכשרה.

אברהם נגוסה: זה חשוב מאוד ואנחנו רוצים לקבל את הנתונים.

<קריאה: צריך לראות איך מוגדר עולה חדש.

<קריאה: 10 שנים בארץ, 15 שנה בארץ.

אברהם נגוסה: עולים ובני עולים, זה בסדר.

אברהם נגוסה: זה סביר שיהיו הרוב בני עולים.

<קריאה: גם אני בת עולים.

אברהם נגוסה: מתי עלו ההורים שלך?

<קריאה: לא, נו, אני אומרת, 51'.

<דוד יאסו: לפני חודש עשיתי יום העלייה, פה בכנסת יום העלייה ב-ז' בחשוון, שזה בעצם גם אם עלית לפני 50 שנה, לפני 60 שנה, היום הזה יצוין.

אברהם נגוסה: כל החברה הישראלית הם עולים.

<דוד יאסו: בדיוק.

אברהם נגוסה: לפי מדיניות הממשלה 10 שנים, עוד מעט יהיה 12 שנה, אנחנו מנסים להגדיל את זה, אבל 10 שנים, נכון לעכשיו, לעליות אחרות ו-15 שנה עולי אתיופיה.

אברהם נגוסה: זה מה שמוגדר.

אברהם נגוסה: יש הצעה שאנחנו עובדים עליה להגדיל מ-10 ל-12 לעליות האחרות.

אברהם נגוסה: אבל בואו נלך במה שקיים, עולים ובני עולים.

<איקו שחר: תקבל.

אברהם נגוסה: רוני, בבקשה.

<רוני אקלה: תודה, אדוני היושב ראש.

<רוני אקלה: אני מאוד שמח להיות פה וגם לשמוע את היחס של המשטרה כלפי הקהילה וגם ירידה משמעותית, מה שקורה בשטח, זה מאוד משמח וגם מעודד.

<רוני אקלה: יחד עם זאת, בתכנית העבודה שלנו משתתפים קרוב ל-9,000 בני נוער.

<רוני אקלה: אני רואה את בני הנוער בכל השכונות, בכל הרשויות, עדיין הנושא הזה של משטרה ובני נוער, יש מתח ואי אפשר להגיד שיש ירידה משמעותית בכלל.

<רוני אקלה: יש עדיין מתח, בני נוער עדיין לא מאמינים במשטרה, למרות שהמשטרה זה אנחנו, זה אנחנו בעצמנו.

<רוני אקלה: זה לא אתם ואנחנו, זה כולנו.

<רוני אקלה: זה אומר שדור העתיד של מדינת ישראל שאמור להתגייס, כשהוא מגיע לגיל 22, 23, אחרי שירות צבאי, הוא צריך להיות שוטר גם, אז הוא צריך לדעת איך לטפל, איך ליישם את החוקים של מדינת ישראל ושם עדיין אני רואה חוסר.

<רוני אקלה: אני מחזק את מה שדוד אמר.

<רוני אקלה: נכון, יכול להיות שבנושא של הדרג הפיקודי, הדרג הצבאי העליון, הוא מבין את המשמעות וגם לדעתי זה קל מאוד לתת, צבא זה היררכיה, נותנים פקודות, אז כל אחד צריך לבצע את זה, זה לא כמו ש - - - דרך אגב, בית הספר לשוטרים, אני משווה אותו, בהשוואה קטנה, למרכז קליטה.

<רוני אקלה: עולה חדש שהגיע למרכז קליטה ולא טיפלו בו כמו שצריך כל הזמן תהיה לו התמרמרות ואז הצוות שנמצא במרכז הקליטה צריך לטפל באותו עולה ולהכין אותו להיות אזרח טוב במדינת ישראל.

<רוני אקלה: גם פה, גם אלה שבאים להיות שוטרים, הם צריכים לקבל הדרכה נכונה כדי שיישמו את מה שאתם מלמדים אותם.

<רוני אקלה: נכון, כמו באוניברסיטה, הוא למד באוניברסיטה, כשאנחנו הולכים ליישם את זה בשטח, זה שונה, למשל בין הלימודים ובין המעשים, הוא שונה.

<רוני אקלה: לכן הייתי רוצה לראות גם את אלה שנמצאים בשטח, אלה שפוגשים את אוכלוסיית היעד יום יום, בשכונות, לא רק להעביר להם סדנאות אלא לעבוד איתם בשיתוף פעולה.

<רוני אקלה: לנו יש זרועות מאוד מאוד ארוכות, גם צוותים ברמת השטח, שאפשר לעבוד, אפשר לשנות את התפיסה, אפשר לעבוד ביחד ולגרום שאת השנאה, או את אי האמון שקיים בקרב בני הנוער, להפוך אותו לאמון של בני נוער.

<רוני אקלה: לדעתי זו הדרך שאנחנו יכולים להציע.

<רוני אקלה: כמנכ"ל הפרויקט הלאומי לקהילה האתיופית, שממשלת ישראל, ששותפה, ארבעה משרדי ממשלה וגם חמישה גופים גדולים מאוד, שאנחנו עובדים איתם, הג'וינט, הסוכנות, קרן היסוד, נציבות הפדרציות היהודיות וגם נציבות הקהילה האתיופית, שנמצאים כאן, לדעתי זו המתכונת שיכולה לשנות.

<רוני אקלה: כמו ששינינו את זה בתפיסה של החינוך והגענו להישגים גבוהים מאוד, אני חושב שאנחנו נגיע גם לרמת צמצום פערי השנאה בין הקהילה לבין השוטרים גם ברמת השטח.

<רוני אקלה: אני מאוד שמח שאתם בכיוון הנכון, אנחנו מאוד נשמח לשתף פעולה.

<דוד יאסו: אדוני היושב ראש, אם אתה מעוניין לשמוע, כמה יש היום בשלוש הפנימיות, כמה יוצאי אתיופיה, כמה מחבר העמים.

אברהם נגוסה: פה במכללה?

<דוד יאסו: לא, בפנימיות.

<דוד יאסו: אם אתה רוצה לשמוע יש נתונים.

אברהם נגוסה: אתה רוצה להגיד לנו עכשיו?

<דוד יאסו: סך הכול בשלוש הפנימיות, הודיות, ניר העמק, כנות, יוצאי אתיופיה יש נכון להיום 58 תלמידים ויוצאי חבר העמים 96 תלמידים.

<קריאה: השאלה כמה הגיעו לכאן.

אברהם נגוסה: כן.

<דוד יאסו: בסדר, המשטרה מובילה את זה, לא אני.

אברהם נגוסה: אם אתה לא משלב אותם פה לא יהיו לך שוטרים.

אברהם נגוסה: זה לא סתם ביום אחד אתה מלביש אותם מדים ואתה אומר 'זה שוטר', הם צריכים לעבור את כל המסלול.

<דוד יאסו: נכון.

אברהם נגוסה: בבקשה, רות נחנסון.

אברהם נגוסה: תציגי את עצמך והארגון שלך.

<רות נחנסון אדרי: אני רות נחנסון מעמותת מוזאיקה.

<רות נחנסון אדרי: יש לנו זכות באמת לעשות את הפרויקט בתחנות המשטרה ולהעביר את הסדנאות בכל תחנות המשטרה, מהרצליה ועד אילת.

<רות נחנסון אדרי: עמותת מארג היא עמותה שותפה שעושה צפונה.

<רות נחנסון אדרי: אז אני אייצג לצורך העניין את שתי העמותות.

<רות נחנסון אדרי: אז אחת, באמת היה לי חשוב, בהמשך לכל הדברים שלכם להגיד שאנחנו העברנו מספטמבר עד היום מעל ל-200 סדנאות.

<רות נחנסון אדרי: יש לנו כבר מספיק נתונים להגיד, לפחות הקבוצות שפגשנו, יחסית יש בהם מגוון, זאת אומרת כמעט בכל הסדנאות היה אחוז מסוים של או עולים או מיעוטים אחרים וזה גרם לדיון שהוא מאוד מעניין, כשדיברנו גם על הכשירות התרבותית בתוך המשטרה עצמה, כי גם שם נעשית עבודה שהיא מאוד מעניינת.

<רות נחנסון אדרי: אני חושבת שאחד האתגרים שנתקלנו בו, אנחנו שנה שנייה כבר עושים את הפרויקט הזה, זה שיש תחלופה של כוח אדם.

<רות נחנסון אדרי: אני חושבת שהשילוב הזה בין מה שקורה במכללה לבין מה שקורה בתחנות הוא מאוד מאוד קריטי, כי יש תחלופה די גבוהה של צמרת התחנות, נקרא לזה ככה, כל הזמן, וכשאנחנו רואים שיש אנשים שבאים ושמעו את התכנים האלה כאן ואז הם מגיעים לתחנות המשטרה, רוח המפקד מאוד מאוד ניכרת.

<רות נחנסון אדרי: אנחנו רואים הבדלים בין תחנות, שהן כבר מאוד מאוד בשלות, הנושא של הכשירות התרבותית מדובר שם והשוטרים בקלות מצליחים לעשות איתנו את התרחישים ולהגיד באמת סימולציות וסיטואציות שהם מביאים לבין תחנות שצריכות לעשות עוד דרך.

<רות נחנסון אדרי: ויש קורלציה בין אלה שנמצאים כבר שנה שנייה בתכנית לבין תחנות חדשות.

<רות נחנסון אדרי: אני חושבת שזה נטמע, זאת אומרת לאט לאט הזרעים נזרעים והדברים קורים ובאמת זה ארגון שהוא מאתגר במובן הזה שהוא מאוד מאוד גדול ויש בו תחלופה.

<רות נחנסון אדרי: אז אני חושבת שההמשכיות היא מאוד מאוד חשובה.

<רות נחנסון אדרי: דבר שני שחשוב לי להגיד, בהמשך לדברים שאתם אמרתם על תהליכי העומק, אני חושבת שיש תחנות שקודם כל צריכים לעבור את התהליך ההתחלתי הזה, להרגיש את הבשלות, ואז בעצם התחנה בשלה לתהליך עומק ותהליכי העומק האלה, בחלק נעשים, אני יכולה להגיד שברמלה ובלוד לדוגמה יש לנו מרכזי גישור ודיאלוג בקהילה ונעשים שם תהליכי עומק.

<רות נחנסון אדרי: מפקד התחנה נמצא בתוך מרכזי הגישור, הוא מגיע, השוטרים הקהילתיים הם בני בית בתוך מרכזי הגישור ונעשים תהליכים מאוד מאוד מעניינים של דיאלוג בין השוטרים לבין, במקרה הזה אפשר לדבר על קהילת יוצאי אתיופיה, אבל בכלל קהילות שמאתגרות ברמה תרבותית.

<רות נחנסון אדרי: יש די הרבה תשתיות בשטח, אם דיברנו על מה אפשר לעשות בשנה הבאה, אז כן יש אפשרות לחשוב על תהליכי עומק לשנה הבאה.

<רות נחנסון אדרי: דבר אחרון שאני אגיד, שהנושא הזה פוגש אותנו גם ממקום אחר, אנחנו עובדים עם המשטרה, עם יחידת תלונות הציבור ומקבלים פניות של תלונות של אזרחים כנגד שוטרים שבעצם מחליטים לברר אותם בהליך של גישור, במקום בהליך של בירור תלונה רגיל.

<רות נחנסון אדרי: אנחנו עובדים עם - - - בכל הארץ וגם שם הרבה מאוד מהתלונות נובעות מהמקום הזה של תחושה של התנהגות בלתי הולמת של שוטר כלפי האזרח בגלל איזה שהוא רקע בין תרבותי.

<רות נחנסון אדרי: אז גם ההליך הזה הוא עוד דרך לבניית האמון, לצד הסדנאות.

<רות נחנסון אדרי: זאת אומרת יש לנו נדבך על נדבך על נדבך, הרבה דברים שקורים במשטרה שמאפשרים את השיח הבלתי אמצעי הזה שהוא לא רק סדנאות וצריך להגביר את זה.

<רות נחנסון אדרי: היום יש 100 גישורים שאפשר לעשות בשנה, אז אפשר גם להגדיל את זה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: את רוצה להתייחס?

<שרונה אליהו חי: אני אגיד כמה מילים.

<שרונה אליהו חי: אני עורכת דין שרונה אליהו חי, מהאגודה לזכויות האזרח, בין היתר אני עוסקת בחופש הביטוי והמחאה.

<שרונה אליהו חי: אתמול התקיים פאנל בסינמטק תל אביב שהאגודה יזמה וקיימה יחד עם כמה נציגים מקהילות שונות, היה שם רמי יונס מהיישוב הערבי פלסטיני, היה חבר כנסת גליק והייתה אחותו של יוסף סלמסה, בנצ'י סלמסה.

<שרונה אליהו חי: כולם דיברו על התסכול הקשה שהם חווים, שהם סובלים, במגע עם המשטרה בכל מיני סיטואציות, בין היתר דיברו על מחאה.

<שרונה אליהו חי: אנחנו באגודה לזכויות האזרח טיפלנו בטווח שלם של מקרים, בין היתר גם חרדים, גם יוצאי אתיופיה, גם ערבים, בעיקר בהקשר של מחאה ואנחנו חוזרים ורואים, שוב ושוב ושוב, שיש חוסר ידע ברמה הבסיסית ביותר של שוטרים בשטח.

<שרונה אליהו חי: אני מדברת על ידיעת החוק, אני לא מדברת עכשיו על כשירות תרבותית, שזה דבר אחד שהוא מאוד מאוד חשוב, לצד זה צריך לעשות איזה שהוא שילוב של ידע, כמו שאמרת, מקצועיות, כדי שגם כשמגיעים למגע עם קהילות מיוחדות כאלה תהיה להם המקצועיות.

<שרונה אליהו חי: אי אפשר לבוא ולהגיד 'אני מבין אותך', 'אני מכיל אותך, אני מבין את הצרכים שלך' ומצד שני להגיד 'לא, אתה לא יכול לקיים מחאה', 'לא, אסור לך לקיים מחאה', כי גם כאן הם יכולים לפרש את זה לא כ - - - הם לא יודעים שזה חוסר מקצועיות, הם יכולים לפרש את זה כמשהו נגדי, כמשהו של 'אה, הנה שוב מנסים לסכל מחאה שהיא צודקת'.

<שרונה אליהו חי: כלומר יש פה איזה שהוא צורך, לצד הכשירות התרבותית שאתם מקיימים בתחנות עצמן, כל הזמן לרענן את החוקים, כל הזמן לדאוג שהשוטרים הכי זוטרים, שמגיעים למגע עם הקהילות האלה, יידעו את החוק, יידעו את הדינים וייתנו באמת מענה הולם, גם מבחינה תרבותית וגם מבחינה מקצועית.

<שרונה אליהו חי: זה ביחד, אי אפשר להפריד.

אברהם נגוסה: מה רמת הקורס שאתם עוברים בעניין של רמת הידע שאתם רוצים להעניק לשוטר מבחינה חוקית משפטית?

אברהם נגוסה: הבנו מבחינה תרבותית, אבל מבחינה חוקית.

<איקו שחר: אני מבין מה שאתה אומר.

<איקו שחר: כל השלבים הראשונים של כל קורס מוקדשים בעיקר לעניין הזה של סמכויות, מה מותר, מה אסור, לצייד את השוטר בארגז כלים וירטואלי שבו יש לו, לצורך העניין, את כל החוק והמשפט.

<איקו שחר: אנחנו מסמיכים אותו, אנחנו עושים לו מבחן גם עיוני וגם מעשי בתחום הזה של סמכויות, לאחר מכן דיני ראיות, אנחנו נכנסים איתו, כמובן שתוך כדי אנחנו מכניסים את כל הנושא של חוקים, אבל ספר החוקים הוא אדיר, אנחנו מתעסקים בעיקר בנושאי הליבה של שוטר בשטח.

<איקו שחר: כמו שאת אמרת.

אברהם נגוסה: למשל חוק מעצרים, האם אתם מלמדים אותם את החוק הזה?

<איקו שחר: בטח, בטח, על בוריו.

<איקו שחר: בטח.

<איקו שחר: כי הסמכויות המשמעותיות של עיכוב, שזה הגבלת חירות של אדם, או מעצר, שזה שלילת חירות של אדם, זה פרק מסוים, נכבד מאוד, בכל הקורסים שלנו, בדגש על קורסים הבסיסיים.

<קריאה: אין הסמכה בלי זה.

<איקו שחר: בטח, אין הסמכה בלי זה, זה מבחן מסמיך בכל הקורסים האלה.

<איקו שחר: זה משהו שהוא מאוד מאוד משמעותי.

<איקו שחר: מה שאת אמרת עכשיו פה, שאני רשמתי לי את זה, זה מאוד משמעותי ומאוד חשוב ואנחנו נתייחס לזה.

<שרונה אליהו חי: כן, מאוד חשוב.

<איקו שחר: חד וחלק, ברור לי.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני חושב שמחכים לנו לסיור ואנחנו נלך לסיור ובסוף נעשה סיכום.

אברהם נגוסה: אין צורך עוד פעם להיכנס לדיון.

אברהם נגוסה: סיימנו את הדיון, לדעתי - - - לא, מה שאנחנו הולכים לעשות, הציגו לנו מה עושים פה ויש התייחסות של הגורמים המוזמנים, משרדי הממשלה והארגונים.

אברהם נגוסה: בשלב הבא אנחנו יוצאים לעשות סיור ובסוף נעשה סיכום.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: (בסיור)

<אייל גרמאי: דקה אני רק אגזול מזמנכם, מעבר לסיור, אני גם, במסגרת המכללה, נותן שיעורים בנושא כשירות תרבותית, גם יחידות היס"מ, מעבר למה שנאמר, האם זה יורד, האם זוכרים, מכירים את החוקים, הסמכויות וכו', עדיין, גם החבר'ה שלי, שהם למעשה לוחמים לכל דבר ועניין, הם עוברים את העניין של סמכויות וגם כשירות תרבותית כרענון.

<אייל גרמאי: לא משהו חדש, אלא כרענון, גם אם זה חוזר על עצמו, כדי להטמיע באמת את כל ההליך של הכשירות התרבותית וגם לשמר את הידע של הסמכויות.

<אייל גרמאי: זה לגבי מה ששאלת, זו הזדמנות להעביר את זה.

<אייל גרמאי: אז אנחנו נמצאים כרגע בעץ של דוד בן גוריון.

<אייל גרמאי: העץ של דוד בן גוריון שנשתל למעשה -1949 במרכז ללימודי המשטרה בשפרעם.

<אייל גרמאי: אתם יודעים שלפני ההקמה של המקום הזה בית הספר לשוטרים היה בשפרעם, אז יש שם עץ ענק שנשתל על ידי דוד בן גוריון ובהקמה של המכללה טיכסנו עצה איך אנחנו ממשיכים את העץ של בן גוריון.

<אייל גרמאי: לעקור את העץ, לשנע אותו לכאן, מבחינה תקציבית זה היה לוקח לנו די הרבה זמן וזה גם עולה המון, אז מה שנעשה, עשינו פעולה של ייחור, זאת אומרת לקחנו ענף מעץ והזמנו לכאן בטקס ב-15 בינואר ב-2015, הבאנו את הנכדה של דוד בן גוריון, יהודית, ושתלנו בהמשכיות של בית הספר לשוטרים את העץ הזה ב-2015 עם ההקמה של המכללה.

<אייל גרמאי: מי שפעם ראשונה כאן יודע שחלק מהאנשים פה כבר היו.

<אייל גרמאי: המקום הזה הוא מדהים בעיניי, לא עכשיו ברמה של שיווק של המקום, הוא מדהים, אבן שואבת, מגיעים הרבה מאוד גופים, גם גופים אזרחיים וגם גופי ביטחון, גם מהעולם, כדי לראות את ההתנהלות של המקום הזה.

<אייל גרמאי: המקום מדהים, הוא היי טקי כזה, גם הכיתות הן ברמה מאוד גבוהה.

<אייל גרמאי: תיכף אנחנו נראה, גם בסיור שלנו לאזור של קרית האימונים, למעשה המקום הזה מגלם בתוכו את כל תפקידי המשטרה, בכל הוואריאציות השונות, לכדי מקום אחד שהוא בעצם מכיל את הכול.

<אייל גרמאי: אז אנחנו נתקדם לכיוון קרית האימונים והסימולציות.

<אייל גרמאי: אנחנו נמצאים בקרית האימונים של המכללה הלאומית לשוטרים.

<אייל גרמאי: בעיניי לפחות, גם כאחד שהתחיל ברצפת הייצור עוד מהתקופה של שפרעם, המקום הזה הוא מדהים.

<אייל גרמאי: היום מחקרית הוכח שכשמעבירים עולם תוכן באופן פרונטלי התלמיד פחות קולט, כשמביאים אותו גם לזה וגם משלבים את העניין הזה של הסימולציות הוא קולט, הוא קולט יותר.

<אייל גרמאי: אז יש לנו את החיבור של הרצאות פרונטליות שאנחנו עושים בכיתות וגם הסימולציות שאנחנו עושים כאן.

<אייל גרמאי: המקום הזה למעשה מכיל בתוכו אירועים, יש לנו כאן בית משפט, יש לנו תחנת משטרה, בית משפחתי, אנחנו נעשה סיור בחלק מהמתקנים כדי לראות באמת במה דברים אמורים.

<אייל גרמאי: למעשה כל שוטר במשטרת ישראל שעובר תהליך למידה, השוטר המתחיל וגם אלה שכבר עברו כברת דרך ארוכה בתוך השירות המשטרתי שלהם, הם עוברים את הסימולציות האלה כל פעם מחדש כדי להטמיע את הלמידה, לא רק ברמה הפרונטלית מילולית, אלא גם יותר חוויתי ובצורה יותר אקטיבית.

<אייל גרמאי: כל המקומות האלה, גם בפנים וגם בחוץ, מרושתים במצלמות בתוך המבנים עצמם כדי לתעד ולראות באמת איך אותו שוטר ביצע את הסימולציות בצורה מקצועית, לא מקצועית, ואז מה שנקרא הליך של תחקור למידה, לוקחים את כל הסרטים האלה, עולים לכיתה ומראים לו הלכה למעשה בביטוי הלימודי שלי, האם הוא הפנים את ההליך של הלמידה.

<אייל גרמאי: לכן המקום הזה הוא מדהים.

<אייל גרמאי: אין פה מקום למשחקים, מקום ל'לא עשיתי', הכול מתועד, הכול מצולם.

<אייל גרמאי: אתם יודעים, אומרים שתמונה אחת שווה אלף מילים, אז אנחנו עושים פה את ההליך של תחקור למידה מעבר להרצאות הפרונטליות.

<אייל גרמאי: חלק מהדברים שאנחנו עושים פה אני אקח דווקא למקום שלי, של יחידות היס"מ.

<אייל גרמאי: מה שאנחנו עושים, פעם אחת לוקחים אותם לבית משפחתי, במבנה שנמצא שם, חד קומתי, נותנים להם מעצר של חשודים בתוך המבנה.

<אייל גרמאי: סוגרים את הזירה כמובן, נכנסים בפנים, עושים את כל ההליך באופן שאמור להתבצע, באופן שאמור להתרחש.

<אייל גרמאי: לאחר מכן הם כותבים דוחות פעולה, הם כותבים דוחות לראות באמת האם הליך העשייה שלהם בא לידי ביטוי באופן חוקי משפטי ועולה בקנה אחד אל מול החוק.

<אייל גרמאי: לאחר מכן לוקחים את הדוחות האלה, מעבירים לתובעת המשטרתית, שהיא עורכת דין, לוקחים את זה לבית משפט, יש סימולציות של שופט שיושב, תובע משטרתי, מעלים אותם למעשה לדיון כאילו מגיעים לבית המשפט.

<אייל גרמאי: למרות שאתם יודעים שמהתחלה של תיק פלילי, עד שמגיע לבית משפט לוקח לפחות כמה שנים טובות, אם בכלל, חלק מהתיקים נסגרים בעסקאות כאלה ואחרות, עסקאות טיעון, יש פה 100 עורכי דין, אבל כאן זה קורה מהר מאוד, גם כדי להעביר באמת את העניין של הלמידה, עושים את זה, כותבים דוחות, מתַרְחשים...

<אייל גרמאי: אירוע ולאחר מכן כמובן מעלים אותם לדוכן העדים ושם אנחנו רואים ומגלגלים עיניים.

<אייל גרמאי: כשעושים טעויות אני אומר להם תמיד 'פה מותר לכם לעשות טעויות, מהטעויות אנחנו לומדים, אבל כשיוצאים מהשטח', כשנפגש אותו שוטר, מפגש שוטר-אזרח, הוא צריך לפעול בצורה הכי שירותית והכי מקצועית.

<אייל גרמאי: זו המטרה שלנו כמובן, זה המסר שאנחנו מעבירים, גם כתפיסת עולם, תפיסת חדשה של המפכ"ל החדש, תפיסת האמון, מה שנקרא.

<אייל גרמאי: אנחנו ניכנס לחלק מהמבנים כדי לראות את בית המשפט ואנחנו נמשיך לסימולטור.

<אייל גרמאי: פה מדמים אירוע של אנשים שמבלים, אירועים של קטטות, דקירות וכו'.

<אייל גרמאי: אתם יודעים, באירועים של מקומות בילוי קורים דברים פליליים ולכן אנחנו לוקחים אותם לשם.

<אייל גרמאי: כמו שאמרתי, זה בית משפחתי לכל דבר ועניין.

<אייל גרמאי: זה קורס סייר בסיסי, בעצם זה הקורס הראשוני שמתחילים כאן בסימולציות.

<אייל גרמאי: אני לא יודע בדיוק איזה סימולציה הם עושים, אבל אני מעריך שנדע כרגע.

<אייל גרמאי: זה בית משפחתי שיש לו מה שנקרא מערכת חדרים ופה מתַרְחֵשִים את האירועים.

<אייל גרמאי: בית לכל דבר ועניין, אנחנו נמשיך לבית המשפט.

<אייל גרמאי: (בהמשך הסיור) - - - ההליך של תחקור עדים, כל השלב של ההליך המשפטי.

<אייל גרמאי: מהתחלה ועד הסוף, יש שלב של הקראה וכו'.

<אייל גרמאי: זאת אומרת יש פה למידה מתמשכת, 100 דוחות, כמו שאמרתי, מגיעים לכאן, סימולציות של בית המשפט.

<אייל גרמאי: עוד משהו.

<אייל גרמאי: זה לא סוד, אנחנו חלק מהיוזמה, לפחות מהמגמה שלי, אנחנו מכניסים פה גם את שיתוף הפעולה בין ה-730, אבטחת אישים של השב"כ לבין היס"מ.

<אייל גרמאי: היס"מ וה-730, הם עובדים כתף אל כתף ואנחנו גם מכניסים אותם, על כל קרית האימונים, גם בהיבטים מבצעיים, גם בהיבטים חוקיים, איך הם באים לידי ביטוי בממשקי עבודה ובחיבור.

<אייל גרמאי: יש לנו חיבור, אתם מכירים, ב-95' נרצח ראש ממשלה במדינת ישראל ומאחרי היום הזה יש לנו חיבור מאוד מאוד טוב עם ה-730, הם גם נכנסים לכאן ועושים שיתוף פעולה מאוד מאוד רציני.

<אייל גרמאי: בשעות אחר הצהריים כל המקום הזה פנוי, עובדים ביחד ועושים סימולציות כדי באמת ש - - -

<קריאה: גם בגלל המפקד, המפכ"ל.

<קריאה: יש לו אינטרס.

<אייל גרמאי: האמת שזה התחיל - - -

<קריאה: אם אפשר לשאול.

<אייל גרמאי: אפשר לשאול, כי מכאן אנחנו הולכים, לא הולכים למתקנים, אלא המתקן אחרון.

<קריאה: אם אפשר לשאול, נושא שקרוב אליי זה רמת בית שמש ב', איך אתם מתגברים, איך אתם מתמודדים עם ההפגנות של החרדים שם וכל הבלגן?

<אייל גרמאי: אנחנו למעשה, כבית ספר, גם כשיש לי פה אירוע, כשאני משמש כמפקד תורן ויש לי אירוע פה, אני מזמין את תחנת בית שמש.

<אייל גרמאי: זאת אומרת אנחנו גוף יותר הדרכתי ולא נותנים מענה של שירותי משטרה לאירועים כאלה ואחרים.

<קריאה: אבל סימולציות של זה אתם עושים?

<אייל גרמאי: אנחנו גם יכולים לזמן אותם לכאן ולתת להם לתַרְחֵש אירועים.

<אייל גרמאי: אבל מבחינת טיפול באירוע באופן ישיר, באירועים אמיתיים, זה נעשה במסגרת תחנת בית שמש.

<אייל גרמאי: נמשיך לסימולציות למטה.

<אייל גרמאי: (בהמשך הסיור) פה מפקד מגמת ירי, הוא יוביל את העניין הזה של אימון על סימולטור טקטי וטכני.

<אייל גרמאי: בבקשה.

<בועז צדוק: שלום לכולם, ברוכים הבאים.

<בועז צדוק: לי קוראים בועז צדוק, אני ראש מגמת ירי מטעם המשטרה, תחת הפיקוד שלי יש גם מדריכי זכיין שמשולב יחד איתנו.

<בועז צדוק: אנחנו נמצאים פה בסימולטור.

<בועז צדוק: המטרה של הסימולטור פה להביא את השוטרים כמה שיותר למצב אמת, להביא אותם לדילמות פה, שכשהם יגיעו לשטח יהיה להם יותר קל לקבל החלטות.

<בועז צדוק: מה שאנחנו מוצאים פה, בסופו של דבר יש פה תהליך של קבלת החלטות.

<בועז צדוק: אנחנו ניכנס תיכף פנימה, יש פה שני סימולטורים, סימולטור אחד שבא למקצע את השוטר ברמה הבסיסית, שזה אומר כל מה שנלמד במטווחים.

<בועז צדוק: אם בטח מכירים את זה מהצבא, היו מתרגלים אותנו לפני כן, לפני שמגיעים לתרגיל רטוב מכינים אותם לפני, משפרים את הרמה המקצועית, ואז אנחנו מגיעים גם למטווחים.

<בועז צדוק: אנחנו עושים את זה בד בבד, במקביל לאימוני ירי, ואז אנחנו משפרים את היכולות שלהם.

<בועז צדוק: למעשה אנחנו מגיעים לרמה מקצועית הרבה יותר גבוהה וגם נושא של מיצוי של תחמושת.

<בועז צדוק: לצורך העניין אם יש חניך שהוא בקושי פוגע לי במטווח, אז אני מתרגל אותו פה בסימולטור ואז כשהוא מגיע למטווח כל הטעויות כבר תיקנתי פה ואז הוא מגיע לרמה טובה בתרגיל הרטוב.

<בועז צדוק: אנחנו ניכנס פנימה.

<בועז צדוק: חלק מהתהליך פה, מי שנמצא עם נשק מפקיד אותו בארגז הבטיחות, זה יהיה נעול, בלי פריקה, בצורה מסודרת, תזכור באיזה מספר ארגז ואז אנחנו ניכנס פנימה.

<בועז צדוק: אנחנו נמצאים פה בסימולטור הטכני, מה שדיברתי בחוץ, פה אנחנו מלמדים את כל הירי הבסיסי.

<בועז צדוק: ניתן גם לעשות פה אימונים מתקדמים יותר, אבל לזה יש חדר הרבה יותר אפקטיבי בהמשך, אנחנו תיכף נעבור אליו, זה הסימולטור השני, אבל נתחיל קודם כל מבחינת ההדרכה.

<בועז צדוק: אז אמרנו, פה כל ההדרכה הבסיסית מתבצעת פה בסימולטור.

<בועז צדוק: אני משפר את היכולת הבסיסית, יכולת דיוק, טווחים משתנים, מטרות קופצות, נעות, פה אני מבצע את זה.

<בועז צדוק: תיכף ידגים לנו דניאל, יראה לכם את היכולות פה של האמצעים.

<בועז צדוק: נכנסים לפה 15 חניכים בו זמנית.

<בועז צדוק: לפני שאנחנו מתחילים את האימון יש לנו מדריך שמפעיל את המקום, זאת אומרת חניך מגיע לפה כבר האקדחים מסומנים בעמדות, כל חניך מגיע לעמדה שלו, בכל עמדה כל אקדח מכויל למטרה ספציפית ואנחנו מתחילים את האימון.

<בועז צדוק: זאת אומרת כל ההתנהלות המקדימה, מה שהיינו רגילים פעם מהצבא לבוא עם החניכים, לשים את המטרות ולהתארגן למטווח, הזמן הזה של הלוגיסטיקה הפך להיות נטו אימון.

<בועז צדוק: זאת אומרת החניכים מגיעים כבר הכול מוכן.

<בועז צדוק: אותו דבר במטווחים, הם באים, המטרות מוכנות והם מתחילים ישר את האימון.

<בועז צדוק: הזמן הזה, הפכנו אותו לזמן אימון ואנחנו מוציאים את השוטרים הרבה יותר מקצועיים והרבה יותר טובים.

<בועז צדוק: האקדח פה הוא עם לחץ אוויר, אפשר להכניס פה גם אקדח, גם נשק ארוך וגם טייזר.

<בועז צדוק: אפשר להכניס את כל סוגי הנשק.

<בועז צדוק: אנחנו, דרך אגב, במשטרת ישראל הולכים לעבור לאקדחי גלוק, בטח כולם שמעו את זה, הנושא של המכרז, נעשה פה ניסוי תקופה ארוכה.

<בועז צדוק: אנחנו בשלב של להיערך לשדרוג של אקדחי גלוק כדי להטמיע את זה פה מהסימולטור, מההדרכה הבסיסית כבר של השוטרים.

<בועז צדוק: כמו שאמרתי, יש טווחים משתנים.

<בועז צדוק: תדגים להם, תראה להם יכולת של מטרות, סוגי מטרות.

<בועז צדוק: אנחנו נראה לכם ירי בחלק הפנימי, כי זה השואו.

<אייל גרמאי: אנחנו נתקדם לכיוון הטקטי, נעשה את זה בסימולטור הטקטי.

<בועז צדוק: אנחנו נתקדם יחד, ברור, אל תדאג.

<אייל גרמאי: מי שירצה לראות גם בטקטי, אנחנו נאפשר לו.

<בועז צדוק: הוא מכויל למטרה הספציפית שלו.

<בועז צדוק: זאת אומרת חניך מספר 2 לא יכול לירות למטרה מספר 1, זה לא ייספר לו גם בפגיעות.

<בועז צדוק: למעשה פה רואים את השיפור של היכולות שלו ואני יכול להגיד לכם שיש חניכים לפעמים שהם מתקשים, יש כאלה שאנחנו נותנים להם תגבור, ואני יכול להגיד לכם מעברי, מהניסיון הקודם שלי, הסימולטור פה מחזק את החניכים ואני רואה עם הזמן את ה - - - אין הרבה חניכים שהם חלשים.

<בועז צדוק: בעבר הייתי נתקל, בוא נגיד 10% מהמחלקה, פה זה הרבה פחות.

<בועז צדוק: יש מטרות שהן מגיבות, זה כמו פלאך שאתה יורה עליו, אתה שומע את הרעש של הירי, זה נקרא מטרות מגיבות, אנחנו מבצעים עליהם ירי.

<בועז צדוק: אני לא רוצה להראות לכם, כי אייל פה מסתכל עליי, אנחנו נעבור לסימולטור הטקטי.

<בועז צדוק: שם נדגים לכם גם.

<בועז צדוק: זה הסימולטור הטקטי.

<בועז צדוק: פה למעשה יש לנו את כל התרחישים, לקחנו את רוב התרחישים שמתאימים לנו לעבודה גם בשטח.

<בועז צדוק: יש סרטים שאנחנו בונים אותם בהתאם לדרישות ולשטח ומשתדלים להגיע כמה שיותר למצב של אמת, וכמו שאמרתי מקודם, ברגע ששוטר יבוא ויתרגל פה ויתמודד עם הדילמות שהוא אמור להגיע בשטח להתמודד איתן, ברגע שהוא ייחשף לזה בפעם הראשונה פה ולא בשטח יהיה לו יותר קל לקבל החלטות בשטח.

<בועז צדוק: כמו שאמרתי, הסימולטור הוא 180 מעלות.

<בועז צדוק: אני יכול להגיד לכם, גם אם תראו פה את הספסל, בשבוע שעבר תרגלנו פה.

<בועז צדוק: אתם מכירים לצערנו את האירוע שהיה לנו בשער שכם, עם השוטר שנדקר.

<בועז צדוק: אנחנו מתרגלים גם כניסה של הכוח, כל הקומפלקס הזה סגור, נותנים פה אווירה כמו של שער שכם, יש גם מערכת הגברה שאנחנו שמים פה ומתרגלים, בודקים חשודים ובמקביל מפעילים גם את הסימולטור לקבל את כל המעשה, כמה שיותר להתקרב למצב השטח ולהביא את השוטר למצב שהוא עובד במצב פיזי גם גבוה, גם דופק גבוה, כי כולנו יודעים שכשהדופק גבוה קשה יותר לקבל החלטות, צריך לתת חמצן למוח, שיהיה לך גם כושר גופני ושתוכל לקבל החלטות כמו שצריך.

<בועז צדוק: יש לנו פה את דניאל, הוא מדריך זכיין, בחור משכמו ומעלה, הוא ייתן לנו פה הסבר על הסימולטור ונעשה גם תרחיש, ואם מישהו רוצה לתרגל זו ההזדמנות.

דניאל הרשקוביץ: טוב, חברים, צהריים טובים, ברוכים הבאים.

דניאל הרשקוביץ: מתחם באמת שמביא אותנו הכי קרוב למציאות שאפשר.

דניאל הרשקוביץ: מגוון אדיר של סרטים, יש פה 150 סרטים במערכת בכל נושא ששוטר יכול להיתקל בו במהלך השירות שלו, החל בדברים פשוטים כמו השלכת פסולת במקום ציבורי, סכסוך שכנים, אלימות במשפחה, פריצה לבית, פריצה לרכב, שוד בכספומט וכלה בדברים שהם קשורים יותר לטרור, כמו ירי בתוך מבנה, נושא של סכינאות, כל מיני דברים כאלה.

דניאל הרשקוביץ: מה שמיוחד בתרחישים פה, שהתרחיש פה הוא לא חד משמעי.

דניאל הרשקוביץ: זאת אומרת הוא מתחיל במקום אחד והוא יכול להיגמר בשלוש, ארבע, חמש סיומות שונות, בהתאם לתפקוד שלך.

דניאל הרשקוביץ: זאת אומרת בשטח, אם אתה עכשיו תשלוף ותירה זה ייגמר אחרת מאשר תחליט לא לירות.

דניאל הרשקוביץ: לכן גם פה, שלפת ודרכת, קודם כל אם ירית ופגעת זה ייגמר איקס, ואם ירית ולא פגעת זה ייגמר וואי.

דניאל הרשקוביץ: אם אתה נפגעת, זאת אומרת שהדמות בסרט, המחבל ירה עליך שניים-שלושה כדורים ולא הגבת, יהיה רשום לך בגדול על המסך סטופ, כי מבחינתנו אתה לא יכול להמשיך להגיב כי נפגעת מהירי.

דניאל הרשקוביץ: זאת אומרת הסימולטור מרגיש את הפעולה שלך.

דניאל הרשקוביץ: לא הסימולטור בדיוק, אלא המפעיל מרגיש את הפעילות של השוטר ואיך הוא מגיב לאירוע ועל פי זה מנווט את האירוע.

דניאל הרשקוביץ: לדוגמה אחד הדברים שנבחנים פה זה אסרטיביות.

דניאל הרשקוביץ: אם עכשיו יש לי סכינאי שודד מול העיניים, אני שולף את האקדח, צועק לו 'משטרה, זרוק את הסכין', המפעיל מחליט שזה מספיק טוב, כי אנחנו יודעים שאירועי משטרה, ב-99% מהמקרים לא ייגמרו בירי, ייגמרו במעצר, באיזוק, באסרטיביות.

דניאל הרשקוביץ: אז אם אני עכשיו רואה שוטר, שולף, דורך, אומר 'זרוק את הסכין', אני אומר אוקיי, מספיק לי, הוא עשה את זה מספיק טוב, אני לוחץ על כפתור במערכת שאומר לשודד או לתוקף או לסכינאי, 'זרוק את הסכין', מבחינתי השוטר עמד במשימה שלו.

דניאל הרשקוביץ: זאת אומרת אני מנווט את התרחיש לאן שאני רואה שהשוטר הולך.

דניאל הרשקוביץ: אני בעצם זורם אותו מצד אחד, מצד שני אני מסבך אותו אם אני רואה שהוא לא תפקד כמו שצריך.

דניאל הרשקוביץ: בכל תרחיש יש לכל דמות כמה משפטים שאני יכול לנהל איתך דו שיח.

דניאל הרשקוביץ: לדוגמה, צעקת לבן אדם 'זרוק את הסכין', אני יכול לדבר ולהגיד לך 'אם אני אזרוק את הסכין, מה ייצא לי מזה?', זאת אומרת, שוב, ניהול משא ומתן, לומדים פה לנהל משא ומתן, הרבה באירועים של בני ערובה וכאלה.

דניאל הרשקוביץ: מה שמיוחד במערכת שלנו ספציפית שהתרחישים שקנינו הם מחו"ל שעברו תהליך של עברות ואנחנו מייצרים סרטונים חדשים בהתאם לדרישות שונות מהשטח.

דניאל הרשקוביץ: לדוגמה, האירוע הכי נפוץ היום בישראל, מהו?

דניאל הרשקוביץ: סכינאות, במזרח ירושלים סכינאות, יצרנו סרטון שמדמה סכינאות במזרח ירושלים.

דניאל הרשקוביץ: שוטר שהולך לתגבור בהר הבית בא לפני זה לפה, מתרגל את זה פעם ראשונה בתנאי מעבדה, תחת פלורוסנטים ומיזוג אוויר, משפרים אותו, מתקנים אותו, עכשיו בשטח הוא יעשה את זה יותר טוב.

דניאל הרשקוביץ: קודם כל לגבי הנשקים.

דניאל הרשקוביץ: כמו שבועז הסביר מקודם, חברים, הנשקים אמיתיים.

דניאל הרשקוביץ: זה לא דמה, זה לא איזה פלייסטיישן, זה אקדח אמיתי.

דניאל הרשקוביץ: זה ספציפית יריחו 941 f, משטרתי, נמצא בשירות של כ-85%-90% מהשוטרים במדינת ישראל והאקדח הזה, כל מה שעשו לו, שלחו אותו לחברה, הוציאו לו את הקנה שיודע לירות כדורי 9 מילימטר רגילים והכניסו קנה שיודע לירות לייזר.

דניאל הרשקוביץ: רואים את הקנה?

דניאל הרשקוביץ: קנה רגיל לכל דבר, רק שהוא יודע לירות לייזר.

דניאל הרשקוביץ: בגלל שאין לי תחמושת, כי זה מתקן סטרילי ואני צריך משהו שייצר לי את הפעולה של האקדח, יש לי מחסנית שמלאה בגז CO2, יש לנו את מתקן המילוי של המחסניות, ברגע שאני מכניס מחסנית היא בעצם יוצרת לי את הפעילות שעושה לי תחמושת ביום יום.

דניאל הרשקוביץ: אני דורך את הנשק, לוחץ על ההדק, יש לי פעולה של הדק, פעולה של גריפת כדור, חליצת כדור, פליטת תרמיל, כל הדברים האלה כמו באקדח אמיתי לכל דבר.

דניאל הרשקוביץ: הנשקים מכוילים אחד לאחד על המילימטר.

דניאל הרשקוביץ: אין פה בערך, כל בוקר מגיעה לפה מפעילה, בודקת את הנשקים מול המערכת, עושה להם איפוס כדי לוודא ששוטר, איפה שהוא יורה, איפה שהוא מכוון, שם הוא פוגע.

דניאל הרשקוביץ: גם הטעויות שכביכול אתה עושה בירי חי, תוכל לראות אותן פה על המסך.

דניאל הרשקוביץ: נלך לאיזה שהוא אירוע של שוד.

דניאל הרשקוביץ: אני שוטר סיור, באמצע המשמרת שלי, רוצה ללכת לאכול משהו.

דניאל הרשקוביץ: סטנדרטי, טבעי, הגיוני, אין לי כסף, הולך להוציא כסף מכספומט, מחכה בתור לכספומט, תוך כדי שאני ממתין בתור, יש מישהי לפניי, מגיעה דמות חשודה מרכב, אני כבר רוצה לראות את השוטר שלי קודם כל מפנים מה קורה פה, מה שנקרא סמ"חים, סימנים מחשידים, מי הדמות שעומדת מולו, למה נראה לו שהוא חשוד, איך הוא מתארגן לקראת זה שאולי הולך לקרות לו איזה שהוא אירוע.

דניאל הרשקוביץ: אנחנו ננהל שלוש פעמים את התרחיש הזה.

דניאל הרשקוביץ: פעם ראשונה אנחנו נסיים אותו באסרטיביות, פעם שנייה נסיים אותו בלחימה, פעם שלישית נסיים אותו באקט שהשוטר לצערנו כשל ואז תראו את המערכת.

<אייל גרמאי: לפני שנתחיל, ככה.

<אייל גרמאי: פה אנחנו בכמה היבטים בוחנים את השוטרים למעשה, גם בהיבט של הסמכות, גם בהיבט של הסמכות, האם בסיטואציה הנתונה הייתה סמכות לשוטר להשתמש בכוח, להשתמש בנשק.

<אייל גרמאי: אחת ההחלטות הקשות לשוטר, באירועי קיצון הוא צריך לשלוף את האקדח ולהוציא את הכדור, האם יש לו סמכות, אין לו סמכות?

<אייל גרמאי: אלה האירועים שהם לא אירועים של שחור ולבן ודברים יותר ברורים, יש גם אירועים עם הרבה דילמות שהוא צריך לקבל החלטות.

<אייל גרמאי: מעבר לסמכויות אנחנו גם מלמדים כאן את השוטרים בהיבטים טקטיים של קבלת החלטות, זאת אומרת כמפקד צוות שעומד, אפשר פה לנהל לחימה, גם כי השוטר, גם כשוטר בודד לבד וגם שלישיות ורביעיות.

<אייל גרמאי: למשל במסגרת המגמה של יס"מ יכולים להיכנס פה ארבעה לוחמים ואני בודק את מפקד הצוות, האם הוא יכול לתת הנחיות במקום המפקד, איך הוא בא לידי ביטוי כמפקד באירוע נתון גם בהיבטים של הסמכויות, האם פעל משפטית נכון וגם האם פעל נכון מבחינה טקטית, זאת אומרת האם עמד נכון, האם חתך קנים, האם לקח ימינה, שמאלה.

<אייל גרמאי: כשמנהלים קרב של לחימה צריך לבוא לידי ביטוי גם המפקד, אנחנו בודקים גם את ההיבטים הפיקודיים של אותו מפקד ולא רק הסמכויות המשפטיות.

<אייל גרמאי: מבחינת החיבור שלנו עם הגורמים, דניאל הוא גורם אזרחי, יש פה תמיד מדריך חונך קצין שמלווה את אותו שוטר, את ההתנהלות המשטרתית שלו, מעבר להחלטות הטקטיות שהוא גם נכנס לסיפור.

דניאל הרשקוביץ: אנחנו מנהלים את האירוע הזה פעמיים ותראו איך אני מנהל את זה.

דניאל הרשקוביץ: אז כמו שאמרתי אני בתור, מחכה להוציא כסף מהכספומט, יש מישהי לפניי עכשיו, הכול בסדר, לא קרה שום דבר רע ואני ממתין בתור.

דניאל הרשקוביץ: מגיע רכב, עד עכשיו נראה לי רכב תמים, נדלקת מה שנקרא נורה אדומה (מקרינים סימולציה).

דניאל הרשקוביץ: האופציה הראשונה, יורד בן אדם מהרכב, אני מזהה כבר שמשהו נראה לי לא הגיוני, מה שנקרא סמ"חים, הוא יורד מהרכב, הוא אומר לי 'שוטר גבר, אל תתערב', כי אני יודע שהוא הולך לבצע משהו, אני אוטומטית שמתי יד והתחלתי להסתכל, לעקוב אחריו, הוא הוציא סכין, הלכתי, דרכתי, 'משטרה, זרוק את הסכין', המפעיל של המערכת ראה שאני אסרטיבי, שאני מוכן למקרה ומשהו יסתבך, אז אמרתי 'מספיק לי', לחצתי על כפתור שנקרא 'כניעה', הוא זרק את הסכין.

דניאל הרשקוביץ: עכשיו יש לנו עניין של בריחה, איך אני מזמין כוחות, איזה כוחות אני מזמין, האם צריך מד"א למקרה שיהיו נפגעים, האם צריך מז"פ כי יש סכין בזירה, איזה סגירות אני עושה, איך אתה מתאר חשוד, איך אתה מתאר רכב, לאן הוא ברח, דרכי בריחה, צירים, איך אתה מתקדם עם האירוע.

דניאל הרשקוביץ: עכשיו יש לנו אירוע בריחה, איך אני מתקדם עם האירוע.

דניאל הרשקוביץ: ננסה לתאר את זה עכשיו שוב והפעם ההחלטה שלי תהיה שונה.

<אייל גרמאי: בשטח השוטר צריך לקבל החלטה אם לירות או לא לירות, זו דילמה מאוד מאוד משמעותית כי מדובר עכשיו פה בחיי אדם.

<אייל גרמאי: האירוע הוא אירוע של שוד מזוין מבחינת ההגדרה.

דניאל הרשקוביץ: האירוע מתחיל אותו דבר.

דניאל הרשקוביץ: מבחינת השוטר האירוע מתחיל אותו דבר בדיוק כשהפעם קבלת ההחלטות תהיה שונה וזה מה שנראה.

דניאל הרשקוביץ: (מקרינים סימולציה).

דניאל הרשקוביץ: טוב, במקרה הזה ספציפית, שוב, קבלת החלטות שלי, אין לי יותר זמן להתמהמה, סכנת החיים מה שנקרא היא מיידית, ברור לי שאם אני לא בשלב הזה מבצע את הירי הבחורה תיפגע.

דניאל הרשקוביץ: דרך אגב האופציה השלישית של האירוע זה שהשוטר לא מגיב מספיק מהר והיא נדקרת.

דניאל הרשקוביץ: הפעם אני החלטתי שאין לי ברירה אלא להגיב בירי, ביצעתי ירי, כדור אחד, הוא נפל, מזהה אדם נוסף בתוך הרכב, הוא חלק מהעבירה, צועק לו לצאת מהרכב, מה הוא עושה במקום זה?

דניאל הרשקוביץ: יורה.

דניאל הרשקוביץ: לא הייתה לי ברירה, פה כבר סכנת חיים, אין שאלה, ביצעתי ירי, נטרלתי אותו ונגמר האירוע.

דניאל הרשקוביץ: עכשיו מתחיל שלב התחקורים.

דניאל הרשקוביץ: שלב התחקורים מדבר קודם כל על הפגיעות שלי, נראה את אחת הפגיעות.

דניאל הרשקוביץ: רואים בכדור נקודה ירוקה?

דניאל הרשקוביץ: מה שמכונה ירי למרכז מסה, מבחינתנו השוטר הצליח.

דניאל הרשקוביץ: כדור שני הגיע לראש של הנהג, מבחינתנו האירוע נגמר.

דניאל הרשקוביץ: אם אני רוצה לעלות טיפה ברמה ולראות גם איך תפקדתי ולא רק מה התוצאות, אז אני עכשיו מחזיר את הבן אדם טיפה לאחור בסרטון, יש לו חזרה לאוטו, ועכשיו אני מפעיל על המסך את המצלמה שלפני דקה צילמה אותי איך עמדתי.

דניאל הרשקוביץ: רואים אותי?

דניאל הרשקוביץ: יופי, עכשיו אני אומר לשוטר, 'תלך על - - -', ולפי זה אני יכול ללמוד מהטעויות שלי מבחינה מבצעית (הקרנת סימולציה).

דניאל הרשקוביץ: זו בדיקה של העשייה המשטרתית, האם הייתה לי סמכות ירי, לא הייתה לי סמכות ירי, אולי הייתה סמכות ירי אבל רק לרגל, על מנת לנטרל, לא על מנת להרוג.

דניאל הרשקוביץ: בשביל זה יבוא קצין משטרה שיבוא ויגיד, אני לא מדבר על זה כי אני אזרח, אני יכול לדבר על הירי, איך עמדת, איך שלפת, איך דרכת, איך כיוונת, על כל זה אני מדבר, על מבצעיות ולחימה, אני לא מדבר על סמכויות, יבוא קצין משטרה, יגיד לו 'פגעת מאוד יפה, אבל אם עכשיו זה יגיע למח"ש אתה תהיה בבעיה, כי על שודד אין לנו סמכות ירי', לצורך העניין.

דניאל הרשקוביץ: בשביל זה פה - - -

<אייל גרמאי: אלא אם כן מסכן חיים.

<אייל גרמאי: אין דרך אחרת, סכנת חיים ממשית, מיידית.

דניאל הרשקוביץ: בסדר, בשביל זה הבידוק קיים.

<בועז צדוק: יש הגדרת תפקידים ברורה לאיש הסגל שנמצא פה.

<בועז צדוק: זה לא קצין שנמצא פה בתפקיד, זה אותו קצין שמלווה אותו גם בשטח.

<בועז צדוק: אז הוא לומד להכיר את השוטר שלו, את היכולות שלו.

<בועז צדוק: אם אנחנו ניקח את זה לקורס אז למעשה מפקדי הקורסים מלמדים אותם את כל הנושא של סמכויות, כל הפרק העיוני, פה הם באים לבדוק אותם הלכה למעשה, איך זה בא לידי ביטוי פה, ולא בכיתה.

<בועז צדוק: יש לנו הרבה מצבים שחניכים הם תותחים בכיתה של העיוני, אבל פה במצבי לחץ הם מגיבים בצורה אחרת.

<בועז צדוק: פה הוא נמדד וחשוב שזה יהיה אותו קצין שמלווה אותו מהתחלה ועד הסוף, שהוא יכיר את היכולות שלו.

דניאל הרשקוביץ: חברים, זוג שרוצה להתנסות.

דניאל הרשקוביץ: לא חייבים כמובן.

<אייל גרמאי: חוויה של פעם בחיים.

דניאל הרשקוביץ: זיהוי.

דניאל הרשקוביץ: אחד הדברים שאני דורש משוטרים בתרחיש כזה, אתה רואה מישהי בכניסה שיצאה מבפנים, תשאל אותה שאלות, איפה הם, מה הם לובשים למשל.

דניאל הרשקוביץ: אירוע שרונה האחרון שהיה לנו, אם היה בא מישהו ואומר לו 'המחבלים נראים כמו אנשי עסקים' הוא ידע מה הוא מחפש.

דניאל הרשקוביץ: גם פה, יצאה מישהי מבפנים, אל תתעלם ממנה, 'מה הם לובשים?

דניאל הרשקוביץ: איפה הם?

דניאל הרשקוביץ: כמה הם?', 'יש לכם שכפ"ץ שחור והם בקומה 2 ליד המטבחון', אתה יודע מה אתה מחפש.

דניאל הרשקוביץ: אנחנו כל הזמן מגרים את השוטר מאיפה הוא משיג מידע, מה הוא מחפש, איזה מקורות הוא מקבל ממני.

אברהם נגוסה: סוג של נשק.

אברהם נגוסה: מחבל, לא ציפיתי שיהיה לו נשק כזה.

דניאל הרשקוביץ: נכון, בשביל זה אתה צריך לראות ואתה מקבל מידע.

דניאל הרשקוביץ: חברים, תודה.

<אייל גרמאי: איקו לא יכול היה להגיע לכאן לסיכום, אז קודם כל את הסיור אנחנו סיימנו.

אברהם נגוסה: את הסיכום נעשה למעלה.

אברהם נגוסה: (בישיבת הסיכום)

אברהם נגוסה: סיכום.

<שי יאסו: מבחינת המשטרה אנחנו נסכם במשפט ואז חבר הכנסת יסכם.

<שי יאסו: בגדול, מה שהצגנו בפניכם היום זה היה בתמצית את העשייה המשטרתית וכל המכלול, בעיקר במכללה.

<שי יאסו: אדוני ראה והחברים ראו את העשייה הטובה שמתרחשת.

<שי יאסו: זה לא מספיק, צריך עוד, אבל זה תהליך שהוא נכון ובריא ומתבקש.

<שי יאסו: אני חושב שהמשטרה עברה כברת דרך בהרבה הרבה נושאים ואנחנו רואים את זה גם בשטח.

<שי יאסו: אנחנו נשמח שתבואו גם בהמשך, עם חברי הכנסת הנוספים, אנחנו נשמח לארח אתכם בכל זמן.

<שי יאסו: תודה רבה שבאתם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו מאוד התרשמנו מהעבודה הטובה שהמשטרה עושה בהכשרת השוטרים.

אברהם נגוסה: מבחינת התוכן שהוצג לנו פה אני חושב שזה תוכן שכולל בעיקר את העניין של רב תרבותיות וזה מאוד חשוב.

אברהם נגוסה: גם נאמר לנו, מבחינת העמקת הידע, מבחינת מעצרים או עניין החוקים הבסיסיים, ואנחנו אומרים שבאמת לחזק את הכיוון הזה גם, לא פחות מהתחום התרבותי.

אברהם נגוסה: אני חושב שזה גם העניין החוקי והסמכויות, שהם צריכים לדעת ולהפעיל.

אברהם נגוסה: ועניין השוויון, ההסתכלות השוויונית על כל אזרח באשר הוא, אם זה עולה חדש, אם זה מיעוטים, כולם, צריכים להסתכל על השוויון, ראינו את זה בתוכן ההכשרה ממש.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמח מאוד לקבל את הנתונים, מבחינת מספר העולים שמשתלבים, כי פה זו ההתחלה.

אברהם נגוסה: השינוי מתחיל מבית הספר, מההדרכה שאנחנו נותנים, מהשוטרים שאנחנו מכשירים, גם מבחינת הבנה של השונה, קבלת השונה וגם מבחינת המספר, הכמות שאנחנו משלבים לתוך המערכת.

אברהם נגוסה: אנחנו לא מבקשים הנחות, רק לתת הזדמנות, לתת לו הזדמנות להיכנס ואז הוא יתמודד, בזכות ולא בחסד.

אברהם נגוסה: לכן תמשיכו.

אברהם נגוסה: חברי הכנסת לא הצליחו להגיע היום, הם יקראו בפרוטוקולים, אנחנו נעביר את הפרוטוקולים וכולם יקראו את זה ותמשיכו בעבודה הטובה והנכונה שאתם עושים.

אברהם נגוסה: תודה על הסיור בהנהגתו של אייל גרמאי, היה סיור מאוד מוצלח וכמובן גם לשי ולכל השוטרים.

אברהם נגוסה: את שי אנחנו מכירים, הוא כבוד לא רק לקהילה, למשטרת ישראל.

אברהם נגוסה: לכן צריך שירבו ויהיו הרבה.

<אייל גרמאי: תודה רבה לכם.