ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 419, 2017-06-06 09:00

דוד אמסלם: בוקר טוב כולם.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח דיון של ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא ציון יובל למלחמת ששת הימים ולהתיישבות ביהודה ושומרון.

דוד אמסלם: כמובן, אני שמח מאוד ואף יותר מכך ששר הבינוי, האלוף יואב גלנט, משתתף כאן.

דוד אמסלם: זה באמת כבוד גדול בשבילנו.

דוד אמסלם: אני גם שמח שהכנסת מציינת היום את הנושא הזה בכל ועדות הכנסת.

דוד אמסלם: מבחינתי זה סוג של יום חגיגי שהוא גם חשוב.

דוד אמסלם: כשפניתם אלי, ראיתי בזה כבוד גדול לקיים דיון גם בוועדת הפנים.

דוד אמסלם: היות ויש לנו עוד עבודה היום – המלאכה מרובה, מה שנקרא, והזמן דוחק – אז אני אעביר את רשות הדיבור לפתיחה לשילה, מנכ"ל מועצת יש"ע, ואחרי זה נעבור לאלי שבירו, ראש העיר ואחרי זה נמשיך ובסוף השר יסכם.

דוד אמסלם: כמה זמן יש לנו?

יואב גלנט: אתה מנהל הוועדה.

יואב גלנט: מה אנחנו פה?

דוד אמסלם: בבקשה, שילה.

יואב גלנט: חיכינו 50 שנה לרגע הזה, דודי.

<שילה אדלר: בוקר טוב.

<שילה אדלר: אפתח בכמה משפטים ואעביר את רשות הדיבור לראש עיריית אריאל, מר אלי שבירו.

<שילה אדלר: ראשית, אנחנו מודים ליושב-ראש הוועדה על כינוס הוועדה.

<שילה אדלר: יום חג היום לכנסת, למדינת ישראל ולהתיישבות.

<שילה אדלר: 50 שנות התיישבות אנחנו מציינים כל היום.

<שילה אדלר: זה יום של ועדות הכנסת ואחרי זה אירוע של יושב-ראש הכנסת במעמד ראש הממשלה ובסוף דיון חגיגי במליאה.

<שילה אדלר: ביהודה ושומרון אנחנו רואים, בין היתר, חלק מהמענה למשבר הדיור שפוקד את מדינת ישראל.

<שילה אדלר: בתוך יהודה ושומרון יש המון אדמות מדינה ומרחבים שלמים שבהם ניתן ליישב עוד ועוד ישראלים ולהוריד את יוקר המחייה.

<שילה אדלר: בחרנו היום להציג את אזור מרחב אריאל.

<שילה אדלר: זה יכול היה להיות כל מרחב אחר, יכול היה להיות מרחב שילה-עלי, יכול היה להיות מרחב הר חברון, יכול היה להיות מרחב גוש עציון.

<שילה אדלר: הבאנו כדוגמה את מרחב אריאל שממחיש בצור הטובה ביותר את הפתרון הקל והפשוט והיעיל לטובת העניין.

<שילה אדלר: יום טוב.

דוד אמסלם: תודה שילה.

דוד אמסלם: בבקשה, אלי.

<אלי שבירו: יושב-ראש ועדת הפנים, חבר הכנסת דודי אמסלם, שר הבינוי והשיכון, חבר הכנסת יואב גלנט, חברי כנסת, כמתי ראשי הרשויות, מכובדי כולם.

<אלי שבירו: אין ספק שהיום אנחנו מדברים על יום חג.

<אלי שבירו: 50 שנה לשחרור ירושלים ויהודה ושומרון.

<אלי שבירו: בחרתי להתמקד, לא בבעיות העכשוויות של היישובים, יש בעיות ביישובים בכל מה שקשור להתפתחות היישובים והשארת הבנים הממשיכים, אלא להתמקד בדבר אחר שנותן פתרון הרבה יותר רחב למצוקת הדיור, בעיקר בגוש דן.

<אלי שבירו: יש לנו פה הצעה שיכולה להיות מעניינת ושווה לחשוב עליה.

<אלי שבירו: אין ספק שישראל צומחת.

<אלי שבירו: אנחנו יכולים לראות את זה במספרים: משנת 2015, מ-8.5 מיליון איש, עד 2065 נגיע ל-20 מיליון ויצטרכו לתת פתרונות דיור בכלל בכל מדינת ישראל.

<אלי שבירו: אין ספק בזה לחלוטין.

<אלי שבירו: בסופו של דבר, נראה שההתפתחות הגדול והגידול המאסיבי והגדול ביותר מתמקד בגוש דן.

<אלי שבירו: אם מסתכלים על כמה התחלות בנייה היות משנת 1996 עד 2015, אנחנו רואים שבתל אביב ובמרכז יש כמעט אותה התחלת בנייה כמו כל המקומות האחרים בארץ כולה.

<אלי שבירו: גם אם אנחנו מסתכלים על כמות האנשים, אנחנו רואים שהגידול באוכלוסייה בכל מדינת ישראל שווה לגידול באוכלוסייה בתל אביב ובגוש דן.

<אלי שבירו: גם מבחינת צפיפות האוכלוסייה, אין ספק שהצפיפות הכי גדולה היא באזור של תל אביב.

<אלי שבירו: לכן אנחנו אומרים שאנחנו רוצים למצוא לזה פתרון.

<אלי שבירו: ברור לנו לחלוטין, גם בהיבט של מחירי הדירות, שאפשר לראות את ההבדל בין הפריפריה לבין אזור תל אביב והמרכז.

<אלי שבירו: יש פער של 600 או 700 אלף שקל בממוצע.

<אלי שבירו: לזה אנחנו רוצים לתת איזשהו פתרון.

<אלי שבירו: אין ספק, ואני אומר את זה כאן בצורה ברורה מאוד, שהפתרון של מדינת ישראל צריך להיות צפון ודרום.

<אלי שבירו: יחד עם זאת, אנחנו לא יכולים להתעלם - - -

איתן ברושי: צפון ודרום של יהודה ושומרון או גליל ונגב?

<אלי שבירו: צפון ודרום מדינת ישראל.

<אלי שבירו: גליל ונגב.

<אלי שבירו: אני יודע שמדינת ישראל מתחילה בצפון מאזור גבול הלבנון ועד אילת.

איתן ברושי: חשבתי שאתה אומר צפון ודרום של יהודה ושומרון.

<אלי שבירו: לא.

<אלי שבירו: אנחנו מסתכלים על כל מדינת ישראל ואני מדבר פה על פתרונות לכל מדינת ישראל ואין ספק שצריך לחזק את הצפון ואת הדרום, את הגליל ואת הנגב.

<אלי שבירו: יחד עם זאת, אי אפשר להתעלם מהמצוקה של גוש דן.

<אלי שבירו: אי אפשר להיות בת יענה ולהכניס את הראש לאדמה ולהגיד: אין מצוקה במרכז.

<אלי שבירו: אנחנו מציעים משהו נוסף ולכן אנחנו מדברים על גוש דן ומציעים קו חדש למרחב חדש שיכלול את מערב השומרון.

<אלי שבירו: אם אנחנו מסתכלים על השטח שמאזור קלקיליה, אלפי מנשה בצפון, האזור של מודיעין עלית בדרום, אריאל במזרח, אנחנו רואים שיש תוספת של כמעט 40% באדמות.

<אלי שבירו: אין ספק שיש לזה משמעות גדולה מאוד.

<אלי שבירו: אם אנחנו מסתכלים על השטח הזה, אנחנו רואים שגם היום השטח הזה התפתח בצורה משמעותית.

<אלי שבירו: אנחנו רואים גידול של 31.6%.

<אלי שבירו: אגב, הגידול ב-6 שנים האחרונות במדינת ישראל היה 10%.

<אלי שבירו: למקום הזה יש פוטנציאל גדול מאוד שיכול לתת מענה לתושבי מדינת ישראל שרוצים לגור בגוש דן.

<אלי שבירו: אני לא מדבר על קווים מדיניים ועל גבולות.

<אלי שבירו: אני מדבר על פתרון כלכלי, חברתי, להרבה מאוד תושבים שרוצים לגור כאן באזור שלנו.

<אלי שבירו: גם אם מסתכלים על פילוח האוכלוסייה באותו גוש, אנחנו רואים שיש שם 40% חרדים, 28% כיפות סרוגות ו-32% חילוניים.

<אלי שבירו: זו אוכלוסייה מגוונת שמייצגת את האוכלוסייה של מדינת ישראל.

<אלי שבירו: במקום יש תשתיות.

<אלי שבירו: אפשר להתלבש על התשתיות הקיימות אבל יצטרכו להרחיב אותן.

<אלי שבירו: יש גם מוסדות להשכלה גבוהה.

<אלי שבירו: רק באוניברסיטת אריאל יש למעלה מ-15 אלף סטודנטים.

<אלי שבירו: דרך אגב, סטודנטים יהודים וסטודנטים ערבים.

<אלי שבירו: יש מכללות שנמצאות באותו תווך, יש מוסדות חינוך, יש גני ילדים.

<אלי שבירו: בכל התשתיות אנחנו רואים את האפשרות להתפתח ולתת מענה טוב למי שיבוא לגור באזור הזה, כולל פארקי תעשייה.

<אלי שבירו: יש לנו 8 פארקי תעשייה על 4,500 דונם.

<אלי שבירו: אנחנו מדברים רק על אדמות מדינה, ללא שטחי A ו-B, ללא שטחים בנויים ושמורות טבע.

<אלי שבירו: אנחנו מדברים רק על שטחים פנויים שהם 35% מתוך סך כל הדונמים שיש.

<אלי שבירו: גם שם אנחנו מדברים על ממוצע של בין 6 ל-10 יחידות דיור לדונם.

<אלי שבירו: זה מביא אותנו לקיבולת של בין 63 אלף יחידות דיור ל-100 אלף יחידות דיור.

<אלי שבירו: אין ספק שזו יכולה להיות בשורה לעם ישראל ולפתרון הדיור שכולנו חווים אותו.

<אלי שבירו: תוספת של 100 אלף יחידות דיור מהווה פוטנציאל גם להורדת מחירים.

<אלי שבירו: כיום, המחירים בגוש דן עומדים על בערך 1.8-1.7 מיליון שקלים.

<אלי שבירו: כשאנחנו מדברים על הרחבה של גוש דן לפי מה שאמרתי, אנחנו מעריכים שמחירי הדירות ירדו גם אם אנחנו מסתכלים על המחירים הקיימים באזור שאנחנו מדברים עליו.

<אלי שבירו: קרבה, זמינות, מחיר טוב – יכולים להוות פתרון טוב לתושבי מדינת ישראל שרוצים לגור בגוש דן.

<אלי שבירו: אני אומר את זה בלי שום קשר להשקעה שצריך לעשות בנגב ובגליל.

<אלי שבירו: אנחנו מציעים גוש דן חדש.

<אלי שבירו: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה רבה, אלי.

דוד אמסלם: חבר הכנסת ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, בוקר טוב.

איתן ברושי: זה רעיון מקורי.

איתן ברושי: פעם ראשונה שאני שומע – הייתי עוזר שר הביטחון ועסקתי בשאלת גידולה של אריאל עם ראש הרשות הקודם, זיכרונו לברכה – שאריאל צריכה לפתור את המצוקה של גוש דן.

איתן ברושי: עוד מעט נחשוב שבגלל זה יצאנו למלחמת ששת הימים.

איתן ברושי: יצאנו למלחמת ששת הימים כי היה איום על קיומה של המדינה, לא לפתור את הבעיות של גוש דן.

איתן ברושי: אתה מוכיח, זה לא דבר חדש, שהאוכלוסייה הזאת שעוברת לגור באותם יישובים משפרי דיור, ממשיכים להתבסס על גוש דן.

איתן ברושי: זאת אומרת, גוש דן יהיה גוש צפוף כי כל מי שגר ביישובים האלה מתבסס על תעסוקה ולימודים וכל מה שתחייב על גוש דן.

איתן ברושי: לכן, אני מאלה שמחזקים דווקא את הבקעה ואת צפון ים המלח.

איתן ברושי: כידוע, ההתיישבות של המושבים והקיבוצים הייתה הראשונה לזהות את הקו הזה של גבול הירדן על פי תכנית אלון, וכמובן רמת הגולן שהיא לא בדיון, שאנחנו יודעים שהייתה ריקה והיום גם אין למי לתת אותה – לא שאני מציע לתת אותה.

דוד אמסלם: אתה בעצם תומך בהתיישבות בבקעת הירדן?

איתן ברושי: כן.

דוד אמסלם: אז אני אשאל את השאלה שפתחת בה: בשביל זה יצאנו למלחמת ששת הימים?

איתן ברושי: התשובה היא שלא יצאנו, לא בגלל זה ולא בגלל זה.

איתן ברושי: אבל במציאות של היום – אני אגמור את המשפט – ההתיישבות צריכה לקחת בחשבון את החיזוק של האזורים שיש בהם מרכיב ביטחון ולא מרכיב של פתרון לגוש דן.

איתן ברושי: את הפתרון של גוש דן צריך לעשות בנגב ובגליל.

איתן ברושי: זה מה שהמדינה עשתה כשאריק שרון מימש את הפוטנציאל של העלייה מברית המועצות לשעבר וחיזק את האזורים של הפריפריה הגאוגרפית.

איתן ברושי: אני לא פועל ולא פעלתי נגד המגמות שהוזכרו פה, אבל נראה לי ששאלת גוש דן היא לא באחריות ראש העיר באריאל.

איתן ברושי: לעומת זאת, הממשלה צריכה לחזק את האזורים שהם תשתית ביטחונה וקיומה של המדינה והם האזורים שעל פי דעתנו ודעתכם, בכל הסדר הם יהיו חלק מרצועת הביטחון, חומת המגן של מדינת ישראל.

איתן ברושי: לכן, אני מציע שהבנייה באריאל לא תהיה כדי לפתור את הבעיות של גוש דן.

איתן ברושי: אני מציע לממשלה, לידידי שר השיכון, להרחיב את הבנייה בנגב ובגליל, במקומות שאפשר לחזק על בסיס פיזור האוכלוסייה, ולשמור על הפרופורציות.

איתן ברושי: אריאל גדלה מאוד, יהודה ושומרון צמחו מאוד ונדמה לי שאסור לשכוח את התמונה המאוזנת של צורכי הביטחון וההתיישבות.

<אלי שבירו: חבר הכנסת ברושי, לא דיברתי על אריאל.

<אלי שבירו: דיברתי על אזור שלם, מאזור של אלפי מנשה בצפון ועד לאזור מודיעין עלית בדרום, כולל אריאל במזרח.

<אלי שבירו: אין שום מניעה שראש עריית אריאל יציע הצעות, גם לממשלה, למציאת פתרונות לגוש דן.

<אלי שבירו: אלה לא פתרונות עבור אריאל.

<אלי שבירו: דבר נוסף שחייבים להדגיש.

<אלי שבירו: אנשים שנמצאים באותו מרחב, חלק גדול מהם, עובדים בפארקי תעשיות שנמצאים באזור עצמו.

<אלי שבירו: לכן, להגיד שאותם אנשים ימשיכו להתבסס על התעסוקה בגוש דן זה לא בדיוק נכון.

<אלי שבירו: יש, כמו שאמרתי, מוסדות להשכלה גבוהה שמהמרכז מגיעים אלינו, ולא רק באריאל – יש גם "אורות" באלקנה.

<אלי שבירו: לכן, אנחנו מסתכלים על מרחב חדש.

<אלי שבירו: אני לא מדבר על אריאל בלבד.

<אלי שבירו: לא נתתי תכנית לגידול אריאל.

<אלי שבירו: הצעתי תכנית שנותנת פתרון למרחב של גוש דן.

<אלי שבירו: אפשר להגיד שאין בעיה, אין מצוקה, ניקח את כולם ונעביר אותם צפונה ודרומה.

<אלי שבירו: אבל אתה יודע שזה לא יהיה וזה לא ישים.

<אלי שבירו: פה מדובר על משהו אחר לחלוטין.

דוד אמסלם: תודה, אלי.

דוד אמסלם: יגאל להב, בבקשה.

<יגאל להב: אני מתנצל על האיחור.

<יגאל להב: קרני שומרון היא בונה מספר אחד באיו"ש: 550 בתים.

<יגאל להב: מכרנו מתוכם 547 בחצי שנה.

<יגאל להב: יכול להיות שצריך לבנות את הנגב, אני לא פוסל – שרתתי כמפקד יחידת סיירים הרבה מאוד שנים – אבל אתה לא יכול להתנגד למה שהלקוח רוצה.

<יגאל להב: הלקוח שלנו היום אלה הזוגות הצעירים.

<יגאל להב: אני לא הולך לקחת זוגות צעירים, לא מאופקים ולא מנתיבות ולא מדימונה.

<יגאל להב: הייתי בדימונה בשבוע שעבר, העיר מתפתחת בצורה יפה מאוד.

<יגאל להב: אבל רוב התעסוקה היום היא סביב תל אביב.

<יגאל להב: משרד התחבורה הגדיר אותנו כטבעת השנייה של גוש דן.

<יגאל להב: אם משרד התחבורה מבין שבמרחק של 34 דקות מעזריאלי אפשר לקנות היום בתים בכמעט חצי מחיר – למי שלא יודע, עליית המחירים לא פוסחת על קרני שומרון: בשנתיים עלינו ב-60% לפי מדלן, אבל עדיין הדירות יותר זולות.

<יגאל להב: גם אצלנו מתחילים לבנות לגובה כי גם אצלנו הקרקע הולכת ונגמרת.

<יגאל להב: לכן, היום צריך להתחיל להסתכל לא כנקודות התיישבות בודדות אלא איך בונים באמת גושים.

<יגאל להב: כשעשינו מצגת לשר הראינו בצורה חד משמעית שגוש דן לא יכול ללכת מערבה בגלל שזה הים, צפונה – נתניה והרצליה שחוסמות אותו; דרומה זה בת ים וחולון.

<יגאל להב: נשאר רק הצד המזרחי.

<יגאל להב: לא יעזור כלום.

<יגאל להב: הוצאנו מפות משנת 37' ועד היום – גוש דן לכיוון מזרח הולך ונסגר.

<יגאל להב: השטחים הריקים היום הם 8200, התעשייה הצבאית, בית העלמין ירקון ואזור של כפר הבפטיסטים עם כל המושבים לידו, שגם הם כבר הגישו על חלקם - - - התעשייה הצבאית נמכרה, 8200 עובר לדרום, הקרקע הולכת ונגמרת.

<יגאל להב: מה שקורה בראש העין זה בדיוק מה שיקרה לכל הגוש שנקרא אלפי מנשה, קרני שומרון עד קדומים.

<יגאל להב: השטח שלנו מאלפי מנשה ועד קדומים הוא יותר מכפר סבא, הרצליה ורעננה ביחד.

<יגאל להב: המרחק ממני לכביש 6 הוא בדיוק המרחק מכביש 6 לים.

<יגאל להב: זאת אומרת שאין יותר שטח.

<יגאל להב: אם לא נפנים את זה ולא נבין שאפשר לפתח את הדרום בלי שום קשר לגוש דן - - -

איתן ברושי: פעם שרו שיר על שתי גדות לירדן.

איתן ברושי: אולי נלמד את השיר הזה מחדש.

<יגאל להב: אני לא נכנס פה לשירה.

<יגאל להב: אני באמרת גרוע בלשיר, אבל אני לא רע בבנייה.

דוד אמסלם: ברושי טוב בשירה.

<יגאל להב: היום, בין באר שבע לאילת גרים 250 אלף תושבים.

<יגאל להב: בגוש איו"ש גרים מעל 400 אלף.

<יגאל להב: בן גוריון, לפני 70 שנה, חלם על הדרום, וזה בסדר גמור, אני אוהב את הדרום.

<יגאל להב: אבל מה לעשות שהזוגות הצעירים מצביעים מזרח?

<יגאל להב: קרוב להם, נגיש להם, לא רחוק מהים, כל פינות הבילוי לידם אבל הם גם נהנים קצת מאוויר צח שנמצא שם בשפע.

<יגאל להב: לא צריך להתנגד.

<יגאל להב: זה לא אחד במקום השני – זה אחד ליד השני.

<יגאל להב: אפשר לפתח את שני הגושים ביחד.

<יגאל להב: אמרתי אתמול שלא צריכות להיות בכלל מגבלות בנייה כי ברגע שאתה יוצר מגבלות בנייה, אתה מעלה את הביקוש.

<יגאל להב: צריך לתת בנייה חופשית על פי קווי הבנייה המותרים, בתוך גבולות התיחום, בלי המשחק הזה שכל פעם נשחרר עוד אלף ועוד אלפיים.

<יגאל להב: זו פשוט בדיחה.

<יגאל להב: זה רק ממראה שאכן יש הקפאה.

<יגאל להב: אם אני כרשות לא יודע לתכנן את העתיד שלי לעוד 5 שנים, לעוד 10 שנים, סימן שאני לא יכול להתנהל כגוף פורמלי נכון.

<יגאל להב: אני מתנצל על האיחור.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: ההתנצלות התקבלה.

דוד אמסלם: אחרי ששמעתי אותך, ההתנצלות התקבלה.

דוד אמסלם: אמנון רוזנברג, בבקשה.

<אמנון רוזנברג: אני סמנכ"ל הנדסה בחברת יזמות בנייה שנקראת "אריאל יזמות".

<אמנון רוזנברג: אני גם תושב האזור הזה שעליו מדברים, תושב ביישוב פדואל.

<אמנון רוזנברג: בעברי הייתי גם מנהל אגף הנדסה במועצה אזורית שומרון, הייתי מזכיר של מספר יישובים, יושב-ראש מזכירות פדואל.

<אמנון רוזנברג: יש לי את ההסתכלות מכמה כיוונים.

<אמנון רוזנברג: יש פריחה גדולה מאוד של יזמויות ושל יזמים ביו"ש כמעט בכל מקום.

<אמנון רוזנברג: זאת אומרת, איפה שיש אפשרות לבנות, היישוב עובד מול יזמים יחד עם המועצות ומנסים ליצור יזמויות.

<אמנון רוזנברג: יש שינוי שהיישובים הבינו שבתים חד משפחתיים על חצי דונם נס ליחם ומתחילים היום יתר ויותר להכניס ליישובם את הנייה הסמי-עירונית של רביעיות, שישיות, שמיניות, יחד עם המועצות וכמובן יש כל הזמן את הסיוע של משרד השיכון, גם בקידום תכניות וגם בקידום של סיוע במימון הפיתוח.

<אמנון רוזנברג: היישובים הבינו את זה.

<אמנון רוזנברג: אנחנו רואים שיש ביקוש, לא רק לגוש דן שם אנו גם עובדים.

<אמנון רוזנברג: יש ביקוש, אפילו על הנייר, במקומות אתגריים מאוד במזרח גוש עציון או במקומות קרובים לשכם.

<אמנון רוזנברג: אנשים באים ורוצים לקנות, ולא ר משפרי דיור אלא אנשים שמחפשים איפה לגור.

<אמנון רוזנברג: לכן, בשורה תחתונה אני חושב שהרעיון הזה יכול להצליח.

<אמנון רוזנברג: הקרקע בכל המובנים שלה מוכנה לזה שהממשלה תיכנס, בהתחלה כחלק מפתרון הדיור בגוש דן, אבל בכל שאר האזורים.

<אמנון רוזנברג: כמו שחבר הכנסת ברושי אמר, הכול חשוב אבל גוש דן ייתן פתרון ביניים, אבל הקרקע מונה ואפשר לעשות את זה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: שלמה, אתה רוצה לדבר?

<שלמה קטן: רק הגעתי.

<שלמה קטן: עוד כמה דקות, בבקשה.

דוד אמסלם: עודד?

דוד אמסלם: בבקשה.

<עודד רביבי: בוקר טוב.

<עודד רביבי: תודה רבה על ההזדמנות.

<עודד רביבי: יש פה כל כך הרבה אנשים שהגיעו לפני.

<עודד רביבי: אנחנו נאזין בסבלנות.

<עודד רביבי: תודה.

דוד אמסלם: בבקשה ,יגאל.

<יגאל דילמוני: שלום.

<יגאל דילמוני: תודה רבה.

דוד אמסלם: שאפו על היום שארגנת.

<יגאל דילמוני: כן, יום באמת חשוב, יום חגיגי.

<יגאל דילמוני: הכנסת מציינת וחוגגת 50 שנה לששת הימים ולחידוש ההתיישבות ביהודה ושומרון.

<יגאל דילמוני: אני הייתי חבר בצוות שעשה ובנה את התכנית הזאת.

<יגאל דילמוני: אני רוצה להגיד בקצרה את התיזה המרכזית של המצגת וזה המסר שאנחנו רוצים שייצא מהוועדה.

<יגאל דילמוני: תפיסת העולם התכנונית צריכה להסתכל מזרחה, מזרח-מערב, ולא רק צפון-דרום.

<יגאל דילמוני: כשמדברים על פריסת הבינוי במדינת ישראל על מנת לפתור את מצוקת הדיור במדינת ישראל, אם אנחנו נראה את זה גם בתכנון תמ"אות וגם בתכנון של תב"עות וגם בחשיבה אסטרטגית לעתיד, אם אנחנו נסתכל מזרחה ונתכנן את מדינת ישראל גם ברצועות רוחב ולא רק ברצועות אורך – נמצא פתרון מעולה לבעיית הנדל"ן במדינת ישראל.

<יגאל דילמוני: הרכסים המערביים של יהודה ושומרון, בעיקר באזור שאנחנו מכנים "גוש דן החדש", קרובים מאוד לאזור המרכז.

<יגאל דילמוני: הסתכלנו על היישובים פה ומדדנו אותם לפי מרחקי נסיעה כדי שלא יהיה רחוק לנסוע מאזור גוש דן, האזור המבוקש.

<יגאל דילמוני: אותו דבר אפשר לעשות גם על עוטף ירושלים, אבל בחרנו להתמקד במיזם הזה רק באזור גוש דן החדש, במערב השומרון.

<יגאל דילמוני: ברכסים המערביים של השומרון יש גם אוכלוסייה דתית, גם חילונית, גם חרדית.

<יגאל דילמוני: כל אוכלוסייה יכולה למצוא את עצמה שם, בין אם אלה אנשים אידאולוגיים, בין אם אלה אנשים משפרי דיור ובין אם אלה אנשים שמחפשים חינוך טוב או לגור בקהילה מעניינת ומיוחדת, זה לא משנה, זה יכול להגדיל את היצע הדיור קרוב מאוד לאזור המרכז.

<יגאל דילמוני: זה גוש דן החדש – הסתכלות תכנונית של מזרח ומערב.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: בבקשה, שלמה.

דוד אמסלם: הסדרת את הנשימה?

דוד אמסלם: בבקשה.

<שלמה קטן: תודה על ההזדמנות להגיע לוועדה ותודה למפגש עם השר גלנט שלאחרונה ביקר אצלנו.

<שלמה קטן: שמחנו לראות אותו.

<שלמה קטן: אני יכול לראות שתי תקופות.

<שלמה קטן: נבחרתי לראשות המועצה לפני 31 שנה, הייתי 13 שנה בתפקיד.

<שלמה קטן: נחתי 14 וחזרתי בנסיבות כואבות, אחרי שמחליפי נפטר לפני 5 שנים.

<שלמה קטן: יש שני דברים מוזרים.

<שלמה קטן: בתקופה ההיא היינו צריכים, במידה מסוימת בגלל גלי פיגועים, בגלל שהשומרון לא היה כל כך מוכר, היינו צריכים לפחות באלפי מנשה לקיים ירידים למשוך אנשים להתיישבות.

<שלמה קטן: גם היינו אזור פגיע מאוד מבחינת פיגועים מקלקיליה.

<שלמה קטן: חזרתי לפני 5 שנים ומצאתי יישוב שהוא בסך הכול מרוחק 16 קילומטר מהים, יישוב שבמלחמת ששת הימים הפגיזו ממנו את תל אביב, למרות ששלמה ארצי כתב ביום שישי האחרון שזו רק אגדה שהפגיזו את תל אביב, אז זו ההזדמנות להגיד לו שזו לא אגדה.

<שלמה קטן: ביישוב הזה הייתה הקפאה במשך 7 שנים.

<שלמה קטן: 7 שנים לא בנו, לא אישרו, לא תכניות ולא בנייה.

<שלמה קטן: יישוב מאוד מוצלח וראש המועצה שהיה אחרי שהיה גם ראש מועצה מוצלח, נקלעו למשברים כספיים.

<שלמה קטן: כשאין בנייה, אין אגרות פיתוח, אין קרנות פיתוח, ואם אתה גם נחשב לסוציו-אקונומי גבוה אז אין סיכויים שתבנה מבני ציבור ומוסדות חינוך אם לא תקלע לגירעונות.

<שלמה קטן: לשמחתי, בתקופה האחרונה יש שינוי.

<שלמה קטן: יש בנייה.

<שלמה קטן: בניגוד לעבר על הנייר נמכרים בתים במחירים גבוהים.

<שלמה קטן: הבתים באלפי מנשה נמכרים במחירים יותר גבוהים מראש העין, למשל, לזוגות צעירים.

<שלמה קטן: ולמרות זאת - - -

איתן ברושי: מה ההבדל במחיר הקרקע ביניכם לבין ראש העין?

<שלמה קטן: משרד השיכון והמנהל גבו קרוב למאתיים ומשהו אלף שקל מכל יחידה.

<קריאות: אין הבדל - - - אין הבדל, מה זאת אומרת?

<קריאות: - - - 970 אלף שקל.

איתן ברושי: אני מכיר את שלמה, תן לו לענות רגע.

<שלמה קטן: אתה מדבר על בנה ביתך או שאתה מדבר על - - -

איתן ברושי: מה זה משנה?

דוד אמסלם: ברושי, אתה רוצה להחליף אותי?

איתן ברושי: - - - בקדנציה הבאה.

דוד אמסלם: אני בדרך כלל לא נותן להפריע, אבל שאלת, אני שותק עכשיו, הוא ענה לך, אז אתה אומר לו - - -

איתן ברושי: לא שמעתי - - -

דוד אמסלם: שלמה, תתקדם.

דוד אמסלם: אנחנו לא ביום מכירת דירות.

<שלמה קטן: - - - אתנו בנושאי התיישבות.

דוד אמסלם: מי, ברושי?

<שלמה קטן: למרות שמחירי הדיור היום באלפי מנשה יותר יקרים מראש העין, על הנייר יש לנו 200 יחידות בבנייה, 120 יחידות כבר נמכרו ויש ביקוש ובאים זוגות צעירים ומקילים על מה שקורה במישור החוף בקרוב נתחיל עבודות לעוד 694 יחידות, בעזרת השם.

<שלמה קטן: יש תופעה שוועדת הפנים צריכה להיות מודעת לה: אם אני אצור משטח, וקודמי יצק יום אחד משטח לגזם, מגיעים עם צווי הריסה מהמינהל.

<שלמה קטן: מצד שני, לאורך הכביש ליישוב, על פני שלושה קילומטרים, כל שבוע צצים שפיכת עפר, בניית משתלות, בניית עסקים, בניית בתים.

<שלמה קטן: אין דין ואין דיין.

<שלמה קטן: אומרים לי שהוציאו צו הריסה אול לא.

<שלמה קטן: זה גורם לתאונות דרכים על כביש 55 שהפך להיות כביש מסוכן.

<שלמה קטן: אני חושב שנושא התחבורה ונושא תאונות הדרכים, אם לא יטופלו מהר ביש"ע לאור גידול האוכלוסייה הערבית והיהודית, זה יכול להיות מכשול שיהיה לפתחכם.

<שלמה קטן: אבל אני לא יכול להתעלם מהשינוי באווירה, מהשינוי בבנייה ולכן התקוממתי גם על מה ששמעתי השבוע בתקשורת שצריך להחליף ראש ממשלה כי הוא לא בונה.

<שלמה קטן: זה לא נכון.

<שלמה קטן: יש ראש ממשלה בונה ויש שר שיכון בונה, ותודה להם.

דוד אמסלם: תודה רבה לך, שלמה.

<עודד רביבי: אתמול היה בירושלים כנס של משרד הפנים.

<עודד רביבי: לא הכול צריך להיות בנייה ולא הכול צריך להיות תשתיות ולא הכול צריך להיות בסוף דברים שאנחנו יודעים שתופסים כותרות.

<עודד רביבי: משרד הפנים הקים, אם אני זוכר נכון, 6 או 7 ועדות גיאוגרפיות לבחינת הכנסות, לחלוקת הכנסות בין רשויות, גבולות בין רשויות.

<עודד רביבי: משרד הפנים מחלק את הארץ ל-6 ועדות כאלה ואומר, עם כוכבית: אני מכניס את יהודה ושומרון לאזור ירושלים והשפלה.

<עודד רביבי: למה?

<עודד רביבי: כי משרד הפנים אומר: אין לי סמכות.

<עודד רביבי: הוא הזמין את כל ראשי הרשויות של יהודה ושומרון להשתתף בדיון הזה.

<עודד רביבי: הוא אומר: אני צריך בסוף לעבוד מול האלוף ולקוות שהאלוף יבין שמה שאנחנו דנים בו היום הוא רלוונטי לכל אחת מהרשויות.

<עודד רביבי: ביהודה ושומרון יש 22 רשויות, עיריות, מועצות אזוריות, מועצות מקומיות שמתמודדות עם אותן סוגיות שבהן מתמודדות כל הרשויות במדינת ישראל.

<עודד רביבי: אפרת גדלה ב-60%.

<עודד רביבי: אנחנו לא נכנסים בקטגוריה של הסכמי הגג כי זה רק 1,000 יחידות דיור.

<עודד רביבי: בפועל, אני צריך לבנות 15 כיתות גן, הפער בין התקציב שהמדינה נותנת לבין מה שעולה לי לבנות הוא כחצי מיליון שקל לכל כיתת גן.

<עודד רביבי: זומנתי למשרד הפנים כדי להסביר למה נקלעתי לגירעון.

<עודד רביבי: בטח שנקלעתי לגירעון – אני בונה 15 כיתות גן ואני צריך להביא 7.5 מיליון שקל מהבית, ואף אחד לא נותן לזה מענה.

<עודד רביבי: כרשות עירונית, הכללים שחלים עלי מבחינת משרד הפנים, של ניהול תקציבי ושל סעיפי הבקרה והתקציב הם כאלה שחלים על כל רשות אחרת במדינת ישראל.

<עודד רביבי: בואו נבין שגם בזה צריך להסתכל עלינו לא בכוכבית, בואו נבקש מאלוף הפיקוד להתנדב ולהחיל את ההסדרים האלה גם על השלטון המקומי ביהודה ושומרון, אלא נראה איך אנחנו מחילים את הכללים האלה על הרשויות ביהודה ושומרון.

<עודד רביבי: זה לא קשור לבנייה, זה לא קשור לתשתיות, זה לא קשור אפילו לתקציבים.

<עודד רביבי: זה קשור לצורת התנהלות והבנה שבנו גוף של שלטון מקומי ביהודה ושומרון, חיים בו אזרחים משלמי מיסים והם צריכים לקבל את אותם סעדים ומענה ממשרדי הממשלה, לא בגדר של כוכבית אלא בגדר של הזרם המרכזי.

דוד אמסלם: תודה רבה, עודד.

דוד אמסלם: דברים של טעם, אני אתייחס אליהם לפני שהשר יסכם.

דוד אמסלם: אני אגיד כמה מילים לגבי הנקודה שציינת עכשיו.

<עודד רביבי: תודה.

דוד אמסלם: מי עוד רוצה להתבטא בנושא, בבקשה?

דוד אמסלם: אל תתביישו.

<יגאל להב: לגבי המחירים, אני יכול להגיד.

<יגאל להב: אני יודע בכמה נמכר אצלנו.

<יגאל להב: חצי דונם נמכר ב-970 אלף ₪ לאחרונה.

<יגאל להב: זה מחיר שמתחרה במושבים שסביב כפר סבא.

<יגאל להב: האדמות של המנהל, בנייה רוויה, אני חושב שכבר שברו כל שיא אפשרי.

<יגאל להב: הנדל"ן, כבר אמרתי, עלה ב-60%.

<יגאל להב: רק כדי לחזק את הדברים של עודד, הנושא של מבני ציבור ומבני חינוך חייב לעבור רפורמה אדירה.

<יגאל להב: רק מהמע"מ נכנס לקופת המדינה 220 מיליון שקל, ואנחנו צריכים לגרד כל שקל כדי לבנות גני ילדים ומעונות.

<יגאל להב: משהו לא מסתדר בחשבון הבנקאי הזה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: אני אתייחס לנושא מהמבט שלי ואחרי זה אעביר את זכות הדיבור לשר כדי לסכם את הדיון.

דוד אמסלם: קודם כל אתייחס למה שאמר עודד.

דוד אמסלם: אני מסכים אתך.

דוד אמסלם: עד עכשיו אני לא מבין איך הכנסת, בוודאי לא בזמן שאנחנו, הממשלה הלאומית, נמצאים בשלטון הרבה מאוד שנים, לא החילה את החוק האזרחי על יהודה ושומרון.

דוד אמסלם: אני עושה אבחנה בין הפוליטיקה לבין ההתנהלות הרגילה.

דוד אמסלם: נחשפתי לנושא בסוגית חוק ארנונה לאדמת בנייה.

דוד אמסלם: הגשתי הצעת חוק.

דוד אמסלם: קיבלתי פנייה מהתושבים ביהודה ושומרון, כולל מהיישוב שאני גר בו, ואמרו לי: רכשנו מגרש לבנייה ומחייבים אותנו בארנונה מהרגע שקנינו את המגרש.

דוד אמסלם: עוד לא התחלנו לבנות.

דוד אמסלם: חשבתי שהם לא מבינים על מה מדובר.

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין על מה מדובר בכלל.

דוד אמסלם: עד היום לפי מה שאני מבין, אתה משלם ארנונה על הבניין שאתה גר בו, על הבית.

דוד אמסלם: יש מטראז', יש שיטה איך מודדים.

דוד אמסלם: מסתבר שביהודה ושומרון, האדם גם מכר את ביתו, עד שהוא בונה את הבית שלו לוקח לו מספר שנים, אז הוא משלם ארנונה גם על איפה שהוא גר וגם על האדמה שהוא קנה ועליה הוא צריך לבנות.

דוד אמסלם: האבסורד היה שממשלת ישראל לא נותנת לו לבנות.

דוד אמסלם: אז הוא תקוע עם מגרש, הוא רוצה לבנות עליו.

דוד אמסלם: הוא לא בונה אותו, אבל ארנונה הוא משלם עליו כל הזמן.

דוד אמסלם: כאן נחשפתי לסיפור הדיפרנציאציה האמתית בחיי היום יום.

דוד אמסלם: אנחנו לא מדברים על פוליטיקה.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על אזרח שגר שם, משלם מס הכנסה, ביטוח לאומי, עושה מילואים – כל החובות – אין לי מושג למה הוא לא יכול לקבל את הזכויות של כל אזרח.

דוד אמסלם: אני מסכים אתך.

דוד אמסלם: עד עכשיו זה לא מסתדר לי בתפיסה.

<עודד רביבי: כדי להשלים את התמונה: גם הרשות יוצאת נפסדת כי אצלנו אין את מנגנוני הגבייה שיש - - -

דוד אמסלם: אני מסכים אתך.

דוד אמסלם: כדי לסגור העניין, כרגע אני יושב עם משרד הביטחון כדי להסדיר את הסיפור הזה.

דוד אמסלם: אבל מצד שני, להביא גם את נושא ההשבחה שלא קיים אצלכם.

דוד אמסלם: אני מנסה כרגע לסגור את כל הלופ הזה.

דוד אמסלם: אבל בגדול, יש שאלות פוליטיות שיש עליהן מחלוקת וזה בסדר.

דוד אמסלם: ברושי חושב א', אנחנו חושבים ב'.

דוד אמסלם: יש עוד מעט פריימריז, בגלל זה הוא צריך לדבר על זה.

איתן ברושי: אני לא מועמד ליושב-ראש.

דוד אמסלם: עוד לא.

יואב גלנט: היחיד במפלגה שלך.

דוד אמסלם: בדיוק.

דוד אמסלם: היחיד.

דוד אמסלם: צודק השר.

איתן ברושי: יואב, אבל אם תהיה בעיה, אתה יכול לבוא אלינו.

יואב גלנט: הרועה הכי טוב לא יכול לעזור לעדר מסוג מסוים.

איתן ברושי: עכשיו ברמדאן לא מדברים על כבשים.

דוד אמסלם: את זה תספר לאיוב קרא.

דוד אמסלם: בכל מקרה, הדברים האזרחיים חייבים להיות מוסדרים בחקיקה ולא יכול להיות שכל פעם צריך לרוץ לאלוף הפיקוד.

דוד אמסלם: זו כמעט בדיחה.

דוד אמסלם: גם לגבי ארנונה ולגבי כל סוגיה וסוגיה.

דוד אמסלם: אני רוצה להתייחס עכשיו לסוגיה שלשמה התכנסנו.

דוד אמסלם: אני מחלק את זה לשני חלקים.

דוד אמסלם: אלי הציג את העניין שהבנייה ביהודה ושומרון ובעיקר באזור אריאל והאזור הזה באה לתת מענה ללחץ שיש בגוש דן בנושא של הבנייה.

דוד אמסלם: אני מסכים אתו בגדול.

דוד אמסלם: אזרחי מדינת ישראל צריכים לגור באיזשהו מקום, מה לעשות.

דוד אמסלם: כנראה שגם הם צריכים בתים.

דוד אמסלם: בכלל, קורת גג זו זכות יסוד בכל מדינה.

דוד אמסלם: אולי אצלנו זה פחות, תלוי מי אתה ואיפה.

דוד אמסלם: אבל בכל מדינה זו זכות יסוד בסיסית ולא צריך שם בג"ץ בשביל זה.

דוד אמסלם: לכל בן אדם תהיה קורת גג מעל ראשו.

דוד אמסלם: בגוש דן יש אנשים שנולדו, חיים, עובדים, נושמים, אוהבים את מה שקורה שם ורוצים לגור שם.

דוד אמסלם: לא רוצים לגור באילת ולנסוע כל בוקר ברכבת לתל אביב ולחזור 4 שעות או 5 שעות.

דוד אמסלם: המדינה צריכה לשאוף לתת להם את הפתרונות.

דוד אמסלם: דרך אגב, המדינה זה הם.

דוד אמסלם: לא אלה שיושבים פה.

דוד אמסלם: בוודאי שאם חלק מהמענה – והיום יש צפיפות עצומה בגוש דן וצריך לתת פתרונות גם בגוש אריאל, אז בוודאי ובוודאי זה חלק מהאינטרס של מדינת ישראל.

דוד אמסלם: המדינה צריכה לפעול שם ולהרחיב את ההתיישבות שם.

דוד אמסלם: יש היבט נוסף שכמעט מוציא אותי מדעתי, ואני לא מקבל אותו ואני גם לא מבין את הרציונל שבו.

דוד אמסלם: נתתי דוגמה: אני גר במעלה אדומים.

דוד אמסלם: ביישוב שלנו כבר לא בונים הרבה מאוד שנים.

דוד אמסלם: האוכלוסייה מתבגרת, אצלי בבית הכנסת יש יהודי בגיל 85 שהוא כבר סיעודי, אבל הבן שלו לא יכול לסעוד אותו בגלל שהוא לא יכול לגור ביישוב.

דוד אמסלם: שאלתי אותו: למה אתה לא בא לטפל באבא?

דוד אמסלם: אומר לי: דודי, אין פה בתים, אני לא יכול לקנות.

דוד אמסלם: לא יעלה על הדעת שלילד שנולד אין גן.

דוד אמסלם: אני אומר למדינת ישראל: אתם רוצים?

דוד אמסלם: תפנו את כל האנשים.

דוד אמסלם: כל עוד הם שם, יש שם אנשים שנולדים, חיים, מתחתנים, הם לא קרטונים שנמצאים שם ובסוף אפשר לשים אותם באיזו קופסה.

דוד אמסלם: הם חיים, נושמים.

דוד אמסלם: כשמצחיקים אותם הם צוחקים, וכשצובטים אותם – זה כואב להם.

דוד אמסלם: זה לא הגיוני מה שקורה.

דוד אמסלם: עם טראמפ, בלי טראמפ.

דוד אמסלם: זה לא קשור לסוגיה הפוליטית הסופית.

דוד אמסלם: כל אחד ותפיסת עולמו, אבל כל עוד מדובר בבני אדם, צריך לתת להם את המינימום שנדרש כדי שבני אדם ימשיכו את חיי הקהילה שלהם באותו מקום.

דוד אמסלם: בקצב הזה, צריך להבין כבוד השר, עוד 20-15 שנה כל היישובים יהפכו להיות בתי אבות.

דוד אמסלם: בעוד 20 שנה אני אהיה בגיל שבעים ומשהו, 75.

יואב גלנט: עדיין צעיר.

דוד אמסלם: לא חשוב.

דוד אמסלם: אבל אם לבן שלי לא יהיה צ'אנס לחיות ביישוב ולהיות לידי, אז בסוף אני וכולנו נהיה בודדים ביישובים שלנו.

דוד אמסלם: זה לא הגיוני.

דוד אמסלם: זה פשוט לא הגיוני וזה גם לא אנושי לטעמי.

דוד אמסלם: אני מניח שאם מישהו יפנה לבג"ץ בעניין הזה, יזרקו אותו מהמדרגות בגלל שזה לא מתיישב עם תפיסת העולם שלהם.

דוד אמסלם: אבל אם זה היה באיזה כפר ערבי, אני מניח שמישהו היה מתייחס לזה.

דוד אמסלם: אני רוצה לראות איזה יישוב ערבי במדינת ישראל שלא בונים בו ומוציאים את כל החבר'ה החוצה.

דוד אמסלם: היום ישבנו פה בוועדה הזאת והכשרנו מאות ואלפי יחידות דיור, אני, בגלל שחשבתי שהם צודקים.

דוד אמסלם: למה לא נתנו להם לבנות?

דוד אמסלם: איפה אתה רוצה שהוא יגור?

דוד אמסלם: אני חושב שאצלכם, בתוך מתחם היישובים, בוודאי צריך לתת את הפתרונות לאנשים שגרים שם, חיים, נושמים.

דוד אמסלם: בעדתי לבוא, בכל הסדר כזה או אוחר, כל אחד לפי תפיסת עולמו.

דוד אמסלם: אבל בוודאי שההתנהלות היום היא לא נורמלית, היא גם לא יכולה להימשך לאורך זמן.

דוד אמסלם: הציבור שם לא יסכים לקבל את זה ובצדק.

דוד אמסלם: לכן, אני פונה בהזדמנות הזאת גם לראש הממשלה, אני חושב שהמפתח אצלו.

דוד אמסלם: בסך הכול אי אפשר להתלונן על אחרים – זה אצלנו ביד.

דוד אמסלם: לא צריך לתת לו מוטיבציות ואני לא בתחרות מי יותר ממי, אבל בסופו של דבר, ברמת העובדות, ב-8 השנים האחרונות כמעט ולא בנינו, כולל בירושלים.

דוד אמסלם: תוכנית ברמת שלמה עברה אותי כשהייתי בעירייה לפני 10 שנים.

דוד אמסלם: 2,000 יחידות דיור.

דוד אמסלם: במרכז ירושלים, הטבור, הלב – לא בשועפט, לא מדובר בשדה התעופה בעטרות – מדברים על ירושלים, חצי קילומטר מהכנסת, 2,000 יחידות דיור תקועות 10 שנים.

דוד אמסלם: כל פעם בא מישהו ומשחררים כאילו.

דוד אמסלם: כנראה שכדי לבנות, אתה צריך 2,000 שלבים.

דוד אמסלם: כל פעם כאילו משחררים איזה שלב וכלום לא קורה.

איתן ברושי: 6 שלבים.

דוד אמסלם: לא משנה.

דוד אמסלם: אנחנו מכירים את השלבים, אל תדאג.

דוד אמסלם: כנראה שביצירתיות זה הופך להיות הרבה יותר מ-6 שלבים.

דוד אמסלם: באופן מעשי זה מה שקורה בעיר ירושלים.

דוד אמסלם: העיר גוועת.

דוד אמסלם: עיר שלא מתקדמת, היא הולכת אחורה.

דוד אמסלם: צריך להבין: במבחנים אורבאניים הדברים לא סטטיים, לא עומדים.

דוד אמסלם: אם אתה לא מתקדם – אתה הולך אחורה.

דוד אמסלם: לכן, אני חושב שזו הזדמנות להגיד הגיד לראש הממשלה – קודם כל, לחזק אותו בעניין הזה שצריך להתקדם.

דוד אמסלם: ובסוף, איך תמיד אני אומר, בסוף גם כשנשאר פה עד 120, יש לנו זמן קצוב.

דוד אמסלם: בסוף אנחנו נמדדים לפי מעשינו.

דוד אמסלם: העולם שלי הוא עולם של מושגים של עשייה, לא של דיבורים.

דוד אמסלם: לכן אני טוען שבסופו של עניין, במבחן התוצאה, סוגיית הבנייה מבחינתנו היא כישלון.

דוד אמסלם: אולי הכישלון הכי חרוץ שלנו.

דוד אמסלם: אני רואה את זה ברמה הרבה יותר חמורה מכישלון.

דוד אמסלם: לכן אני קורא לראש הממשלה לעשות את המעשה הציוני מספר אחד שצריך לעשות ולתת ליהודים לבנות את ארץ ישראל, כל אחד לפי רצונו ומקום מגוריו.

דוד אמסלם: לא יכול להיות שאנחנו לא מצליחים לבנות איפה שאנחנו גרים.

דוד אמסלם: זה לא הגיוני.

דוד אמסלם: אף מדינה בעולם אני לא מאמין שהייתה מוכנה לקבל את זה, האזרחים שלה.

דוד אמסלם: אני לא מאמין שבניו יורק היו אומרים: אתם לא בונים בניו יורק.

דוד אמסלם: אני לא מאמין שלא היו בונים בלונדון.

דוד אמסלם: אין דברים כאלה.

דוד אמסלם: רק בירושלים בירת ישראל לא בונים ובוודאי ביהודה ושומרון.

דוד אמסלם: כשהייתי בדרך לכאן שמעתי בחדשות שיש 5 חוקים – היום ב-07:00 בבוקר, כאילו זה מה שמעניין, מישהו סופר – 5 חוקים שעברו בכנסת והוחלו גם על יהודה ושומרון לא דרך האלוף.

דוד אמסלם: יש סופרים.

דוד אמסלם: יש מישהו שקם כל בוקר וסופר.

דוד אמסלם: זה מה שמעניין אותו.

דוד אמסלם: יש כל בוקר אנשים במדינת ישראל שסופרים כמה בתים נבנים או לא נבנים.

דוד אמסלם: בעשרות, בבודדות.

דוד אמסלם: זה הסוג שלהם: קמים בבוקר, מסתערים על חצי מדינה כדי לבדוק אולי מישהו בנה שם משהו.

דוד אמסלם: אני מניח שאם היו צריכים להקים את המדינה בקצב הזה – לא היו מקימים אותה.

<שילה אדלר: על זה הדיון בוועדת חוקה היום.

<שילה אדלר: בדיוק על זה, על הפער בין 100 חוקים שחלו בכל מדינת ישראל לבין 5 חוקים שחלו ביהוד ושומרון ובבקעת הירדן.

<שילה אדלר: בדיוק על הפער הזה.

דוד אמסלם: לכן אני אומר שכל הסיפור של ההפרדה הוא לא הגיוני.

דוד אמסלם: לדעתי, באינסטינקטים הוא לא מוסרי גם בנושא של הבנייה בתוך היישובים ובוודאי בגידול הטבעי.

דוד אמסלם: אתה לא רוצה, כפי שאמרתי, להביא לשם עוד 60, אלף?

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: אבל בוודאי שצריך לדאוג למי שגר שם.

דוד אמסלם: זה לא הגיוני שאתה עושה להם סוג של גירוש כזה.

דוד אמסלם: ילד שנולד שם וגר שם ורוצה לגור, אם אתה לא מאפשר לו, אז אתה מוציא אותו מהמקום.

דוד אמסלם: לכן אני באמת מצפה, בוודאי ממשלה לאומית – מה אנחנו מצפים, שבוז'י הרצוג יבנה?

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין מי.

דוד אמסלם: אראל מרגלית?

דוד אמסלם: אם אנחנו לא נעשה, אז מי יעשה?

דוד אמסלם: זה התפקיד המרכזי של ממשלת ישראל היום.

דוד אמסלם: זה לא עולה כסף, זה רק מכניס כסף.

דוד אמסלם: אלה האמירות שלי בעניין הזה.

דוד אמסלם: אני שמח להעביר את רשות הדיבור לשר שאני מאוד מעריך, מוקיר ומאוד אוהב.

דוד אמסלם: איש שיש לו הרבה זכויות גם בביטחון מדינת ישראל, אין הרבה כאלה.

דוד אמסלם: בבקשה.

יואב גלנט: תודה רבה.

יואב גלנט: בוקר טוב לכם.

יואב גלנט: אדוני יושב-ראש הוועדה, דודי אמסלם, אני מצטער שיוצא לנו להיפגש בוועדה מעט באופן יחסי.

יואב גלנט: אנחנו נפגשים בהרבה אירועים אחרים, אבל אני עוקב אחרי הדרך שבה אתה מטפל בדברים.

יואב גלנט: אתה הנציג הכי אותנטי ומשמעותי של צדק חברתי במדינת ישראל ורואים את זה כל יום ואני מודה לך על זה וזה חלק מהעניין, תכף אני אדבר על זה.

יואב גלנט: איתן ברושי, אני רואה שהלך.

יואב גלנט: חברי ראשי המועצות, יגאל ושלמה ועודד וראש העיר אריאל, שבירו; ושילה וכל הקהל שיושב כאן, ראשי האגפים ממשרד הבינוי והשיכון, עובדי משרד הבינוי והשיכון, רמ"י וכל מי שנמצא כאן.

יואב גלנט: איתן ברושי, אני מציין אותו עוד פעם.

<שילה אדלר: יש לו הרבה זכויות ביהודה ושומרון.

יואב גלנט: יש לו גם הרבה זכויות בהתיישבות.

יואב גלנט: אנחנו מכירים הרבה שנים.

יואב גלנט: אני רוצה לנצל את הדברים – לא כל יום יוצא לי להופיע בפני הוועדה – ולהגיד כמה מילים שקשורות להיבטים מעט יותר אסטרטגיים ואחרי כן, כמובן, משליכים גם על הנושא שלשמו התכנסנו.

יואב גלנט: אנחנו מציינים 50 שנה לניצחון של מלחמת ששת הימים ולקיבוע מצב חדש שלא היה כדוגמתו קודם לכן, אבל גם מתקרבים מאוד לשנת ה-70 להכרזת המדינה.

יואב גלנט: שת ה-70 היא השנה להכרזת האו"ם על חלוקת ישראל ב-כ"ט בנובמבר.

יואב גלנט: בואו נשאל את עצמנו איפה היינו לפני כן, רבותי.

יואב גלנט: היום, לפני 70 שנה הציע האו"ם בצורה מסודרת ביותר, אותו ארגון שהוקם אחרי מלחמת העולם השנייה בשביל לעשות סדר חדש וצדק בעולם, הציע לחלק את שטחה של ארץ המערבית – לא הצעה ראשונה ולא שנייה אלא ההצעה האחרונה המעשית שהייתה על הפרק.

יואב גלנט: 55% היהודים, 40% הפלסטינים, ו-5% מנדט בין לאומי, כולל חלקים מירושלים.

יואב גלנט: ההיענות של הערבים לזה הייתה מלחמה.

יואב גלנט: זו הייתה התשובה שלהם והמלחמה הזאת פרצה.

יואב גלנט: אני רוצה להזכיר לכולנו איפה היינו לפני המלחמה הזאת, בחזית הזאת שאנחנו מדברים עליה, אפשר גם לדבר על הצפון והדרום, בואו נדבר על החזית הזאת.

יואב גלנט: אני מניח שחלק מהאנשים מכירים את הפרטים, לחלק אני עושה אולי תזכורת קצרה באופן שוטף.

יואב גלנט: קודם כל, בקרבות כאן במרחב הזה איבדנו יישובים יהודיים: עטרות, נווה יעקב, גוש עציון עם כפר עציון היישוב הגדול אבל גם עם רבדים, משאות יצחק ועין צורים.

יואב גלנט: מאות נפלו בשבי ונרצחו על אדמת כפר עציון, כולל 50 או 60 נשים.

יואב גלנט: הרובע היהודי נפל, אנשיו הלכו בשבי, בתי הכנסת הוחרבו ובסוף, כתוצאה מהיכולות שלנו, בסופו של עניין קיבלנו קו.

יואב גלנט: אני מזכיר לכם מהו הקו שהצלחנו לקבע אחרי המלחמה הזאת והוא החזיק 19 שנים.

יואב גלנט: נסענו בשיירות מאובטחות להר הצופים.

יואב גלנט: לא לבית הקברות בהר הזיתים אלא לרכס הר הצופים.

יואב גלנט: צפינו מרכס הר ציון, מקבר דוד, על הכותל המערבי בקושי.

יואב גלנט: נסענו מתחת לקנים של ירדנים בדרך לירושלים מתחת ללטרון.

יואב גלנט: זה המצב שהיינו בו.

יואב גלנט: אני כבר לא מדבר חלוקה, אני לא מדבר על האזור המפורז שכולם נהנים להסתובב בו במרחב היפה של ממילא או על מעבר מנדלבאום או על הירי לתוך מאה שערים.

יואב גלנט: אני לא נכנס בכלל לדברים הקטנים האלה.

יואב גלנט: רבותי, זו המציאות שחיינו בה 20 שנה.

יואב גלנט: אני מתאר לעצמי שאין אף אחד שמעלה היום על דעתו במדינת ישראל על כל רבדיה היהודים, אין אחד שמעלה על דעתו שאנחנו ניסע בשיירות לכיוון בית החולים "הדסה".

יואב גלנט: ואין אחד שחושב שלא נוכל לשבת בגבעה צרפתית או בגבעת המבתר או שחטיבה 45 תצטרך להבקיע שוב את הדך ממעלה החמישה לקריית ענבים, בואכה הר אדר, לכבוש את המקום הזה שנלחמנו עליו בשתי מלחמות: גם ב-48' וגם ב-67'.

יואב גלנט: שנמצא מעל בית נקופה, לא באיזה מקום אחר.

יואב גלנט: אני מתאר לעצמי שכולם מכירים את הפרטים שאני מדבר עליהם.

יואב גלנט: רבותי, זו המציאות.

יואב גלנט: אי אפשר לקיים את ביטחונה במרכז המדינה, עזבו רגע את השוליים, את האויב המתחלף, לא ניכנס לקרבות דגנה ומשמר הירדן ולא לעד הלום, אני מדבר רק על המרחב הזה.

יואב גלנט: ולכן ביססנו פה מציאות.

יואב גלנט: אי אפשר להגיד שלא ניתנה לערבים ולפלסטינים בתוכם, ההזדמנות פעם אחר פעם להגיע להסדרה טרם העניין הזה.

יואב גלנט: אני מזכיר לכם גם את הצהרת בלפור, גם את ועדת האו"ם בשנת 37' תוך כדי המרד הערבי הגדול, גם את 47' וכן הלאה.

יואב גלנט: בסופו של דבר התקבע המצב ואנחנו צריכים, לאור ניסיון העבר, לא רק ההיסטורי של 2,000 שנה, ניסיון העבר של ה-70 שנה האחרונות, אנחנו חייבים להיות מסוגלים להגן על עצמנו בכוחות עצמנו ולבסס את הטריטוריה שמאפשרת את זה.

יואב גלנט: ולכן, לפני שאני נוגע בנושא הבינוי, שהוא חשוב מאוד בעיני אבל רודף אחרי הנושא הביטחוני, אני רוצה לדבר בכוונה לא על מרכז יהודה ושומרון אלא על השוליים כי השוליים האלה מקנים חיים למדינת ישראל.

יואב גלנט: ראשית, מרחב ירושלים.

יואב גלנט: רבותי, ירושלים היא לא רק הר הבית והכותל המערבי והרובע היהודי והעיר המזרחית והעיר החדשה שעוטפת אותה אלא בואו נדבר על ירושלים רבתי.

יואב גלנט: ירושלים רבתי משתרעת ממעלה אדומים במזרח ועד גבעת זאב במערב.

יואב גלנט: מעטרות בצפון ועד גוש עציון בדרום, עוטף מרחב בית לחם-בית ג'אלה לכיוון גוש עציון המערבי, אפרת וההתחברות עד לטדי, כשמצד אחד רמת רחל ומצד שני גילה.

יואב גלנט: זו ירושלים.

יואב גלנט: אני יודע שיש בשטח הזה גם אוכלוסייה ערבית.

יואב גלנט: צריך לדאוג לה.

יואב גלנט: אני יודע שבין ירושלים המוגדרת בגבולותיה המוניציפליים למעלה אדומים, קיימת אלעיזריה ובזווית מסוימת אבו דיס וכן הלאה.

יואב גלנט: אבל רבותי, זה שטח שלא משנה מה יגידו, איך יגידו, אנחנו נחזיק אותו בריבונות, בשליטה, בבנייה, בפיתוח על כל המשתמע, והוא חיוני על מנת להגן, והניסיון גם מראה את זה.

יואב גלנט: הדבר שני הוא המרחב של הרכסים המערביים.

יואב גלנט: אפשר להתחיל מצפון, לצורך עניין ממרחב של שקד, ריחן, חיננית וכל המרחב הצפוני של השומרון, אבל אני בכוונה מתמקד באזור המרכזי.

יואב גלנט: יסלחו לי ראשי הערים, אני לא אדבר על אריאל ולא על קרני שומרון.

יואב גלנט: לא מפני שהן לא חשובות.

יואב גלנט: נסתכל רגע על השוליים.

יואב גלנט: נדבר על אבני חפץ ועל הגוש שיושב מעל קלקיליה.

יואב גלנט: קלקיליה שנמצאת בשטח הנמוך כמובלעת לתוך מישור החוף, מעליה מתנשאים שתי גבעות או רכסים שעליהם ישבו ירדנים ב-48' עד 67', קוראים להם היום צופים ואבני חפץ.

יואב גלנט: זה המקום.

יואב גלנט: הטווח לחוף – כשאומרים את זה לאמריקאים זה נשמע יותר טוב כי אתה אומר להם 10 מייל – 16 ק"מ, 17 ק"מ.

יואב גלנט: 10 מייל, זה המרחק.

יואב גלנט: לא רחוק משם, קצת יותר צפון-מזרחה, הגיעו העירקים במלחמת השחרור, למי שלא יודע, בכוח היחיד שהם הצליחו להכניס פני לעומק השטח.

יואב גלנט: אבל לא ניגע בעניין הזה.

יואב גלנט: כל המרחב הזה, עבור למרחב של אורנית ואחרי כן נילי, נעלה ועד גוש חלמיש וטלמונים.

יואב גלנט: כל המרחב הזה שיושב מכפר סבא ועד מעל לשדה התעופה בן גוריון הוא חיוני לקיום החיים בגוש דן בכל סיטואציה.

יואב גלנט: לכן, בזה שאתה מיישב אותו באופן מאסיבי, ראשית, אתה נותן פתרון לצורך ביטחוני אסטרטגי של מדינת ישראל, והדבר השני, פתרון לבעיות דיור שיש במדינת ישראל.

יואב גלנט: שני הדברים האלה תלויים זה בזה.

יואב גלנט: זה נכון גם למרחב ירושלים.

יואב גלנט: צריך לזכור אגם את המרחבים האחרים, גם אם הם לא משמשים לבנייה.

יואב גלנט: כל הקו הדרומי ממרחב מצדות יהודה בואכה מדבר יהודה במזרח, בחלק הדרומי.

יואב גלנט: עבור דרך שמעה ועד סנסנה, לא ניכנס לכל היישובים באמצע.

יואב גלנט: כל המרחב הזה, רבותי, מנתק בין מרחב חברון, יטא, דורא וסביבותיהן, לבין כל מה שקורה בהיאחזות הבדואית בצד המזרחי של הנגב.

יואב גלנט: אם תסתכלו על המפה, תראו שמשם ולמעשה עד דימונה, ממרחב בקעת ערד – משם אתה גולש לבקעת ערד – ולמרחב דימונה עד למכתשים, המכתש הגדול והמכתש הקטן, בכל השטח הזה יש התפרעות מוחלטת של אוכלוסייה בדואית שמתכוונת להשתלט על השטח ולעשות בו כרצונה.

יואב גלנט: אם אתה לא מנתק בשטח הזה את הקשר הזה – אז קורה מה שקורה במשך עשרות שנים:

יואב גלנט: כל תושב בנגב המזרחי – ואני יכול להיכנס ליישובים אבל זה לא הנושא, לאורך כביש 31 וגם לאורך כביש 25 בואכה נבטים – כל תושב שם נשוי ל-4 נשים מהר חברון ומקבל ביטוח לאומי ממדינת ישראל ואנחנו נושאים בתוצאות כבדות מאוד מהעניין הזה.

יואב גלנט: אני בעד לדאוג לתושבים הבדואים, שלא תהיה אי הבנה.

יואב גלנט: אבל אני בעד שהם יישאו גם בחובות שלהם.

<יגאל להב: מחילים את הריבונות יותר מהר מאתנו.

יואב גלנט: היישוב לאורך דרום הר חברון הוא חיוני לצורך מה שאמרתי.

<שילה אדלר: זו תכנית סלאם פיאד, אגב.

<שילה אדלר: תכנית של השר שמחברת את הר חברון - - -

יואב גלנט: אני חושב שאנחנו צריכים לעשות מעשה.

יואב גלנט: זה קשור לדיונים אחרים שאני מקיים.

יואב גלנט: האזור האחרון שהוא רלוונטי לעניין של השוליים הוא בקעת הירדן על מדרגיה השונים, כלומר, גם מתחת לקו האפס, גם קו האפס וגם מה שנקרא בזמנו ציר אלון, ציר המאה, לצורך העניין.

יואב גלנט: מבקעות-ברדלא בצפון ועד ליציאה מכיוון מעלה אדומים על כביש 1, נופי אלון, נופי פרת, כל התהליך הזה.

יואב גלנט: גם המקום הזה חיוני לשמור אותו.

יואב גלנט: אני מזכיר מה קורה מזרחה: בינינו לבין טהרן יש רק מדינה אחת שנמצאת אתנו בקשרים ידידותיים, חתומה בהסכם שלום.

יואב גלנט: קוראים לה ירדן, שיש לה חוויות לא קלות היום.

יואב גלנט: אבל מזרחה משם יש את עירק, בחלקה הגדול חדורה על ידי כוחות שיעיים איראניים כי יש שם שיעים לא איראנים, ערבים.

יואב גלנט: מזרחה משם זה איראן.

יואב גלנט: אני לא רוצה אותם בגבול ירושלים.

יואב גלנט: ואם אנחנו מסוגלים לעשות משהו, זה בקעת הירדן.

יואב גלנט: לכן, כשאני מסתכל על כל התהליך הזה ובכוונה לא נגעתי במרכז השטח אלא רק בשוליים שלו, כולל ירושלים רבתי שנמצאת בלב האזור, בלב המדינה, אני חושב שיש פה ערך וצורך ביטחוני-אסטרטגי לקיים ולהחזיק בכל המקומות האלה, גם באמצעות כוחות ביטחון וגם באמצעות התיישבות.

יואב גלנט: עכשיו אני רוצה לגעת בנושא שני שקשור למצבנו הדמוגרפי-התיישבותי ולאחר כמן לחבר בין השניים, ברשותך, אדוני היושב-ראש.

דוד אמסלם: זה מרתק אותי.

יואב גלנט: במדינת ישראל יש כמעט 9 מיליון תושבים.

יואב גלנט: חצי מהם חיים בין הקו של בין חדרה לאשדוד, פחות או יותר.

יואב גלנט: וזה גם 60% מהאוכלוסייה היהודית, כי רוב האוכלוסייה הלא יהודית נמצאת בגליל וקצת בנגב.

יואב גלנט: עיר מדינה לא יכולה להתקיים במזרח התיכון.

יואב גלנט: זה לא לוקסמבורג וזה לא מונקו, שם פועלים כללים אחרים.

יואב גלנט: פה אנחנו חיים בעולם אחר ולכן יש ערך עצום בפריסת האוכלוסייה, ואני מסכים עם כל מי שדיבר פה ולדעתי אין אחד שמתנגד לזה.

יואב גלנט: איתן דיבר על זה.

יואב גלנט: צריך לפרוס את האוכלוסייה לנגב ולגליל, אבל גם למקומות שדיברנו עליהם ביהודה ושומרון, ונתתי את הנימוק הביטחוני מעבר לנימוקים אחרים שנוגע בקווי הרכסים במרחב ירושלים.

יואב גלנט: במשרד הבינוי והשיכון השקענו בשנת 2016, לפי פרסומי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, יותר מכפי שהושקע בכל העשור שלפניו במרחב הזה.

יואב גלנט: זה לא נעשה לבד.

יואב גלנט: יש משרד אוצר ויש משרד ראש הממשלה וראש ממשלה.

יואב גלנט: אנחנו פועלים לנצל את המיטב בתוך הדירקטיבה הזאת.

יואב גלנט: אני רואה בבנייה בכלל בפריפריה, כולל ביהודה ושומרון, ערך אסטרטגי, ערך לאומי וערך ציוני שחייבים לקיים אותו.

יואב גלנט: אני חושב שהדברים האלה חייבים לנהוג בכול דרך.

יואב גלנט: המרכז של העניין הזה, מרכז הכובד של העניין הזה היא ירושלים, קודם כל ולפני הכול.

יואב גלנט: ירושלים רבתי.

יואב גלנט: גם בתוך ירושלים יש עדיין מאבקים.

יואב גלנט: מרחב גבעת המטוס, אנחנו נטפל בו בסופו של עניין, הוא אבן מפתח בשאלה מי שולט על הרצף, האם הרצף מתקיים ממזרח למערב, קרי מרמת רחל ועד גילה, דרך מר אליאס המנזר שם.

יואב גלנט: מי שלא יודע, גבעת המטוס נקראת כך מפני שאותו טייס שהלך להפציץ את העמדות שירו מהן ממנזר מר אליאס, וגם חלק מכוחות מצריים, לא ירדניים, שתקפו על ציר באר שבע בואכה חברון והגיעו לפאתי רמת רחל, הופל שם ונפל בגבעת המטוס.

יואב גלנט: אנחנו צריכים לאפשר את זה כי אחרת יש לנו חדירה של כל מרחב בית לחם עד וואלג'ה.

יואב גלנט: ומי שעומד בוואלג'ה יכול לראות את הצבע של הג'ירפות בגן החיות התנ"כי.

יואב גלנט: את העניין הזה גם נשלים.

יואב גלנט: אני רואה בזה ערך אסטרטגי לבסס את האחיזה בכל המקומות שאמרתי.

יואב גלנט: אנחנו פועלים ביחד עם הנהגת יש"ע ועם כל משרדי הממשלה על מנת לעשות את הדברים האלה ולקיים אותם.

יואב גלנט: אני חושב שיש דברים ויש מקומות ויש אזורים שהנושא הזה הוא חיוני.

יואב גלנט: תזכרו מה עשינו במרחב ירושלים ב-50 שנה.

יואב גלנט: מה עשינו באריאל, מה עשינו במעלה אדומים, מה עשינו במרחב קרני שומרון, עמנואל וכן הלאה.

יואב גלנט: מה עשינו במרחב של אלפי מנשה, בית אריה וכל השטח הזה.

יואב גלנט: יישובי הכוכבים.

יואב גלנט: יש הרבה מאוד דברים שנעשים בצורה מאוד מוצלחת ולכן צריך את האופנסיבה הזאת להמשיך, כל דבר בקצב שלו, מתוך ידיעה שאנחנו נותנים פה פתרון שהוא גם חגורת ביטחון למרכז המאסה של האוכלוסייה שנמצא בגוש דן ובירושלים, ומצד שני הוא מבסס את האחיזה ונותן פתרונות בתחום הדיור, השיכון והדברים האחרים.

יואב גלנט: בדרך כלל אני משתדל להמעיט בדיבור פומבי על הנושאים האלה, אבל מאחר ובכל זאת לא כל יום חוגגים 50 שנה אלא רק פעם ב-50 שנה, אז מצאתי לנכון להרחיב על העניין הזה.

<שלמה קטן: גלנט, לא בושה לחזור על אמת הרבה פעמים כדי שתיקלט.

יואב גלנט: בדרך כלל, כשאתה חוזר על משהו הרבה פעמים, חושבים שאתה חוזר על משהו לא אמתי כי יש הרבה אנשים שעושים את זה.

<שלמה קטן: אפילו בצה"ל אסור להגיד ששחררו.

יואב גלנט: לסיכום, באתי לכאן מתוך הערכה והוקרה לתושבי יהודה ושומרון, שלא רק נמצאים איפה שהם נמצאים כל יום בשעת הפעילות, אלא מהווים חלק מרכזי מחוט השדרה של צה"ל.

יואב גלנט: לחמתי איתם מיומי הראשון בצבא לפני למעלה מ-40 שנה ועד לזמן האחרון וראיתי אותם בכל המקומות, בכל הסיטואציות ואני גאה על זה.

יואב גלנט: אני כאן לרשותכם על מנת לסייע.

יואב גלנט: לסיכום, אני שוב מודה לחברי, יושב-ראש ועדת הפנים, דודי אמסלם על זה שאפשר לי את ההזדמנות להופיע כאן ולהגיד את הדברים ביום החשוב הזה.

יואב גלנט: תודה רבה.

דוד אמסלם: רבותי, תודה רבה לכולם.

דוד אמסלם: אני רוצה שוב להודות לשר, ריתקת אותי בסקירה.

<עודד רביבי: הוא הולך את הכול ברגל אז זה קל לו.

דוד אמסלם: אני באמת מודה לכם על כך שזכיתם אותנו בדיון הזה.

דוד אמסלם: כמובן שאנחנו לרשותכם בכל דבר ועניין.

דוד אמסלם: עלו והצליחו.