הוועדה המשותפת לוועדת הכנסת ולוועדת החוקה, חוק ומשפט לדיון בהצעת חוק מימון מפלגות (תיקון - הגדרת גוף פעיל בבחירות), כנסת 20, פרוטוקול מספר 11, 2017-03-06 11:00

יואב קיש: טוב, חברים, אני פותח את הישיבה.

יואב קיש: אנחנו נעשה עכשיו שלב של הנמקת ההסתייגויות.

יואב קיש: חברי הכנסת ינמקו את ההסתייגויות שלהם ולאחר מכן אנחנו נעבור להצבעות.

יואב קיש: יכול להיות שבמידה ונעשה הפסקה בישיבה בין הקטע של ההצבעה להסתייגויות ולנימוקים.

יואב קיש: חבר הכנסת רועי פולקמן, שלום.

יואב קיש: אנחנו עושים עכשיו נימוק של ההסתייגויות ואחרי זה נמשיך.

יואב קיש: אז אנחנו נתחיל מנימוקי ההסתייגויות.

יואב קיש: את רוצה להעיר משהו לפני זה?

<ארבל אסטרחן: אולי רק אני אגיד מה מונח בפניכם.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: בבקשה.

<ארבל אסטרחן: מונח נוסח.

<ארבל אסטרחן: השארתי את זה ב"עקוב אחר השינויים" כדי שאפשר יהיה לראות מה השינויים לעומת הנוסח הכחול.

<ארבל אסטרחן: זה כל הסימונים לעומת מה שעבר בקריאה הראשונה, וזה גם מה שהופץ לחברי הכנסת לקבלת הצעות.

<ארבל אסטרחן: בעמוד 14, איפה שמתחילות ההצעות של חברי הכנסת, אני בהתחלה סימנתי ארבעה עניינים שבישיבה הקודמת די הגיעו להסכמה עליהם, אבל יושב ראש הוועדה ביקש לא להכניס אותם לנוסח.

<ארבל אסטרחן: שהנוסח יהיה כמו הנוסח שהופץ.

<ארבל אסטרחן: אז סימנתי אותם לחוד.

<ארבל אסטרחן: ואחרי זה מתחילות כל ההצעות של חברי הכנסת, כל מה שקיבלנו עד אתמול.

<ארבל אסטרחן: זהו.

<ארבל אסטרחן: יהיה צריך לעבור על הכול.

אוסאמה סעדי: מה זה הנוסח שיש לנו כאן עם - - -?

<ארבל אסטרחן: זה לעומת הכחול.

<ארבל אסטרחן: זה הדברים שבוועדה נדונו והוסכמו במהלך הדיונים מאז הקריאה הראשונה, אבל עדיין השארתי את זה ב"עקוב אחר השינויים", שאפשר יהיה לראות את זה שם.

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: יש פה את העניין הזה: מחקו בשווי כולל של העולה על 100 אלף שקל.

<ארבל אסטרחן: כי זה עבר לסעיף 10.

<ארבל אסטרחן: זה עבר.

<ארבל אסטרחן: אגב, את ההסתייגויות כבר עשיתי.

<ארבל אסטרחן: זה הנוסח שעליו עשית את ההסתייגויות.

<ארבל אסטרחן: זה הנוסח שכבר ראית.

<ארבל אסטרחן: 100 אלף השקל עבר - - -

יואב קיש: זה פשוט בגלל תיקון טכני.

<ארבל אסטרחן: כן, ענייני ניסוח.

<ארבל אסטרחן: זה עבר לסעיף הראשי, לסעיף 10ג - - -

יואב קיש: וזה הוצג כבר בישיבה הקודמת.

יואב קיש: זה לא חדש.

<ארבל אסטרחן: תסתכל בעמוד 4 למעלה.

<ארבל אסטרחן: אתה רואה?

<ארבל אסטרחן: כי בגלל שעשו את המדרגות, אז מה שעולה על 100 אלף שקל – חלים כללים מסוימים, ואז יש את סעיף קטן (ג) שאומר: אם זה פי ארבעה מהסכום הזה, זאת אומרת, 400 אלף שקל, אז חלים הכללים הנוספים: חובת ההתאגדות ומינוי רואה חשבון.

יואב קיש: את רוצה פשוט אולי להקריא ואז נגיד את ההסתייגויות שיש?

<ארבל אסטרחן: כן.

<ארבל אסטרחן: אוקיי.

<ארבל אסטרחן: בסדר גמור.

אוסאמה סעדי: אתה מוכן לדבר על הסעיף?

אוסאמה סעדי: על מה שאמרנו?

יואב קיש: לא כרגע.

יואב קיש: אנחנו נגמור את הישיבה לפני.

יואב קיש: אני אעשה הפסקה בין ההצבעות לבין הזה ואז נדבר על זה.

יואב קיש: בסדר?

אוסאמה סעדי: אוקיי.

יואב קיש: טוב.

<ארבל אסטרחן: אז התיקונים הם כולם לחוק מימון מפלגות.

<ארבל אסטרחן: יש לנו בהתחלה את סעיף ההגדרות.

<ארבל אסטרחן: הגדרה ראשונה היא: גוף פעיל בבחירות – "אדם או חבר בני אדם אשר נרשם כאמור בסעיף 10ג - - -", וזה הסעיף שתיכף מוסיפים, "- - - לשם ביצוע פעילות בחירות".

יואב קיש: רק אם יש הסתייגויות את עוצרת, שאנשים ינמקו.

יואב קיש: כן.

<ארבל אסטרחן: אז יש הסתייגויות לכל דבר.

<ארבל אסטרחן: השאלה אם רוצים לנמק את הכול או רק את הדברים המהותיים?

יואב קיש: אז בואו נתחיל ממי שנמצא פה בנימוק הסתייגויות.

יואב קיש: אז בבקשה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, תתחיל אתה.

יואב קיש: אתה יכול לדבר.

<ארבל אסטרחן: אולי אחרי סעיף ההגדרות.

<ארבל אסטרחן: אולי נקרא את סעיף ההגדרות ואז.

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: אז תקראי את סעיף ההגדרות וזה בסדר.

<ארבל אסטרחן: כי הן קשורות גם זו לזו.

יואב קיש: מאה אחוז.

<ארבל אסטרחן: מאגר מידע זה מאגר, כאמור בפסקה (1) להגדרה של "פעילות בחירות", שעכשיו נאמר מה היא.

<ארבל אסטרחן: פעילות בחירות – "אחת או יותר מהפעילויות המנויות להלן שבוצעה שלא בידי מפלגה או גוף הקשור לסיעה, ובלבד שאין בה תרומה בניגוד להוראות סעיף 8".

<ארבל אסטרחן: זה מה שדיברנו בישיבה האחרונה.

<ארבל אסטרחן: ועכשיו יש פירוט של ארבע פעולות.

<ארבל אסטרחן: (1) "יצירת מאגר מידע ובו פרטים מזהים של בוחרים בבחירות לכנסת לצד מידע בדבר עמדותיהם הפוליטיות או כוונות ההצבעה שלהם בבחירות, לשם ביצוע הפעילויות האמורות בפסקאות (2) עד (4) שלהלן".

<ארבל אסטרחן: (2) "הסעת בוחרים ביום הבחירות לכנסת, שלא לפי חוק ושלא בתמורה מלאה, לשם הבטחת הצבעתם בשל עמדותיהם הפוליטיות, לרבות אם עמדותיהם הפוליטיות משוערות לפי מקום מגוריהם".

<ארבל אסטרחן: פה היו הרבה הסתייגויות.

<ארבל אסטרחן: (3) "פנייה ישירה במהלך תקופת הבחירות לבוחרים בעלי עמדות פוליטיות מסוימות, שמטרתה להשפיע עליהם להצביע בעד רשימת מועמדים מסוימת או להימנע מלהצביע בעד רשימת מועמדים מסוימת".

<ארבל אסטרחן: (4) "פרסום במהלך תקופת הבחירות שמטרתו להשפיע על בוחרים להצביע בעד רשימת מועמדים מסוימת או להימנע מלהצביע בעד רשימת מועמדים מסוימת, - - -".

יואב קיש: סליחה שאני עוצר אותך.

יואב קיש: אנחנו הסכמנו שבמקום פרסום ייאמר פה במקום "ולמעט" – תוכן עיתונאי.

יואב קיש: בסדר?

<ארבל אסטרחן: כן, נכון.

יעל גרמן: תיכף נראה את ההסתייגויות.

יעל גרמן: יש כמה הסתייגויות.

יואב קיש: כן.

<ארבל אסטרחן: אז השאלה היא האם "תוכן עיתונאי" יבוא בהתחלה - - -?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: תוכן עיתונאי - - -

<אייל זנדברג: לא ככה - - -

<ארבל אסטרחן: אז יש שני סייגים.

<ארבל אסטרחן: השאלה היא למעט תוכן עיתונאי כאמור בכלי תקשורת שהוקם לפחות שנה לפני תקופת הבחירות, שלא שולמה לכלי התקשורת תמורה עבורו.

<אייל זנדברג: אם יש עיתון חדש שיש בו תוכן עיתונאי, אני שמעתי - - -.

<אייל זנדברג: אבל שהוועדה מתכוונת שתוכן עיתונאי זה ברמה המהותית לא נוגעים בו.

יעל גרמן: נכון.

<אייל זנדברג: זו הייתה הכוונה מלכתחילה.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: נכון.

יעל גרמן: אני גם ביקשתי - - -

רועי פולקמן: נכון.

רועי פולקמן: זו הסיבה.

יואב קיש: נכון.

<אייל זנדברג: - - - בסוף, אם אתה מחלק את זה בסוף, אז יוצא שאם זה תוכן עיתונאי בעיתון שהוקם תשעה חודשים לפני, אז פתאום הוא אסור.

<אייל זנדברג: הוא נכנס לרגולציה.

יואב קיש: אבל אני לא רוצה שמישהו יקים עיתון או משהו רק בשביל הבחירות.

<אייל זנדברג: - - - עיתונאי.

<אייל זנדברג: הכוונה הייתה - - -

יעל גרמן: לעולם לא תדע.

יעל גרמן: הוא יסביר שהוא - - - אחר כך עוד עשר שנים.

רועי פולקמן: אבל למה?

רועי פולקמן: הוא אומר גם, אבל גם שאתה לא מקים עיתון מיוחד - - - שופר פוליטי.

יואב קיש: בדיוק: לא להתחפש.

<אייל זנדברג: מה זאת אומרת?

<אייל זנדברג: אם זה עיתון, אם זה - - -

יואב קיש: לא, לא.

יואב קיש: אי אפשר להתחפש לעיתון ואחרי זה - - -

רועי פולקמן: אתה צודק.

רועי פולקמן: זה בסדר.

יואב קיש: וואלה, זו הנקודה.

יואב קיש: בגלל זה זה נאמר.

<אייל זנדברג: לא.

<אייל זנדברג: זה לא מה שהיה - - -

יואב קיש: אז זה מה שהיה, לפי מה שאני הבנתי והבינו אחרים.

יואב קיש: אתה הבנת אחרת.

רועי פולקמן: היועצת המשפטית ארבל אסטרחן, אז "ולמעט פרסום" נמחק.

רועי פולקמן: זו ההסתייגות.

<ארבל אסטרחן: הסתייגות זו הסתייגות.

<ארבל אסטרחן: זה עוד לא נמחק.

יואב קיש: טוב, תמשיכי.

יואב קיש: זה סיום הסעיף.

<ארבל אסטרחן: - - - גמרנו את סעיף 1.

יעל גרמן: מה זאת אומרת?

יעל גרמן: אבל מה הבסיס?

יואב קיש: טוב, אנחנו עשינו ככה: הקראנו את ההגדרות, שזה עיקר ומהות החוק והיה חשוב להקריא את זה.

יואב קיש: אנחנו עכשיו נעבור להתייחסויות של חברי הכנסת להציג את ההסתייגויות שלהם.

יואב קיש: חבר כנסת יכול לבחור אם הוא רוצה לעבור הסתייגות-הסתייגות או לדבר באופן כללי, לפי מה שהוא בוחר.

יואב קיש: בכל מקרה, אנחנו נסיים את הצגת ההסתייגויות ואז נעבור ישירות להצבעה.

יואב קיש: יש לנו הפסקה.

יואב קיש: נעשה הפסקה בין סיום הצגת ההסתייגויות להגדרה בישיבה מתי מצביעים.

יואב קיש: ואז בהצבעה: ההצבעה תהיה ישירות על כל ההסתייגויות שעולות לדיון ולא יהיה דיון בשלב ההצבעות – אני כבר אומר לכם.

יואב קיש: ואנחנו עכשיו נעבור לפי רשימת המסתייגים.

יואב קיש: אני אתן לחברת הכנסת יעל גרמן להתייחס ראשונה להסתייגויות שלה.

יואב קיש: בבקשה.

יעל גרמן: בעיניי אין ספק שהחוק, כפי שהוא היום, הוציא את החברה האזרחית.

יעל גרמן: זאת הייתה הדאגה העיקרית שלנו: שהחברה האזרחית תהיה בפנים.

יואב קיש: זאת אומרת, החברה האזרחית לא נפגעת מהמהלך הזה.

יעל גרמן: כן, בדיוק.

אוסאמה סעדי: איך לא?

יעל גרמן: החוק הוציא את החברה האזרחית - - -

יואב קיש: אני פשוט אומר שכשאת אומרת: "הוציא את החברה האזרחית", זה נשמע לא ברור.

יואב קיש: זה יכול להיות לכאן או לכאן.

יעל גרמן: מחוץ לחוק.

יואב קיש: אז זה פתר את - - -.

יואב קיש: תגידי: פתר.

יעל גרמן: פתר.

יעל גרמן: אוקיי.

יואב קיש: בדיוק.

יעל גרמן: החברה האזרחית היום יכולה להביע את דעתה, ואם מישהו, כמו שנתתי את הדוגמאות; אולי אני אחזור ואומר אותן: אם מישהו רוצה לדבר על שתי מדינות לשני עמים או על מדינה דו-לאומית או על אוויר נקי או על כך שמפרץ חיפה לא יהיה מזוהם או בעד לגליזציה או נגד לגליזציה או כל דבר אחר – כמו שאני רואה את החוק, ואני מבקשת שתתקנו אותי אם אני טועה: כרגע, כל מי שרוצה היום לפרסם לא מוגבל לפרסם, גם במיליוני שקלים, בעד רעיונות שהוא רוצה להוביל.

יעל גרמן: כל עוד שהוא לא אומר - - -

רועי פולקמן: אז כאן אני רק אומר שלהבנתי זה לא הנוסח כרגע.

רועי פולקמן: למה?

רועי פולקמן: כי ברגע שעדיין בסעיפים 1(1) ו-1(2) מופיע "- - - עמדותיהם הפוליטיות - - -", הרי לבוא ולהגיד אם אני בעד מדינה אחת, בעד שתי מדינות, בעד - - -

יעל גרמן: אני חשבתי שהורידו את זה.

רועי פולקמן: זו עמדה פוליטית.

יואב קיש: לא, זו ההסתייגות שלך.

רועי פולקמן: זו עמדה פוליטית.

יעל גרמן: לא, אני מצטערת.

רועי פולקמן: לכן אמרתי: זו לא אג'נדה.

רועי פולקמן: כוונת הצבעה, זו מטרת החוק, ואני עם יושב ראש הוועדה.

יעל גרמן: הערה נכונה.

יעל גרמן: כן.

יעל גרמן: בדיוק.

יואל חסון: מה זאת אומרת?

יואל חסון: אם אני תומך בשתי מדינות, זו עמדה פוליטית?

יואל חסון: - - -

רועי פולקמן: לכאורה, זו - - -

<ארבל אסטרחן: - - - בהצעה שלך.

יעל גרמן: לא, אבל אני רוצה להסביר את זה.

יואב קיש: חבר הכנסת רועי פולקמן, אני חושב שאתה טועה, אבל לא משנה.

יואב קיש: אנחנו כרגע בנימוקי הסתייגויות.

יואב קיש: יש את חברת הכנסת יעל גרמן.

יואב קיש: הקראנו עכשיו בכוונה.

יואב קיש: רק נא להתייחס להסתייגויות.

יואב קיש: ניתן זמן לסיכום אחר כך.

יעל גרמן: אבל אני רוצה - - - סדר יום שהיה.

יעל גרמן: אתה יצאת.

יעל גרמן: מי שניהל כאן את סדר היום - - -

יואב קיש: לא היה חבר הכנסת אורי מקלב, אבל אני אמרתי לו שלא הוסכם שום דבר ללא אישור שלי.

יואב קיש: אז הוא לא אמר שסוכם משהו.

יעל גרמן: אז זה חבל, מפני שאנחנו סיכמנו במפורש שאנחנו "מורידים" את המילים "העמדות הפוליטיות", ובמקום זה - - -

יואב קיש: הוא לא נמצא פה.

רועי פולקמן: זה היה בדיון הקודם.

יעל גרמן: כן.

יעל גרמן: זה היה הסיכום.

רועי פולקמן: בסדר.

רועי פולקמן: נעלה את זה בהסתייגות - - -

יואב קיש: אז אני מבקש להתייחס לזה כהסתייגות.

<ארבל אסטרחן: לא, לא, אבל במפורש גם נאמר בסוף הישיבה: להפיץ את אותו הנוסח שהיה, כי חבר הכנסת יואל חסון אמר: רגע, אז עכשיו צריך עוד זמן להסתייגויות, ושהכול - - - ברשימת ההצעות, וכך - - -.

<ארבל אסטרחן: אז הכול מופיע, אבל - - -

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: אז אמרתי לו: כל דבר יהיה בהסתייגות.

רועי פולקמן: אוקיי, אוקיי.

רועי פולקמן: בסדר.

רועי פולקמן: מקובל.

רועי פולקמן: אז נעלה את זה בהסתייגויות.

<קריאה: - - -

יואב קיש: בדיוק.

יעל גרמן: אם כך, אז מהדיבור הכללי אני רוצה לרדת רגע לשתי הסתייגויות מאוד עקרוניות.

יעל גרמן: בסעיף 1(1) –מאגר מידע: המילים "- - - עמדותיהם הפוליטיות או - - -" פשוט יימחקו.

יעל גרמן: ובסעיף 1(2) – הסעה: במקום "- - - בשל עמדותיהם הפוליטיות, לרבות אם עמדותיהם הפוליטיות משוערות לפי מקום מגוריהם" – יימחק, ויבוא "בשל כוונות ההצבעה שלהם בבחירות".

יעל גרמן: אם אנחנו לא משנים את זה, אז כל מה שאמרתי הוא בעירבון מאוד-מאוד מוגבל.

אוסאמה סעדי: אוקיי.

אוסאמה סעדי: יפה.

אוסאמה סעדי: אז את חוזרת בך.

יעל גרמן: אני כן.

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: תודה.

יעל גרמן: אני יצאתי מתוך הנחה שזה מה שיהיה.

יעל גרמן: כמובן, ההערה העיקרית וההסתייגות העיקרית היא לגבי סעיף 1(4) המפורסם.

יעל גרמן: ואני מבקשת שהסיפא תתחיל במילים - - -

יואב קיש: איך את רוצה שיהיה?

יואב קיש: תגידי מה.

יעל גרמן: אני אקרא אותו כדי שיבינו.

יעל גרמן: להערכתי, אנחנו נקרא את הסעיף הזה כך: פרסום במהלך תקופת הבחירות שמטרתו להשפיע על בוחרים להצביע בעד רשימת מועמדים מסוימת או להימנע מלהצביע בעד רשימת מועמדים מסוימת.

יעל גרמן: להשאיר ולמחוק מ-"- - - ולמעט - - -" ועד הסוף, ואני רוצה להסביר מדוע: זה, לדעתי, יפתור את כל הבעיות.

יעל גרמן: ברגע שאנחנו נכנסים לכל הנושא של תקשורת, של הבעת עמדות, של חופש הדעה וחופש העיתונות, אנחנו נכנסים פה לשדה מוקשים.

יעל גרמן: ואני גם חושבת שהחוק הזה לא יעבור בבג"ץ מפני שזה באמת לא חוקתי.

יעל גרמן: לפגוע בחופש העיתונות זה לא חוקתי.

יעל גרמן: מה שלא נאמר - - -

יואב קיש: ואם נוסיף משפט: ללא פגיעה בחופש העיתונות, זה בסדר מבחינתך?

יעל גרמן: "להוריד" ולהוסיף – בסדר גמור, אבל "להוריד".

יואב קיש: אוקיי.

יעל גרמן: פשוט "להוריד" מ-"- - - ולמעט - - -" עד הסוף.

יעל גרמן: וכן, אני ביקשתי גם להוסיף: אין בהוראות פסקה זו כדי לפגוע בחופש העיתונות.

יואב קיש: עם זה אני מסכים, דרך אגב.

יעל גרמן: גם "להוריד" וגם להוסיף את הפסקה הזו.

יואב קיש: את הפסקה הזו להוסיף – אני לא רואה איתה בעיה, ואז זה גם פותר לך את הבעיה.

יואב קיש: בבקשה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: כן.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו הגשנו, בשם הרשימה המשותפת, הסתייגויות רבות על החוק הזה.

אוסאמה סעדי: אני חייב לפתוח ולהגיד, כי מבחינה עקרונית אין לנו בעיה ואנחנו דווקא תומכים ונגד הכנסת והזרמת מיליארדים או בעלי הון שישתלטו על מסע הבחירות ועל באמת ניהול מערכת הבחירות.

אוסאמה סעדי: אנחנו כחברה ערבית גם הכי נפגעים מהדברים האלה.

אוסאמה סעדי: ולכן, כמובן, שהתכלית והמטרה היא חיובית, אבל הדרך שבה נעשו הדברים הם רצופים קשיים, ולכן אנחנו נגד החוק הזה בנוסח שמוצע.

אוסאמה סעדי: ואפילו המכון הישראלי לדמוקרטיה, שהוא בהתחלה ממש תמך ודחף - - -

יואב קיש: יש לו גישה רק של שקיפות, כמו - - -

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: לא, לא, לא.

<אייל זנדברג: בהגבלת הוצאות.

אוסאמה סעדי: בהתחלה באמת הם תמכו בהגבלת הוצאות - -

יואב קיש: - - - תקרת הוצאה.

אוסאמה סעדי: - - ואפילו בהתחלה הם הגישו עמדה באמת בכתב שבירכו על הצעת החוק הזו.

אוסאמה סעדי: ועכשיו אני רואה שבאמת לקראת הנוסח המעודכן שמונח בפנינו, הם אומרים דברים קשים, אדוני היושב ראש.

אוסאמה סעדי: אומרים שהצעת החוק נותרה בעייתית מבחינה חוקתית - - -

יואב קיש: אז זה האלוהים שאנחנו היום מאזינים - - -?

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: אני אומר: אלה שתמכו בעד החוק הזה ודחפו - - -

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: מותר שיהיו דעות - - -

אוסאמה סעדי: אבל ברגע שבאים ואומרים דברים שהם שיש פגיעה בלתי מידתית בחופש הביטוי הפוליטי, ואפילו חברתי, חברת הכנסת יעל גרמן, שאנחנו בדרך כלל באותו צד, התחילה להגיד: טוב שהוצאנו את החברה האזרחית מתחולת החוק ואנחנו רוצים לתת - - -

יעל גרמן: לשמור על החופש.

אוסאמה סעדי: לשמור על החופש ולעודד את החברה האזרחית לקחת חלק בפעילות הבחירות, עכשיו אומרת: אם הדברים, 1, 2, 3 יישארו, אז אני חוזרת בי.

אוסאמה סעדי: אבל חברת הכנסת יעל גרמן, זה בדיוק הדברים, ומה שאמר חבר הכנסת רועי פולקמן - - -

יעל גרמן: קודם כל, אני מקווה שכולם יהיו - - - בהסתייגויות.

<קריאה: למה?

<קריאה: - - -

רועי פולקמן: אז בסדר.

רועי פולקמן: בשביל זה נאשר את זה.

רועי פולקמן: מה זאת אומרת.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר, אדוני היושב ראש: העניין הזה של פעילות בחירות, של עמדות פוליטיות, של הסעת בוחרים – אתה לא מסתיר את זה שבעיקר זה מיועד נגד שני מגזרים - - -

יואב קיש: לא, לא, לא, זה לא מסתיר.

יואב קיש: אני אומר: היום, מקומות מגורים, אפשר לזהות שלושה אולי.

אוסאמה סעדי: נכון.

אוסאמה סעדי: נכון.

אוסאמה סעדי: אז חבר הכנסת ישראל אייכלר, טוב שאתה פה.

ישראל אייכלר: יש לי הסתייגות בעניין.

אוסאמה סעדי: יש לך הסתייגות.

יעל גרמן: יפה.

אוסאמה סעדי: אז אנחנו אמרנו.

אוסאמה סעדי: יש לנו, במגזר הערבי, תמיד יש קמפיינים, אדוני היושב ראש, בשני נושאים: הגדלת אחוז ההשתתפות.

אוסאמה סעדי: תמיד אומרים: תצביע, תצביע, תצביע, תצביע, עכשיו אתה אומר:

אוסאמה סעדי: מכיוון שבמגזר הערבי ידוע שמעל ל-90% יצביעו בעד המפלגות הערביות, אז זה כן פעילות אסורה.

אוסאמה סעדי: ואנחנו אומרים: אם אנחנו רוצים לעודד את החברה האזרחית להיות מעורבת, לקחת חלק וליטול חלק במערכת בחירות, אז צריכים לתת לה את הכלים.

אוסאמה סעדי: ולכן ההגדרות האלה מאוד-מאוד בעייתיות, קשות מבחינתנו, פוגעות אפילו בזכויות חוקתיות, פוגעות בזכות של חופש הביטוי הפוליטי, בחופש הביטוי, בחופש העיתונות - - -

יואב קיש: ולפי זה ההסתייגויות שלך או שאתה רוצה לנמק אותן אחת-אחת?

יואב קיש: מה - - -?

יואב קיש: תתייחס כללית.

אוסאמה סעדי: לא, לא, לא.

אוסאמה סעדי: בגדול.

אוסאמה סעדי: אני לא אתייחס - - -

יעל גרמן: הוא מצטרף לכל ההסתייגויות שלי.

אוסאמה סעדי: בהחלט.

אוסאמה סעדי: אני אמרתי: את צריכה לבוא ולהגיד: אני נגד החוק הזה, אלא אם יהיה 1, 2, 3.

יעל גרמן: אני?

אוסאמה סעדי: לא שאני בעד החוק הזה, אני מברך על החוק הזה, אבל אז - - -

יואב קיש: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, החוק – אפשר להגיד שלא מסכימים פה ושם, אבל יש הבדל בין - - -

יעל גרמן: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, יש לי הסתייגויות שאם יצביעו נגדן, אז אני בהחלט אשקול - - -

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: לגיטימי.

יואב קיש: בהחלט.

אוסאמה סעדי: אוקיי.

אוסאמה סעדי: טוב.

אוסאמה סעדי: בסדר.

יעל גרמן: לא חשבתי על - - -

אוסאמה סעדי: אז אנחנו באותו קו.

אוסאמה סעדי: לכן אדוני היושב-ראש, גם העניין הזה של הרישום, ויש פה בעיית רישום.

אוסאמה סעדי: מה אני צריך עכשיו, כל דבר כזה צריך להיות רשום וללכת לרשום, בין אם זו עמותה, בין אם זה - - -

יעל גרמן: מסכום מסוים.

אוסאמה סעדי: אני אומר: מה זה 100 אלף שקל?

אוסאמה סעדי: מה זה 100 אלף שקל?

אוסאמה סעדי: כל היום, אם אתה רוצה לשים מודעה בעיתון הארץ, אז זה מעל 100 אלף שקל.

יעל גרמן: זה לא - - -

<קריאה: כן, כן.

<ארבל אסטרחן: 100 אלף שקל.

<ארבל אסטרחן: מעל 100 אלף שקל - - -

יעל גרמן: 100 אלף שקל - - -

אוסאמה סעדי: 100 אלף שקל.

אוסאמה סעדי: מעל 100 אלף שקל צריך להירשם.

אוסאמה סעדי: נכון?

יעל גרמן: זה הכול.

<אייל זנדברג: לא, זה לא הכול.

יעל גרמן: למה לא?

<אייל זנדברג: יש הגבלת תרומות.

<אייל זנדברג: זה לא הכול.

אוסאמה סעדי: יש הגבלת תרומות.

יעל גרמן: אתה מדבר על הגבלת תרומות או על הגבלת הסכום?

רועי פולקמן: ברור.

רועי פולקמן: ברור.

אוסאמה סעדי: אבל גם הרישום, גם הרישום גם הרישום.

אוסאמה סעדי: אני אומר: בתקופת הבחירות אין - - -

יעל גרמן: אבל אתה נגד כסף גדול שיזרום, אז איך אתה תמנע מכסף גדול לזרום אם אתה לא תדע מי נתן - - -?

אוסאמה סעדי: בשקיפות, בשקיפות.

יואב קיש: בשבילי זה לא מספיק, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יואב קיש: זה לא מספיק.

אוסאמה סעדי: אני בעד שקיפות.

אוסאמה סעדי: אני בעד שקיפות שכל תרומה - - -

יואל חסון: אתה אמרת שלא - - -

יעל גרמן: מה זו שקיפות?

אוסאמה סעדי: שכל תרומה שהם ידווחו, כל עמותה כזאת - - -

יעל גרמן: אבל זאת הכוונה.

אוסאמה סעדי: כל עמותה כזאת, בין אם נרשמה, בין אם לא נרשמה - - -

יעל גרמן: למי היא תדווח?

אוסאמה סעדי: אין לי בעיה לדווח למבקר המדינה, לדווח - - -

יעל גרמן: אבל על זה החוק עומד.

אוסאמה סעדי: לא, לא, לא.

יעל גרמן: עד 400 אלף שקל, זה בדיוק מה שהחוק אומר: לדווח למבקר המדינה.

יעל גרמן: רק מ-400 אלף שקל אתה מקים עמותה.

אוסאמה סעדי: אבל יש פה הגבלת תרומות.

יעל גרמן: הגבלת תרומות זה סיפור אחד ומה שאמרת עכשיו זה סיפור חדש.

יעל גרמן: זה שני דברים.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר: אני בעד הגבלה.

אוסאמה סעדי: אמרתי, והיועצת המשפטית, ארבל אסטרחן, דיברה איתי, שאני מוכן אפילו, עכשיו, בהסתייגות, שאני אקבע תקרת הוצאות.

אוסאמה סעדי: אני לא רוצה את הכסף - - -.

אוסאמה סעדי: ולכן אני אומר: עד תקרת הוצאות מסוימת, להגביל את זה, ואז שקיפות, לדווח: כל עמותה כזאת, מאיפה היא קיבלה, מה קיבלה – כל הדברים האלה.

אוסאמה סעדי: כמובן שאנחנו בעד.

אוסאמה סעדי: אני לא חושב שאפילו חבר הכנסת יואל חסון.

אוסאמה סעדי: הוא אמר, חבר הכנסת יואל חסון, מהיום הראשון שאנחנו בעד שקיפות, שקיפות מחמירה.

אוסאמה סעדי: ולכן פה, בעניין הזה, אמרתי, אדוני היושב ראש: ההגדרות מאוד חשובות לנו, ואני, באמת, בהחלט, תומך בהסתייגויות של חברתי, חברת הכנסת יעל גרמן ושל חבר הכנסת רועי פולקמן ושל חבר הכנסת ישראל אייכלר, בעניין הזה של עמדות פוליטיות, הסעת בוחרים, וגם העניין הזה של הגבלת תרומות ושקיפות והגבלת הוצאות.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: חבר הכנסת רועי פולקמן, בבקשה.

רועי פולקמן: בקצרה, כי הדברים נאמרו.

רועי פולקמן: אני חוזר: המטרה הייתה לאזן בין התערבות של גורמי הון במערכות הבחירות לבין החברה האזרחית, ולכן אני גם מצטרף כמובן לאמירה וגם הגשתי הסתייגות בנושא של סעיפים 1 ו-2 – עמדות פוליטיות - - -

יואב קיש: תסביר לי אז איך אתה רוצה - - -

רועי פולקמן: אז אני אסביר.

רועי פולקמן: פשוט צריך למחוק, צריך להגיד כוונות הצבעה - - -

<ארבל אסטרחן: אין הסתייגות כזאת.

רועי פולקמן: מה?

<ארבל אסטרחן: אין לי הסתייגות שלך על - - -

רועי פולקמן: אז אני מצטרף.

רועי פולקמן: אז אני הגשתי על - - -

<קריאה: - - -

רועי פולקמן: מצטרף, אין בעיה.

יואב קיש: אז בוא תסביר לי: "יצירת מאגר מידע ובו פרטים מזהים של בוחרים בבחירות לכנסת לצד מידע בדבר - - -" - -

רועי פולקמן: בדבר כוונות ההצבעה שלהם בבחירות.

יואב קיש: - - במקום עמדות פוליטיות – כוונות הצבעה?

רועי פולקמן: "- - - כוונות ההצבעה שלהם - - -".

יעל גרמן: "- - - כוונות ההצבעה שלהם בבחירות - - -".

רועי פולקמן: כן, כי עמדות פוליטיות זה גם להגיד: אתה בעד חלוקת הארץ?

רועי פולקמן: לא; אתה בעד איחוד ירושלים?

רועי פולקמן: אתה בעד ירידה מהגולן או לא?

יעל גרמן: שתי מדינות לשני עמים.

<קריאה: - - -

יעל גרמן: נכון.

רועי פולקמן: עמדות פוליטיות – הרבה ארגונים, מסיבותיהם שלהם, אוספים מידע על עמדות פוליטיות.

רועי פולקמן: האם אתה בעד חוק כזה - - -.

רועי פולקמן: כוונות הצבעה אומרות האם אתה רוצה להצביע ליכוד, כולנו או יש עתיד.

יואב קיש: פה אני יכול להבין את זה, כי אני יכול להגיד: פה אני מבין לגבי המאגר, אבל אני אגיד לך איפה הבעיה: הבעיה זה הסעת בוחרים ביום הבחירות לכנסת בשל עמדות פוליטיות.

יואב קיש: נו, שם זו בעיה.

יואב קיש: זו הסעה.

יואב קיש: אני מזכיר לך שישב פה חבר הכנסת אורי מקלב ואמר: הסעת בוחרים לכנסת – רק המפלגות יעשו.

יואב קיש: ויש היגיון בדבריו.

יואל חסון: אז הוא אמר.

יואל חסון: מה, הוא האלוהים שלך?

רועי פולקמן: אדוני היושב ראש, הנושא עם עמדות פוליטיות לעומת כוונות הצבעה;

יואב קיש: יש הבדל - - -

רועי פולקמן: תחשוב, אם אני אעשה הסעות עכשיו מיהודה ושומרון, אני יכול, בהנחה, לדבר על כוונות פוליטיות, ואתה אומר: יש הבדל בין כוונה פוליטית להגיד אני ניפיתי.

רועי פולקמן: אני מצביע הבית היהודי והליכוד ואני מסיע רק מצביעי הבית היהודי, כי עשיתי ניפוי.

רועי פולקמן: אבל כוונות פוליטיות, אתה יודע, אתה תגיד: אני עושה הסעות למגזר הערבי, אתה יודע - - -

יואב קיש: יש לי הרגשה, חבר הכנסת רועי פולקמן – אני איתך.

יואב קיש: באמת שאני איתך – בנושא המאגר אני יכול להבין, אבל בנושא ההסעות אני רוצה להגביל כמה שאפשר, כן.

רועי פולקמן: יותר מחמיר.

יואב קיש: כן?

רועי פולקמן: זה שווה דיון.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: נכון.

רועי פולקמן: אז זה דבר אחד.

רועי פולקמן: לגבי עניין העמדות הפוליטיות - - - סעיף הסקר - - -

יואב קיש: פשוט אל תחבר את אחד לשניים.

רועי פולקמן: מקבל.

רועי פולקמן: זה שני דיונים נפרדים.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: על אחד אני אפילו יכול להגיד שאני מבין את ההיגיון שלך.

רועי פולקמן: טוב.

רועי פולקמן: לגבי הסוגיה השנייה, אני מתחבר, וגם הגשתי על זה הסתייגות, בנושא של "- - - ולמעט פרסום - - -" באנו ואמרנו:

רועי פולקמן: בוודאי - - -

יואב קיש: אז איך אתה רוצה שסעיף 1(4) - - -?

רועי פולקמן: צריך פשוט מה שאמרנו קודם, צריך להגיד: למעט מאמרי דעה עיתונאיים.

יואב קיש: תוכן עיתונאי - - -

רועי פולקמן: תוכן עיתונאי.

רועי פולקמן: פרסום - - -

יואב קיש: "ירד" פרסום.

רועי פולקמן: אוקיי.

רועי פולקמן: מצוין.

יואב קיש: אנחנו הולכים לכתוב: למעט תוכן עיתונאי כאמור בכלי תקשורת.

רועי פולקמן: מצוין.

יואב קיש: זה מה שיהיה.

רועי פולקמן: ואז זה אומר שאין פרסום - - -

<אייל זנדברג: לא - - -

<ארבל אסטרחן: - - -

רועי פולקמן: לי אין בעיה.

יואב קיש: ותיק, מעל שנה.

רועי פולקמן: ותיק.

רועי פולקמן: אין לי בעיה עם זה.

רועי פולקמן: עם זה אין לי בעיה.

<אייל זנדברג: - - - אז גם התוכן העיתונאי שלו יוגבל?

רועי פולקמן: כן.

רועי פולקמן: כן.

רועי פולקמן: כן.

רועי פולקמן: כן.

רועי פולקמן: אין לי בעיה עם זה.

יואב קיש: לא התוכן.

בצלאל סמוטריץ': לא, לא מגבילים.

<אייל זנדברג: זה בדיוק העניין.

בצלאל סמוטריץ': לא מגבילים.

רועי פולקמן: תוכן עיתונאי, אומר היושב ראש, ופה אני כן מסכים: אם אני מקים חמישה חודשים לפני הבחירות, חצי שנה לפני הבחירות - - -

בצלאל סמוטריץ': לא, דיברנו על שנה.

רועי פולקמן: יפה.

רועי פולקמן: אז הוא רוצה "להוריד" את זה.

רועי פולקמן: אני אומר: בסדר.

יואב קיש: הוא רוצה "להוריד" את זה.

יואב קיש: זה לא הגיוני.

רועי פולקמן: תוכן עיתונאי של כלי ותיק – חופשי.

יואב קיש: בדיוק.

רועי פולקמן: אדם רוצה כל יום לכתוב מאמר דעה, בעד-נגד – חופשי.

רועי פולקמן: לא - - -

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: פשוט שלא יעקפו את הדבר הזה.

רועי פולקמן: מודעת פרסום שאומרת מודעת פרסום כנגד – זה לא.

יואב קיש: נכון, אסורה.

<ארבל אסטרחן: אז תוכן עיתונאי לא משנה אם זה עיתון שהוקם קודם או לא.

<קריאה: הודעת פרסום, אבל - - -

יואב קיש: לא, זה כן משנה.

יואב קיש: אני לא אתן לעקוף את החוק הזה במכבסה של להקים עיתון.

יואב קיש: זה לאכוף.

רועי פולקמן: בדיוק.

רועי פולקמן: בדיוק.

יואב קיש: אי אפשר פה "להתהפך" על זה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מצליח להבין, אדוני היושב ראש.

יואב קיש: סליחה.

יואב קיש: אז אתה תחכה לזמן של ההסתייגות שלך.

יואל חסון: - - - נותן יתרון - - -

רועי פולקמן: - - - כן, כן, כן.

רועי פולקמן: עיתון בן שנה - - - ושכל היום יכתוב מאמרים נגד חבר הכנסת יואל חסון - - -

יואל חסון: אבל כשהקימו את ישראל היום קודם, אז הוא נהנה מזה.

רועי פולקמן: - - -

יואל חסון: בגלל שהקימו - - -.

יואל חסון: בגלל שהקימו אותו קודם.

יואל חסון: לא, אז אני אומר - - -

<קריאות: - - -

בצלאל סמוטריץ': - - - אתה לא יכול להגביל אותו.

יואב קיש: אני לא רוצה להגביל.

בצלאל סמוטריץ': אז זה לא קשור למתי הקמת עיתון.

בצלאל סמוטריץ': - - - אתה לא מגביל.

יואב קיש: ואם מישהו "מרים" עיתון - - -

בצלאל סמוטריץ': ואם-ואם-ואם.

בצלאל סמוטריץ': רגע, אז יגידו לך: ישראל היום – יש לך עיתון שכבר עשר שנים עובד רק - - -

יואב קיש: אז תקים עיתון.

יואב קיש: תקים עיתון.

בצלאל סמוטריץ': אז לא הבנת.

בצלאל סמוטריץ': אז אם - - - על עיתון שנה לפני - - -

יואל חסון: בדיוק.

יואל חסון: זו פשוט חוצפה.

יואל חסון: זה בדיוק להגן על ישראל היום - - -

יואב קיש: מה הקשר לישראל היום?

יואל חסון: - - -

רועי פולקמן: - - -

יואב קיש: מה הקשר לישראל היום?

יואל חסון: - - -

בצלאל סמוטריץ': מה שאתה אומר בעצם זה - - -

יואב קיש: אני מגן על ידיעות אחרונות.

יואב קיש: אני לא מבין למה אתם רוצים שאני אגן על ישראל היום.

יואל חסון: - - -

יואל חסון: זה ממש, בדיוק, ממש פה קבור הכלב.

רועי פולקמן: אני חושב שהבעיה של - - - זה עם פרסומות.

יואב קיש: ברור.

יואב קיש: ברור.

יעל גרמן: - - -

רועי פולקמן: ופרסומות - - - לא יכול להיות שהגדרנו - - -

יואב קיש: ברור.

רועי פולקמן: אוקיי.

יואב קיש: מקובל.

רועי פולקמן: לגבי תוכן עיתונאי אפשר לדון.

רועי פולקמן: אני חושב שזה מידתי כמו שזה - - -

יואב קיש: מאה אחוז.

רועי פולקמן: זו ההסתייגות.

רועי פולקמן: אני רוצה לקבל אותה.

יעל גרמן: מה מידתי?

יעל גרמן: - - - לשנה?

רועי פולקמן: שזה לשנה.

רועי פולקמן: כן.

רועי פולקמן: אין לי בעיה עם זה.

רועי פולקמן: אני חושב שזה נכון.

יעל גרמן: אין לך בעיה - - - תוכן עיתונאי?

רועי פולקמן: ההיפך - - -

יואב קיש: זה כדי שלא יתחמנו את החוק.

רועי פולקמן: כן, בסדר.

בצלאל סמוטריץ': - - - הרבה כסף - - - לפני.

יעל גרמן: ואתה בעד חופש העיתונות.

רועי פולקמן: כן.

רועי פולקמן: כן.

יעל גרמן: ובעד הכנסת המשפט שאין בזה - - -?

יואב קיש: עם זה אני בעד.

רועי פולקמן: אם אני מקים ממש בזמן הבחירות עיתון שהתוכן העיתונאי שלו, מטרתו לקדם מפלגה, אז אני אומר: זה בעייתי.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: בעייתי.

יעל גרמן: אז ממש בתוך הבחירות זה לא שנה.

יעל גרמן: הוא יודע.

רועי פולקמן: אז אפשר להתווכח אם זה צריך להיות חצי שנה או שמונה חודשים.

יעל גרמן: אחר כך יתברר לך שזו שנה.

בצלאל סמוטריץ': אתה יודע מה?

בצלאל סמוטריץ': בוא נגיד: מאז שהכריזו על בחירות.

בצלאל סמוטריץ': זה מקובל.

בצלאל סמוטריץ': מאז שהכריזו על בחירות.

בצלאל סמוטריץ': מי שיקים עיתון מאז שהכריזו בכנסת על בחירות, זה מקובל.

בצלאל סמוטריץ': אל תגיד חצי שנה.

בצלאל סמוטריץ': מאז שהכריזו על בחירות.

מיכל בירן: זה לא פותר את הבעיה של עיתון שהקימו אותו לפני שש שנים ועדיין זאת מטרתו - - -

בצלאל סמוטריץ': זה ברור, אבל - - -

רועי פולקמן: זה ברור, אבל החוק לא נוגע בזה any way.

יואב קיש: זה לא נוגע בזה.

יואל חסון: זה כן נוגע, כי החוק מגן - - -

יואב קיש: גם עיתון שקיים 40 שנה לא נפגע בו.

<קריאה: - - -

בצלאל סמוטריץ': - - -

יואל חסון: אבל מה הייתה המוטיבציה - - -?

יואל חסון: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', מה הייתה המוטיבציה להקמת Ynet?

יואל חסון: דאגה לפוליטיקאי מסוים?

יואל חסון: כשידיעות אחרונות הוקם, הוא הוקם בשביל פוליטיקאי מסוים?

יואב קיש: חבר הכנסת יואל חסון - - -

יואל חסון: כשמעריב הוקם, הוא הוקם בשביל פוליטיקאי מסוים?

יואב קיש: חבר הכנסת יואל חסון, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יואל חסון: לא.

יואל חסון: אתה יודע שלא.

יואל חסון: - - - מה לעשות.

רועי פולקמן: סוגיה אחרונה: יש כאן דיון על הסכומים ואני רוצה להגיד משהו על הסכומים בהקשר הזה.

רועי פולקמן: אני חושב ששקיפות, אין לי בעיה.

רועי פולקמן: כמו שמוצג היום, מ-100 אלף שקלים שקיפות.

רועי פולקמן: השאלה היחידה: האם את המגבלות, שמוגדרות כאן, שזו החובה להתאגד והמגבלות על תרומות - - -

יואב קיש: זה ב-400 אלף שקל.

רועי פולקמן: זה ב-400 אלף שקל?

יואב קיש: להתאגד רק ב-400 אלף שקל.

יעל גרמן: רק ב-400 אלף שקל.

יעל גרמן: כן.

<ארבל אסטרחן: הרישום אצל מבקר המדינה - - -

רועי פולקמן: אין לי בעיה עם 100 אלף השקלים.

יואב קיש: זה מעל 100 אלף שקל.

<ארבל אסטרחן: ההתאגדות - - -

רועי פולקמן: וחובת ההתאגדות - - - מ-400 אלף שקל.

<קריאה: - - -

יואב קיש: לא.

יואב קיש: תרומות יש שניים: מ-400 אלף שקל זה 11 אלף, ועד 400 אלף שקל זה 22 אלף שקל.

רועי פולקמן: אז כאן, אני חושב, זה צריך להיות אותו דבר.

רועי פולקמן: זאת אומרת, מעל 400 אלף שקל זה התרומות וההתאגדות.

רועי פולקמן: מ-100 אלף שקל שקיפות.

רועי פולקמן: אני חושב שזה - - -

יואל חסון: לא הבנתי.

יואל חסון: - - - מ-100 אלף שקל שקיפות?

יואל חסון: לא הבנתי.

יעל גרמן: גם אני לא הבנתי.

<קריאה: - - -

יואל חסון: אבל את זה אומר החוק היום גם.

רועי פולקמן: שמעל 400 אלף שקל המגבלות האופרטיביות , קרי הגבלת תרומות וחובת התאגדות, שזה הגבלות יותר - - - לחברה האזרחית.

יעל גרמן: זה מ-400 אלף שקל.

יואל חסון: זה מ-400 אלף שקל.

רועי פולקמן: אבל התרומות לא.

יעל גרמן: אז מה - - -?

<ארבל אסטרחן: עד ל-400 אלף שקל הוא רוצה בלי הגבלת תרומות.

רועי פולקמן: נכון.

<ארבל אסטרחן: מה שהיום קיים - - -

רועי פולקמן: נכון.

יעל גרמן: 400 אלף שקל - - -

יואב קיש: אז זאת אומרת שמי שיבוא עם 400 אלף שקל, יכול לשים אותם מכיסו הפרטי, בלי שום בעיה למה שהוא רוצה.

רועי פולקמן: חברה אזרחית - - -

יואב קיש: לא, למה שהוא רוצה.

יואב קיש: וזו חברה אזרחית – 400 אלף שקל.

רועי פולקמן: כן.

רועי פולקמן: כן.

רועי פולקמן: סכומים כאלה זו חברה אזרחית - - -

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אוסאמה סעדי הציג את עמדת סיעת הרשימה המשותפת.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: בבקשה, חבר הכנסת ישראל אייכלר.

ישראל אייכלר: היות ובבסיס של החוק שיימנע מכל מיני גופים חיצוניים לבוא ולשלוט במדינה באמצעות הכסף.

ישראל אייכלר: כולנו מסכימים לפחות שלא תהיה אפשרות לעשות את זה במניפולציות כספיות, אבל מאידך אני לא מוכן לחיות במדינה שבה יש סימון מוצרים וסימון יצורים.

ישראל אייכלר: פה יש סעיף חמור ביותר שג'ורג' אורוול ב-"1984" לא כתב את זה.

יעל גרמן: איזה סעיף?

<ארבל אסטרחן: סעיף1(2).

ישראל אייכלר: סעיף 1(2).

<ארבל אסטרחן: הגדרה של פעילות בחירות של ההסעות.

יעל גרמן: זה נורא.

ישראל אייכלר: "- - - לרבות אם עמדותיהם הפוליטיות משוערות לפי מקום מגוריהם".

יעל גרמן: מסכימה.

ישראל אייכלר: זה סימון יצורים כמו סימון מוצרים של ההתנחלויות.

יעל גרמן: נכון.

ישראל אייכלר: "עוד פעם האנשים האלה - - -".

יואב קיש: אה זה.

יואב קיש: כבר היה לנו על זה דיון ארוך, חבר הכנסת ישראל אייכלר.

ישראל אייכלר: אז אני רוצה - - -

יואב קיש: זה בהחלט לגיטימי שתגיש הסתייגות.

ישראל אייכלר: למחוק את זה.

ישראל אייכלר: אני רוצה שיימחקו את זה.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: מאה אחוז.

יואב קיש: זו ההסתייגות שלך.

יעל גרמן: שיצטרף להסתייגות שלי.

יואב קיש: בסדר.

ישראל אייכלר: ויש הסתייגויות נוספות.

ישראל אייכלר: למשל: בסעיף 1(1) ששוכנעתי "- - - בדבר עמדותיהם הפוליטיות - - -", ואתה גם הסכמת - - -

יואב קיש: בסעיף 1(1) יכול להיות שכן.

יואב קיש: בסעיף 1(2) לא.

יואב קיש: בסעיף 1(2) זה נראה לי חשוב.

ישראל אייכלר: אני גם מסכים.

ישראל אייכלר: אני גם מציג הסתייגות לסעיף 1(1) – "- - - בדבר עמדותיהם הפוליטיות - - -".

ישראל אייכלר: אני מצטרף לכל אלה המסתייגים.

ישראל אייכלר: ופה אני רוצה שיימחק: "- - - לרבות אם עמדותיהם הפוליטיות משוערות לפי מקום מגוריהם".

ישראל אייכלר: לדעתי, זה תקדים חמור ביותר מבחינת חקיקה.

ישראל אייכלר: אפילו לא לחוק הזה.

יעל גרמן: ברור.

יעל גרמן: נכון.

יעל גרמן: נכון.

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה.

יואל חסון: קודם כל, ההסתייגויות האלה, אדוני היושב ראש, נכתבו בדם.

יואל חסון: מכיוון שהחוק הזה הוא חוק רע והחוק הזה הוא לא טוב.

יואל חסון: ואני מאוד-מאוד מקווה שעד הרגע שהוא יגיע להכרעה במליאה או לפני, גורמים בקואליציה יתעשתו, יתעמקו בחוק הזה יותר ויבינו שהחוק הזה, כפי שהיושב ראש מבקש להציג אותו, במיוחד על הסעיפים שהוא מתעקש שלא יתוקנו, לא יכול לעבור.

יואל חסון: ואני אומר לחברים שלי בקואליציה: ההסתייגויות שלכם הם הסתייגויות משמעותיות, כי אתם יכולים לקבוע אם החוק הזה יעבור או לא.

יואל חסון: האופוזיציה, אני משער, בסופו של דבר, כולה תתנגד לחוק הזה אם החוק יהיה כפי שהוא.

יואב קיש: לא, זה לא מדויק.

יואל חסון: אני משער.

יואל חסון: אמרתי: אני משער.

יואל חסון: בסדר?

יואל חסון: בוא נחכה ונראה מה יהיה הנוסח שיוצג בסופו של דבר.

יואל חסון: עכשיו, אני אמרתי לאורך כל הדיונים שאני תומך בשני דברים מרכזיים, שהם היו באמת מונעים כסף גדול שייכנס לפוליטיקה הישראלית, וזה שקיפות ותקרת הוצאה או הגבלת הוצאה או הגבלת גיוס או איך שתקראו לזה, מכל הכיוונים.

יואל חסון: זה אומר שהיום, ואני אומר לכם את זה בצורה הכי ברורה, ואני לא עכשיו אתן פה רעיונות, כי אני לא אעשה את זה: מי שרוצה להכניס כסף גדול לפוליטיקה הישראלית ולהתערב בה – גם כשהחוק הזה, בגרסת יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת יואב קיש, יעבור, עדיין יכול.

יואל חסון: אם היינו הולכים על מסלול של שקיפות והגבלת הוצאה או הגבלת גיוס כספים – לא הייתה בעיה.

יואל חסון: הכול היה שקוף, הכול היה ברור, היינו יודעים לשלוט בכמות הכסף שיוצא החוצה והיינו יודעים לנהל את הכול בצורה ברורה ושקופה.

יואל חסון: אגב, שקיפות זה גם דיווח כמובן.

יואל חסון: זה לא רק שחייבים לפרסם לנו בעיתון, אלא גם דיווח.

יואל חסון: דיווח, שקיפות והגבלת הוצאה.

יואל חסון: אף אחד פה לא יביא 40 מיליון דולר.

יואל חסון: אף אחד לא יביא 100 מיליון דולר.

יואל חסון: אף אחד לא יביא 20 מיליון דולר.

יואל חסון: אבל, בעיניי, מטרת החוק האמיתית והנסתרת כאן היא באמת לסרס את החברה הישראלית.

יואל חסון: לסרס את החברה הישראלית - - -

יואב קיש: של מי המטרה?

יואב קיש: אמרת נסתרת, אני שואל של מי?

יואל חסון: למה אתה מפריע לי?

יואל חסון: אני לא יכול לקרוא אותך לסדר, אז אל תפריע לי.

יואב קיש: אבל זה קצת קשה לי לשמוע שאתה מאשים פה.

יואל חסון: אז תתאפק, תתאפק.

יואל חסון: גם לי היה קשה הרבה דברים לשמוע פה.

יואל חסון: הרבה מאוד דברים.

יואב קיש: טוב, אני אתאפק.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: אתאפק.

יואל חסון: יש פה מטרה לסרס את החברה האזרחית.

יואל חסון: יש פה מטרה של אנשים, יותר מאורגנים, יותר מסודרים, למנוע מאחרים להיות מסודרים ומאורגנים ולגרום להפחיד אזרחים מלהיכנס לפעילות פוליטית, מלהתגייס לרצון להחליף שלטון בישראל ולחשוב פעמיים לפני שהם יוזמים איזושהי יוזמה לשינוי חברתי או שינוי אזרחי או שינוי אידיאולוגי פוליטי.

יואל חסון: וכמו שראיתם, רוב ההסתייגויות שלנו הן באמת ענייניות ומהותיות והמטרה שלהן היא בעיקר שאם יקבלו אותן או את חלקן, יגרום לביטול כוונת ההתנכלות לגופים בחברה האזרחית, כפי שזה נראה כרגע.

יואל חסון: ואני אגע עכשיו בחלק מההסתייגויות, בבקשה.

יואל חסון: כמובן, כל העניין של המאגר באופן כל כך מוחלט וברור.

יואל חסון: הקמת מאגר ויצירת מאגר.

יואל חסון: בעצם, יצירת המאגר לא אמורה להיות עניין של דיווח, עבירה.

יואל חסון: מאגרים יכולים להיות להרבה מאוד מטרות, לרבות מחקר ודברים אחרים.

יואב קיש: אבל איחדנו את זה עם סעיף 1(1) - - -.

יואב קיש: זאת אומרת, לא אמרנו סתם הקמת מאגר.

יואב קיש: אמרנו מאגר לטובת סעיפים 1(2), 1(3) ו-1(4).

יואב קיש: זו בדיוק הסיבה, חבר הכנסת יואל חסון.

יואל חסון: ולכן, בעיניי, בנושא הזה, דיברו כאן - - -

יואב קיש: תתייחס רק, בבקשה.

יואל חסון: אני לא אתייחס לזה.

יואל חסון: עזוב.

יואל חסון: אתה לא תשכנע אותי, אני לא אשכנע אותך.

יואל חסון: לגבי עמדותיהם הפוליטיות, דיברו כאן מספיק.

יואל חסון: אמר פה חבר הכנסת ישראל אייכלר אמירה מאוד-מאוד חשובה בהקשרים האלה ובהקשרים האחרים.

יואל חסון: המילים "עמדותיהם הפוליטיות" זה באמת דבר חשוך, בעייתי מאוד.

יואל חסון: עמדות פוליטיות.

יואל חסון: מהי עמדה פוליטית?

יואל חסון: אני רוצה לראות עכשיו את רשויות האכיפה והחוק במדינת ישראל מתמודדות מה זו עמדה פוליטית ומהי לא עמדה פוליטית.

יואל חסון: מעניין.

יואל חסון: לא יודע.

יואל חסון: אין לי מושג.

יואל חסון: עמדה פוליטית.

יואל חסון: אנחנו, באמת, מגיעים פה - - -

מיכל בירן: שתהיה תחרות עם המאבטחים שהיו צריכים להחליט מה ג'ינס ומה לא ג'ינס.

יואל חסון: אם זו עמדה פוליטית או לא.

יואל חסון: נכון.

יעל גרמן: לגליזציה.

יואל חסון: עמדה פוליטית או לא?

יואל חסון: מה זו עמדה פוליטית?

יעל גרמן: זו עמדה פוליטית – לגליזציה.

יעל גרמן: סופר פוליטית.

יואל חסון: מה זו עמדה פוליטית?

בצלאל סמוטריץ': אולי אסור לעשות פרסומת - - -

יעל גרמן: לֵמָה?

יואל חסון: עמדה פוליטית.

בצלאל סמוטריץ': - - - עלה ירוק, יגידו: אנחנו מצביעים למפלגה שעושה לגליזציה - - -.

בצלאל סמוטריץ': מה זה?

יעל גרמן: לא.

יעל גרמן: מה, יש היום במרצ הרבה מאוד שהם בעד לגליזציה.

יעל גרמן: ושמעתי שגם, אם חברת הכנסת שרן השכל היא חברת ליכוד, אז גם בליכוד.

יעל גרמן: מה הקשר?

יעל גרמן: זה פוליטי?

יואב קיש: חברת הכנסת שרן השכל היא חברת ליכוד, ואני מזכיר שהממשלה מובילה את אי ההפללה כרגע והובלת - - -

יעל גרמן: בבקשה.

יעל גרמן: אז זו עמדה פוליטית?

יעל גרמן: אז איך אפשר לא לומר עמדה כזו - - -? - - -

יואל חסון: ואם היא לא הייתה?

יואל חסון: היו קמים אנשים שנגד האמירה הזאת או בעד.

יואל חסון: מה זה היה?

יעל גרמן: אוויר נקי.

יעל גרמן: אנחנו צריכים לשכנע אותו שעמדות פוליטיות צריך "להוריד" גם מ-1(1), גם מ-1(2).

יואב קיש: לא.

יואב קיש: ב-1(2) - - -, אבל מ1(1) אני - - -

יעל גרמן: חייב.

יעל גרמן: אתה לא יכול לומר עמדה פוליטית.

יעל גרמן: כל דבר זה עמדה פוליטית.

יואב קיש: אני אומר לך שאנשים פה - - -

יואל חסון: יש בסעיף 1(3): "- - - להשפיע עליהם להצביע בעד רשימת מועמדים מסוימת או - - -".

יואל חסון: אנחנו מציעים שנמחק את זה.

יואל חסון: פעולה היום של גוף פעיל למען רשימת מועמדים כבר מכוסה היום בחוק.

יואל חסון: חוק מימון מפלגות קובע את זה, מגדיר את זה, ואין צורך לעשות את הדברים האלה מעבר.

יואל חסון: כל הנושא של גופים פעילים – הרחבת הנושא הזה, יוצר בלבול וכפילות שלא לצורך, וצריך להגדיר בצורה ברורה פעילות מפלגתית.

יואל חסון: כשאתה תומך ברשימה מפלגתית, זה, מבחינתי: תכניס את האיש לכלא מחר בבוקר.

יעל גרמן: נכון.

יואל חסון: תקנוס אותו במיליון שקל.

יואל חסון: זה ברור לחלוטין.

יואל חסון: אל תכניס לזה כל מיני דברים נוספים שאתה פשוט.

יואל חסון: עוד פעם, מתוך מטרה לסרס את החברה האזרחית ולגרום לאנשים לפחד להתארגן לקראת בחירות, לפחד להיות מעורבים בבחירות, לפחד לבוא ולהביע עמדה בבחירות.

יואל חסון: כמובן, סעיף 1(4) המפורסם.

יואל חסון: כל הנושא של ישראל היום פה.

יואל חסון: אני אגיד את זה בצורה ברורה.

יואל חסון: אולי פעם אחת יקשיבו בשקט.

יואל חסון: תראו, כל ההשוואה לידיעות אחרונות, למעריב, להארץ, להמודיע, ליתד נאמן, לכל הדברים האלה, וישראל היום – ההשוואות האלה הן השוואות שלא במקום.

יעל גרמן: המודיע זו השוואה נכונה.

יואל חסון: ואני אסביר לך למה, חברת הכנסת יעל גרמן.

יעל גרמן: במקום מאוד.

יואל חסון: תשאלו שאלה פשוטה מאוד: כשהקימו את העיתונים האלה, כולל את המודיע – מה הייתה המוטיבציה להקמת העיתונים?

יואל חסון: האם זו הייתה מוטיבציה בעד דרך?

יואל חסון: אידיאולוגיה?

יואל חסון: תפיסה?

יואל חסון: דרך חיים?

יואל חסון: מאה אחוז.

יואל חסון: האם זו הייתה מוטיבציה עבור אדם?

יעל גרמן: מפלגה - - -

יואל חסון: עבור אדם?

יעל גרמן: מוטיבציה - - -

יואל חסון: ישראל היום זה לא עבור מפלגה, זה עבור אדם.

יואל חסון: ישראל היום הוקם בחדר מלון בארצות הברית, שישב בו ראש הממשלה וישב בו מר שלדון אדלסון, והם החליטו ביחד שהדרך להחזיר את מר בנימין נתניהו לשלטון זה שיהיה לו עיתון.

יואל חסון: כך הוקם ישראל היום.

יואל חסון: נקודה.

יואל חסון: היום יודעים את זה.

יואל חסון: הדבר הזה הוא ברור.

יואל חסון: יש כבר את ההוכחות לדברים האלה.

יואל חסון: זה רק עניין של זמן שהדברים יצאו החוצה.

יואל חסון: ככה הוקם ישראל היום.

יואל חסון: ואמרתי יותר מפעם אחת: כשאני מדבר על ישראל היום אני מנתק ולא מדבר על העיתונאים שעובדים בישראל היום.

יואל חסון: העיתונאים שעובדים בישראל היום הם עיתונאים.

יואל חסון: הם עובדים כעיתונאים והם בסדר גמור ואין לי טענות אליהם.

יואל חסון: הם לא אשמים במוטיבציה שעליה הקימו את העיתון הזה.

יואל חסון: לכן, אי אפשר להשוות לעיתונים אחרים.

יואל חסון: הייתה כאן מוטיבציה להקים עיתון עבור אדם כדי להחזיר אותו לשלטון.

יואל חסון: נקודה.

יואל חסון: ואת זה אי אפשר להגיד אחרת.

יואל חסון: אז שיגיד לכם - - - אתם רוצים באמת להיות אמיתיים?

יואל חסון: אתם רוצים למנוע עיתון שיוקם לטובת הבחירות בלבד?

יואל חסון: מאה אחוז.

יואל חסון: תגדירו מהו ותק של עיתון.

יואל חסון: מה נתפס ותק של עיתון.

יואל חסון: מה נתפס ותק של עיתון.

יואל חסון: תגדירו: עשר שנים, 15 שנה.

יואל חסון: זה עיתון.

יואל חסון: הרי תראו את הפערים שיש: יש לנו, במדינת ישראל, עיתונים שקיימים עשרות שנים, עשרות שנים, מול עיתון שקיים שש שנים, שבע שנים.

יואל חסון: אז מה, אותו הדין?

יואל חסון: גם מקומון?

יואל חסון: יש מקומונים יותר ותיקים מישראל היום.

יואל חסון: מקומונים.

יואל חסון: גל-גפן, לדעתי.

יעל גרמן: - - - אסור לגעת בעיתונים.

יעל גרמן: נקודה.

יעל גרמן: אסור לגעת בעיתון.

יעל גרמן: נקודה.

יעל גרמן: לא לפי ההגדרה של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', שהוא אומר מהרגע שהכריזו על בחירות, ולא לפני שנה ולא 15 - - -.

יעל גרמן: אסור לגעת.

יואל חסון: תראי, חברת הכנסת יעל גרמן, ברגע שהכניסו את הסעיף שמחריג את העיתונים – תבטלו אותו לגמרי.

יואל חסון: מאה אחוז.

יעל גרמן: אבל זה מה שאנחנו - - -

יואל חסון: אבל הוא לא מוכן.

יואל חסון: הוא לא מוכן.

יעל גרמן: אז אנחנו נצביע על זה.

יואל חסון: מאה אחוז.

יואל חסון: ברגע שיוחרג כל נושא העיתונים.

יואל חסון: זאת אומרת, החרגה - - -

יעל גרמן: "ולמעט" – למחוק.

יעל גרמן: מהמילה "ולמעט" למחוק.

מיכל בירן: את אומרת את זה כאילו - - -

יואל חסון: כן, כאילו הוא מסכים.

יואל חסון: כאילו זו הסכמה.

מיכל בירן: - - - לא רק זה - - -

יואל חסון: איתך כנראה הייתי מסתדר, למרות הפערים האידיאולוגיים בין יש עתיד למחנה הציוני.

יעל גרמן: זה הוגש על ידי חבר הכנסת רועי פולקמן, ההסתייגות הזו.

יואל חסון: בסדר.

יואל חסון: מאה אחוז.

יואל חסון: אבל בואי נראה מה יצא.

יעל גרמן: - - -

מיכל בירן: בסדר, אבל בין זה שהוגש על ידי חבר הכנסת רועי פולקמן ובין זה שהקואליציה תסכים על זה, יש עדיין פער גדול.

יעל גרמן: אבל אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות.

יעל גרמן: אם באמת חבר הכנסת רועי פולקמן יצביע נגד זה, זאת אומרת בעד – ההסתייגות תתקבל.

יואל חסון: בכל אופן, אז אני אומר: כל סעיף 1(4), כפי שאמרתי, בעיניי מיותרת לחלוטין וצריכה לצאת מן העולם וההחרגה עצמה.

יואל חסון: ואני אגיד גם עוד דבר בעניין ישראל היום: תראו, כל עוד הסעיף הזה שמחריג את ישראל היום יהיה בתוך החוק הזה והחוק הזה יעבור, אני אומר לחברי הוועדה, פה, בפרוטוקול, שכל מי שמצביע בעד החוק הזה עם הסעיף הזה שמחריג את ישראל היום יגמור בחקירה משטרתית.

יואל חסון: נקודה.

יואל חסון: אני אומר לכם את זה.

יואל חסון: עכשיו, לגבי סעיף 5 – אנחנו מציעים שהוא יימחק.

יואל חסון: אנחנו חושבים שענישה פלילית פוגעת באופן בלתי מידתי בזכות להתאגדות ותפעל כאפקט מצנן על החברה האזרחית.

יואל חסון: אפשר בהחלט להסתפק בסנקציות מנהליות, בקנסות, אפשר להגדיל אותם, אבל בהחלט לא ענישה פלילית.

יואל חסון: זה דבר שהוא מוגזם, לא ריאלי, לא הגיוני.

יואל חסון: עוד פעם: חלק מהכוונה ליצר פה הפחדה, חלק מהכוונה לגרום שברגע שהחוק הזה יעבור יתכנסו אנשים טובים שרצו ורוצים להשפיע על המדינה הזאת וירצו מחר בבוקר ויגידו: רגע, אני עכשיו רוצה שיהיה פה יותר טוב במדינה, אז אני עכשיו אסתכן פה פלילית?

יואל חסון: אם אני במקרה אעשה פה איזושהי טעות, כזאת או אחרת, גם אם לא בכוונת מכוון.

יואל חסון: לכן, הענישה הפלילית פה היא לא במקום.

יואל חסון: ועוד פעם: בעיניי, המקום שלה הוא רק ליצור הפחדה, הפחדה על החברה האזרחית.

יואל חסון: לגבי סעיף 10ג(א) – במקום "100,000" יבוא "500,000".

יואל חסון: אנחנו חושבים שהסכום הקבוע בנוסח ההצעה, 100,000, נמוך מדי.

יואל חסון: מייצג קמפיינים פוליטיים בהיקף מוגבל.

יואל חסון: מכיוון שהמטרה המוצהרת של הצעת החוק היא לחשוף פעילות בחירות שנעשית בחסות כסף גדול, אז מוצע להעלות את זה לרף שאכן משקף כסף גדול.

יואל חסון: 100,000 שקל לא משקף כסף גדול.

יואל חסון: 100,000 שקל כולם יודעים.

יואל חסון: הרי אם הוועדה הזו, ואנחנו, לצערנו, לאורך כל הדיונים ביקשנו את זה ולא נענינו, שיבואו לכאן גורמים שמבינים בניהול קמפיינים ציבוריים, קמפיינים פוליטיים - - -

יעל גרמן: אבל אתה רוצה שקיפות הרי, חבר הכנסת יואל חסון.

יעל גרמן: אז איזו שקיפות תהיה לך אם זה יהיה מ-500 אלף שקל?

יעל גרמן: זאת אומרת, מתחת ל-500 אלף שקל לא תדע מי נתן, כמה נתן, למי נתן.

יעל גרמן: צריך שקיפות.

יואל חסון: אם הצעתי לשקיפות הייתה מתקבלת, אז ברור שרוב ההסתייגויות פה לא היו רלבנטיות.

יעל גרמן: מה קשור?

יעל גרמן: אבל מה קשור?

יואל חסון: לשקיפות אני מוכן גם עם 100 אלף שקל.

יעל גרמן: אם אתה בעד שקיפות, זה תרתי דה-סתרי.

יעל גרמן: אתה סותר את עצמך.

יואל חסון: זה לא.

יואל חסון: ממש לא.

יואל חסון: אני אסביר לך למה.

יואל חסון: קודם כל, אני מוכן לשקיפות מ-100 אלף שקל.

יואל חסון: אוקיי?

יעל גרמן: נו, אז זה מה שאנחנו עושים.

יואל חסון: לא.

יעל גרמן: זה דיווח.

יואל חסון: אבל ברגע שאת שמה את כל ההגבלות בחוק אחר כך ומכניסה את הדיווח הזה על - - -

יעל גרמן: אז - - -, תוריד את ההגבלות, אבל למה להוריד את השקיפות?

יואל חסון: אז תורידי את ההגבלות.

יעל גרמן: אם אתה בעד שקיפות - - -

יואל חסון: אז תורידי את ההגבלות.

יואל חסון: מאה אחוז.

יעל גרמן: אז בסדר - - -

יואב קיש: אתה גם רוצה להוריד את השקיפות.

יואב קיש: זה - - -

יואל חסון: לא, לא נכון.

יואל חסון: אז תוריד את ההגבלות, אני אגביר את השקיפות.

יואב קיש: בהסתייגות שלך.

יואב קיש: אתה רוצה להעלות את זה מ-100 אלף שקל ל-500 אלף שקל.

יואל חסון: תראה, יעירו אותך ב-4:00 לפנות בוקר, אתה תדע מה העמדות שלי בחוק הזה.

יואל חסון: אני בטוח.

יואל חסון: ואמרתי: תוריד את ההגבלות, תגדיל את השקיפות.

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: תמשיך.

יעל גרמן: זה לא הגיוני שאתה אומר - - -.

יעל גרמן: לא הגיוני.

יואל חסון: תוריד את ההגבלות, תגדיל את השקיפות.

יעל גרמן: - - -

יואל חסון: כל הנושא של הגבלת גיוס התרומות זה באמת חסר תקדים, גם בהשוואה למדינות דמוקרטיות אחרות.

יואל חסון: אנחנו מציעים להסדיר הסדרה חלופית המגבילה את תקרת ההוצאה על גופים פעילים.

יואל חסון: הגבלה כזאת עולה בקנה אחד עם הפרקטיקות הנהוגות במדינות דמוקרטיות.

יואל חסון: מעבר לכך, היא גם הרבה יותר פשוטה לניטור ואכיפה.

יואל חסון: אנחנו לא מדברים מספיק על הניטור והאכיפה.

יואל חסון: אנחנו רוצים, אדוני, מטעמים כאלה ואחרים, לסמן וי שהחוק הזה עבר, ומעבירים את זה אחר כך לידי גורמי האכיפה והניטור, ורוב סעיפי החוק פה אי אפשר לאכוף אותם.

יואל חסון: הפרשנויות פה הן מקיפות לחלוטין.

יואל חסון: אני רואה פה את בתי המשפט, לא מצליחים בכלל להכריע בסוגיה הזאת.

יואל חסון: אין פה.

יואל חסון: להיפך, אם הייתה תקרת הוצאה והגבלת תקרת ההוצאה, היכולת של האכיפה בנושא הזה הייתה מאוד ברורה.

יואל חסון: שקיפות והגבלת ההוצאה, תקרת ההוצאה, היה נותן אפשרות לאכוף את זה בצורה יותר ברורה.

יואל חסון: אנחנו הרי נתנו פה למפלגות את האפשרות לפנות ליושב ראש ועדת הבחירות ולחקור ולעשות את כל הדברים האלה.

יואל חסון: אנחנו אומרים: אם למפלגות מותר; שמענו שגם יש בזה סוג של הטרלה, סוג של יכולת הפחדה והטרדה ויתחילו פה.

יואל חסון: אני בטוח שיש פה כמה מפלגות שברגע שיתחיל קמפיין הבחירות, יעשו ניטור וזיהוי של כל הגופים המאיימים כביכול עליהם, וכבר יכינו את עורכי הדין: תכינו כבר מראש, תפחידו, תגישו עתירות על עוד עתירות על עוד עתירות רק כדי להפחיד, לגרום להפחדה, לגרום למסמוס, לגרום להיסוס של אנשים או של גופים להיכנס לעניין הבחירות, אם זה באופן אידיאולוגי או אם זה אופן ציבורי.

יואל חסון: עוד פעם: מבחינתי: אין לאף אחד בכלל יכולת להתערב בבחירות על פי חוק מימון מפלגות.

יואל חסון: לכן, אני לא מתייחס לזה.

יואל חסון: מבחינתי זה ברור לחלוטין שאף גוף ואף ארגון לא יכולים לעזור למפלגה או לרשימה.

יואל חסון: זה ברור לי.

יואל חסון: אני מדבר על דברים אחרים: על גופים שירצו לקדם רעיונות, על גופים שירצו לדבר על נושאים, לקדם קמפיינים בנושאים ענייניים או ציבוריים – המפלגות יתחילו מיד לעתור ולהגיש.

יואל חסון: אז בבקשה.

יואל חסון: אז צריך גם, אולי, שגופים פעילים, אלה שיוגדרו כפעילים על פי החוק, יוכלו גם, גם לעתור וגם לעתור נגד מפלגות: על נזק, על הטרלה, על הפחדה.

יעל גרמן: תמיד יש להם.

יעל גרמן: יש להם את הזכות הזאת, היא מוקנית בחוק.

יעל גרמן: ברגע שמישהו - - -

<ארבל אסטרחן: לא.

יואל חסון: לא.

יואל חסון: לא.

<ארבל אסטרחן: הם לא יכולים לפתוח בהליך.

יואל חסון: לא, הם לא יכולים לפתוח בהליך.

<ארבל אסטרחן: אם יש הליך נגדם, הם יכולים להעלות את הטענות שלהם ולדרוש הוצאות וכולי.

יואל חסון: אבל הם לא יכולים לפתוח בהליך.

יואל חסון: לא.

יעל גרמן: למה אם נגרם להם נזק?

יואב קיש: איך מפלגה יכולה לעשות להם נזק?

יואב קיש: רק כמו שאתה מתאר – על ידי זה, ואז בתהליך הם יוכלו לתבוע.

יעל גרמן: בן אדם - - - שנגרם לו נזק, עומדת בפניו האפשרות להגיש תביעת נזיקין.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: בית משפט.

יואל חסון: אתם לא מבינים אותי.

יואל חסון: מי שהוגדר כגוף פעיל, הוגדר כבר כגוף פעיל על פי החוק – שגם לו תהיה את האפשרות לפתוח בהליך.

<ארבל אסטרחן: צריך לפתוח בהליך נגדו.

יואב קיש: אז אתה רוצה הטרלות.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: לא חשוב.

יעל גרמן: - - - על פי החוק?

<ארבל אסטרחן: לא, לא.

<ארבל אסטרחן: תהליך מול יושב ראש ועדת הבחירות, ניתן לפתוח אותו רק על ידי מפלגה שמיוצגת בכנסת או שמתמודדת.

יואב קיש: כנגד גוף פעיל בבחירות.

יעל גרמן: למה לא?

יעל גרמן: אני בעד - - -

יואב קיש: לא, אבל זה הטרלות מכל הכיוונים.

יואב קיש: לא.

<ארבל אסטרחן: לא.

<ארבל אסטרחן: הרי כל אחד - - -

יואב קיש: הוא אומר שהוא נגד הטרלות והוא בעד הטרלות.

יואל חסון: לא, לא.

יואל חסון: הטרלה חד צדדית זה בסדר.

יואב קיש: זה לא יהיה הטרלות, נו.

מיכל בירן: כל החוק הזה זה הטרלה.

<ארבל אסטרחן: יש שיקול דעת לשופט - - -

יואל חסון: לגבי סעיף (י"ח) אנחנו מציעים שבמקום המילים: "בהוראות סעיף זה" יבוא "בהוראות חוק זה", ואנחנו מציעים להסמיך את יושב ראש ועדת הבחירות להוציא צווי מניעה רק מכוח סעיף ספציפי שעוסק בגופים פעילים הנוגע בחוסר שוויון קיצוני בפני החוק.

יואל חסון: ואם ליושב ראש ועדת הבחירות הסמכות להוציא מניעה, מן הראוי שהיא תחול ביחס לכל ההפרות של חוק מימון הבחירות שנמצאות תחת אחריותו.

יואל חסון: זה אומר, עוד פעם: להגביל את זה ולא להביא למצב שכל אחד יוכל בצורה - - - כמובן שבעניין העקרוני, על עניין של זכויות יסוד, חופש הביטוי וההתאגדות וכל ההתנקשויות של החוק הזה לזכויות האלה, שזה התנקשויות ברוטליות וברורות וחד משמעיות.

יואל חסון: אני מציע שבשל הפגיעה הפוטנציאלית בערכים מוגנים, כגון: חופש הביטוי וההתאגדות, מוצע להנחות את מבקר המדינה לפרש את הוראות החוק באופן כזה שהפגיעה בערכים אלה תהיה הקטנה ביותר מבין האפשרויות הפרשניות.

יואל חסון: זה אומר שעד כמה שיותר, קודם כל לשים את זה לעיני גורמי האכיפה ופגיעה מינימלית, עד כמה שניתן, ופרשנות מקלה שמונעת פגיעה ביכולת להתבטא, להתאגד, לפעול בחברה אזרחית ודמוקרטית.

יואל חסון: לגבי סעיף 9 – יבוא סעיף 10, שאנחנו מציעים אותו ככה: תיקון חוק המפלגות.

יואל חסון: תראו, חבר'ה, הנושא של הכסף הגדול.

יואל חסון: קודם כל, יש כאן בעיה גדולה מאוד בחוק שבו אנחנו, מצד אחד, הכנסת מתירה והתירה לפוליטיקאים לגייס כסף מחוץ לארץ.

יואל חסון: אישית, אני אמרתי את עמדתי.

יואל חסון: אני חושב שזה עדיף מאשר לגייס כסף מהארץ.

יואל חסון: אני בכלל בעד שאסור יהיה לגייס כסף מהארץ ואפשר רק מחוץ לארץ.

יואל חסון: אולי זה מקשה קצת על הביקורת ועל האכיפה ועל זה.

יואל חסון: אני מבין את זה, אבל אפשר גם לזה לייצר מנגנונים.

יואל חסון: אני אגיד לכם עוד צביעות נוספת שחברי הכנסת לוקים בה בחוק הזה ובעניין הזה.

יואל חסון: אנחנו, חברי הכנסת, רבים שיושבים כאן ולא רק שיושבים כאן, הולכים ברחבי העולם, פוגשים את הקהילות היהודיות בעולם, מספרים עד כמה גורלנו הוא אחד ועד כמה חשוב הקשר של העם היהודי כולו.

יואל חסון: והעם היהודי, אין לו שום בעיה, לאף אחד מאיתנו בעיה לקחת תרומות למטרות חברתיות, לקחת תרומות לעמותות, לקחת תרומות לפריימריז.

יואל חסון: זה בסדר גמור.

יואל חסון: הכול מותר.

יואל חסון: פה, משום מה, לא מאפשרים תרומות מחוץ לארץ.

יואל חסון: לא מבין עד עכשיו.

יואל חסון: לא מבין את הדבר הזה.

יואל חסון: לא מבין את הדבר הזה עד עכשיו.

יואל חסון: ועוד פעם: אם הייתה פה שקיפות, אם היו הולכים על שקיפות, אז היו עושים תרומות מחוץ לארץ עם שקיפות ברורה ומוחלטת.

יואל חסון: אבל ההגדרה הקובעת הזאת שמחוץ לארץ אי אפשר – זה מכשיל מהמון מובנים, אבל איסור גורף לחלוטין.

יואל חסון: אין תרומות מחוץ לארץ.

יואל חסון: ומשפט אחרון על הנושא של הגבלת התרומות.

יואל חסון: עוד פעם: הגבלת התרומות, למה היא באה?

יואל חסון: למה יש פה התעקשות?

יואל חסון: חברי הכנסת, אתם צריכים להבין.

יואל חסון: את הסכומים במושגים של קמפיינים והתארגנות של סכומים מאוד נמוכים.

יואל חסון: למה?

יואל חסון: כי רוצים להקשות.

יואל חסון: כי תארו לכם מה זה, כמה תורמים צריך לגייס כדי לייצר מסה של קמפיין או אירוע או כל דבר.

יואל חסון: הרי למה לחברי הכנסת יש הגבלה, וגם היא נמוכה, אבל היא יחסית הגיונית?

יואל חסון: כי חבר כנסת במפלגה, בפריימריז, המפלגה הכי גדולה של מאות אלפי מתפקדים – נגיד של 130 אלף מתפקדים, כמו בליכוד – המקסימום על פי מבקר המדינה שהוא יכול לגייס זה 400 אלף שקל בערך.

יואל חסון: זה המקסימום.

יואל חסון: אז הגיוני שיהיו בערך 40 תורמים.

יואל חסון: הגיוני, זה בסדר.

יואל חסון: אבל כשאתה רוצה לעשות פה משהו הרבה יותר משמעותי ואתה מגביל את אותה כמות, זה אומר: אתה למעשה רוצה למנוע את הפעילות הזאת, כי אתה יודע - - -

יואב קיש: למה?

יואב קיש: רוצים למנוע כסף גדול בתוך - - -

יואל חסון: לא, אבל תרומות הן לא - - -.

יואל חסון: אז תקרת ההוצאה.

יואב קיש: אבל אין מגבלה על תקרת ההוצאה.

יואב קיש: תעשה כמה שאתה רוצה.

יואב קיש: אם זה באמת בא מהשטח עם אנשים שנותנים כסף, אין בעיה.

יואב קיש: הבעיה זה כסף גדול.

יואב קיש: חבר הכנסת יואל חסון, אתה אומר דבר והיפוכו.

יואב קיש: אתה אומר דבר והיפוכו.

יואל חסון: לא.

יעל גרמן: - - - לא רוצים - - -

יואל חסון: אין בעיה - - -

יעל גרמן: - - -

יואל חסון: גם לא 22.

יואל חסון: גם לא 22.

יואל חסון: כי אני אומר לכם - - -

יואב קיש: אתה לא רוצה למנוע כסף גדול בבחירות.

יואב קיש: אני רוצה.

יואב קיש: זה הוויכוח בינינו.

יואל חסון: אם היית רוצה למנוע כסף גדול, היית עושה תקרת הוצאה.

יואל חסון: לא משנה מה התרומה בתקרת ההוצאה.

יואל חסון: תגביל את התרומה ל-50 אלף שקל, בסדר?

יואל חסון: תגביל ל-50 אלף שקל, זה יותר הגיוני.

יואל חסון: לא לכמויות כאלה.

יואב קיש: דרך אגב, גם מפלגות לא יכולות לקבל כסף מחוץ לארץ.

יואל חסון: אני יודע שהן לא יכולות.

יואל חסון: זה לא משנה.

יואב קיש: זה כן משנה.

יואב קיש: יש פה פעילות מפלגתית.

יואב קיש: זה גוף פעיל בבחירות בפעילות מפלגתית - - -

יואל חסון: ואתה לא פעיל מפלגתית.

יואל חסון: אתה יכול לגייס כסף מחוץ לארץ.

יואב קיש: אני אומר לך בצורה הכי ברורה.

יואב קיש: למה אנחנו אוסרים את זה על מפלגות?

יואב קיש: כי הדרך לאכוף את זה היא מאוד בעייתית.

יואב קיש: יש הבדל גדול בין פריימריסט שמוגבל, כמו שאמרת, במפלגה הכי גדולה ל-400 אלף שקלים.

יואב קיש: פה אנחנו לא מגבילים.

יואל חסון: אז תגביל.

יואב קיש: אני לא מגביל.

יואב קיש: אפשר גם חמישה מיליון שקלים אם זה פעילות אמיתית של שטח.

יואב קיש: לא רוצה להגביל פעילות של שטח.

יואב קיש: אתה רוצה, אני לא.

יואל חסון: אתה יודע, אדוני היושב ראש, לפעמים נראה שאתה מזלזל באינטליגנציה שלי.

יואב קיש: לא מזלזל.

יואל חסון: אני אסביר לך.

יואל חסון: הרי אתה יודע שברגע שסך התרומות הוא כל כך קטן יהיה קושי להגיע לסכום מסוים, בטח סכומים גדולים.

יואל חסון: אי אפשר.

יואב קיש: לא, למה?

יואב קיש: אתה טועה.

יואב קיש: אתה לא ראית crowd financing.

יואב קיש: אם יש פה פעילות אמיתית - - -

יואל חסון: לא.

יואל חסון: זה לא אותו דבר.

יואב קיש: זה בדיוק אותו דבר.

יואל חסון: לא אותו דבר.

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: אני לא רוצה להתווכח איתך.

יואל חסון: אתה יודע בדיוק שברגע שאתה רוצה לגייס סכומים משמעותיים, כשזה מגיע לכמות תורמים בלתי סבירה בכמות, אי אפשר להגיע.

יואל חסון: יש גבול כמה תורמים אתה יכול לגייס.

יואל חסון: בטח בתקופה קצרה, בטח לתקופה מסוימת.

יואל חסון: אתה לא יכול.

יואל חסון: אתה לא יכול.

יואל חסון: העמותות הגדולות ביותר במדינת ישראל, יש להן בסוף עשרות תורמים משמעותיים.

יואל חסון: אין להן מאות ובטח לא אלפים.

יואל חסון: פה, על כל פעילות אתה דורש מאות תורמים בגלל ההגבלה.

יואל חסון: לכן, לסיכום אני אגיד באופן כללי: באמת, יש פה חברי כנסת שהיו פה לאורך כל הדיונים האלה.

יואל חסון: החוק הזה, לצערי, גם בדרך שהוא חוקק וגם בצורה שזה נעשה וגם בתהליך, אם יעבור כפי שהוא, הוא חוק – אתם יודעים מה?

יואל חסון: אני אפילו רואה אותו יותר גרוע מחוק ההסדרה.

יואל חסון: לא פחות.

יעל גרמן: אוי.

יואל חסון: לא פחות.

יואל חסון: כי אני אסביר לך למה.

יואב קיש: אני שותף לשניהם.

יואל חסון: חברת הכנסת יעל גרמן, אני אסביר לך למה: כי חוק ההסדרה, אתה יכול בדיוק להגדיר - - -

מיכל בירן: ההסתייגויות כבר - - -

יעל גרמן: - - - חוק ההסדרה זה - - -

יואל חסון: אל"ף, נכון.

יואל חסון: בי"ת, חוק ההסדרה – אתה יכול להגדיר בדיוק איפה הוא פוגע.

יואל חסון: אתה יכול להגדיר איפה הוא פוגע.

יואל חסון: אתה יכול להגדיר בדיוק מה הסיפור שלו.

יואל חסון: פה אתה לא יודע להגדיר עדיין איפה הוא יפגע.

יעל גרמן: חוק ההסדרה פוגע בעיקרון.

יעל גרמן: עיקרון לא חוקי - - -

יואל חסון: אבל אתה יודע איזה עיקרון.

יואל חסון: זה ברור לך איפה.

יואל חסון: חברת הכנסת יעל גרמן, זה ברור לך איפה.

יעל גרמן: בית המשפט העליון.

יואל חסון: זה ברור לך איפה.

יואל חסון: פה זה כל כך נרחב שאנחנו אפילו עדיין לא יודעים לאן יגיעו הזרועות של החוק הזה ואיפה יגרמו נזק.

יעל גרמן: חבר הכנסת יואל חסון, בוא נראה מה יהיה הנוסח הסופי שלו ואז נראה אם זה נכון או לא נכון.

יואל חסון: אז בסדר.

יואל חסון: בואו נראה, ובואי נראה מה את תעשי כשתדעי את הנוסח הסופי שלו.

יעל גרמן: אל תדאג.

יעל גרמן: אני יודעת בדיוק מה לעשות.

יואל חסון: - - -

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: תודה רבה לחבר הכנסת יואל חסון.

יואב קיש: בבקשה, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': שתי הסתייגויות עקרוניות הגשתי.

בצלאל סמוטריץ': אחת נוגעת למה שדובר עליו פה עם ההגבלה של תוכן עיתונאי.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מוכן להגבלה של תוכן עיתונאי משום סוג שהוא.

בצלאל סמוטריץ': המקסימום שאני מסכים, ותגידו לי אתם איך עושים את זה פרוצדורלית, אם תרצו להגיע לפשרה בעניין הזה, כי זה לא נמצא בנוסח - - -.

בצלאל סמוטריץ': בנוסח שלי כרגע ביטלתי, בסדר?

בצלאל סמוטריץ': מחקתי את כל החצי השני של הסעיף וכתבתי שלעניין זה יהיה ברור שתוכן עיתונאי לא נחשב פרסום בלי להגביל את זה בזמן.

בצלאל סמוטריץ': ההגבלה המקסימלית שאני מוכן, לפחות בזמן, היא מהרגע שהוכרז על בחירות, וזה נראה לי הגיוני.

בצלאל סמוטריץ': מי שמקים עיתון אחרי שהוכרז על בחירות, כנראה שזה לא באמת עיתון, אלא מין פלאייר בחירות כזה עם הרבה מאוד עמודים.

יואב קיש: כמה היום הזמן?

יואב קיש: שנה לפני?

<ארבל אסטרחן: לקראת הבחירות.

<ארבל אסטרחן: זאת אומרת, זה שנה ושלושה חודשים.

בצלאל סמוטריץ': בסדר.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מוכן.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר: מהיום שהוכרז על בחירות.

בצלאל סמוטריץ': אפשר לחפש איזה נוסח מהיום - - -.

בצלאל סמוטריץ': בקיצור, תקופת הבחירות.

בצלאל סמוטריץ': כן.

<ארבל אסטרחן: תקופת הבחירות.

<ארבל אסטרחן: זה המונח שבחוק.

<ארבל אסטרחן: אנחנו גם משתמשים בסעיף הזה - - -

בצלאל סמוטריץ': זה בעיניי הגבלה נורמלית.

בצלאל סמוטריץ': כל משהו אחר הוא פגיעה בחופש העיתונות, ובעיניי לא מידתי ולא הגיוני.

בצלאל סמוטריץ': זה דבר אחד.

בצלאל סמוטריץ': דבר שני: שאלת הסכום.

בצלאל סמוטריץ': מחילה שאני מדבר על הסכמות קואליציה, כי בסוף אנחנו בתוך קואליציה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו העברנו את ההסכמה, אדוני היושב ראש, של ה-300 אלף שקל או של ה-400 אלף שקל, שהגיעו אליה בהנהלת הקואליציה.

יואב קיש: אז את זה אנחנו נבהיר.

יואב קיש: אנחנו נסגור את זה בהסכמות קואליציוניות.

בצלאל סמוטריץ': אני רק אומר.

בצלאל סמוטריץ': כרגע הבקשה, הדרישה שלי, זה שהמדרגה הראשונה, שהיום היא 100 אלף שקל – נקבתי חצי; ולחילופין 400 אלף שקל.

בצלאל סמוטריץ': אז אם ההבנה של הקואליציה תהיה 400 אלף שקל, זה 400 אלף שקל, ומדרגה ב' היא ארבע פעמים זה.

יואב קיש: יש פה חוסר - - -

יעל גרמן: - - - כל הסיפור של השקיפות הלכה.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: נכון.

יעל גרמן: וכל הסיפור שאתה אומר שבעצם אתה אומר - - -

יואב קיש: לא, לא, חברת הכנסת יעל גרמן, כמו שהוא אמר לך, יש פה חילוקי דעות.

יואב קיש: אנחנו נחכה לראות - - -

יעל גרמן: אני מקווה שאתה תעשה את זה.

יעל גרמן: כי אחרת, אין חוק.

יעל גרמן: אז לא צריך את החוק הזה.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: את צודקת.

בצלאל סמוטריץ': בקיצור, אני כן מוכן שהשקיפות תהיה 100 אלף שקל.

בצלאל סמוטריץ': זה מה שדיברתי גם קודם עם חבר הכנסת רועי פולקמן.

בצלאל סמוטריץ': אבל כל ההגבלות האחרות: על תרומות, על זה – בעיניי, בשום פנים ואופן לא פחות מ-400 אלף שקל.

בצלאל סמוטריץ': ככה אני מבין.

בצלאל סמוטריץ': וכמו שאמרת, זה יגיע בסוף לראשי הקואליציה.

יואב קיש: מאה אחוז.

יואב קיש: בבקשה.

יעל גרמן: נו, הדרך ארוכה.

מיכל בירן: אני אתייחס בעיקר לשני סעיפים.

מיכל בירן: הרבה כבר נאמר על החוק הזה.

מיכל בירן: וכמו שאמרת, אי אפשר להפריד אותו מההקשר הרחב:

מיכל בירן: גם של חוק העמותות וגם הניסיונות עכשיו של חבר הכנסת אמיר אוחנה אפילו על השירות האזרחי להגביל.

מיכל בירן: וחלק ניכר ממה - - - זה כן ההתערבות של כסף זר.

מיכל בירן: עכשיו, הדבר שמטריד אותי זה הצביעות.

מיכל בירן: ישראל היום – אני תיכף אתייחס אליו, אבל גם זה שהשר נפתלי בנט קיבל מיליון שקלים כשהוא התמודד נגד עצמו לראשות הבית היהודי וקיבל 30 אלף שקל קנס ממבקר המדינה, כשאף אחד לא יודע לאן הכסף הזה הלך.

מיכל בירן: כאילו שאלה סכומים גדולים באמת.

מיכל בירן: לעומת זאת, אנשים שכן רוצים לעשות את זה בשקיפות, מתוך דאגה אמיתית למה שקורה פה – הצביעות הזאת מאוד צורמת לעין.

מיכל בירן: העניין של ישראל היום.

מיכל בירן: חבר הכנסת יואל חסון כבר התחיל להתייחס לזה, אבל אי אפשר להתעלם מזה.

מיכל בירן: בגן יש ביטוי כזה: בלי לערב הורים.

מיכל בירן: אבל אם זה בלי לערב הורים, אז זה בלי לערב הורים.

מיכל בירן: זאת אומרת, מה שקורה כאן, בסופו של דבר מאפשרים למשהו שכבר קרה, שאין עוררין על זה שכך הוקם ישראל היום וזאת מטרתו, ואין, למיטב הבנתי, עוד אמצעי תקשורת.

מיכל בירן: אפשר להתווכח אם המודיע כן או לא.

מיכל בירן: אבל גם אני אומרת: אין בעיה.

מיכל בירן: אם מישהו יבוא ויראה על עיתון אחר שבאמצע הדרך נהיה פתאום כלי שמשרת בעצם פוליטיקאי אחד או מפלגה אחת, אז אין בעיה.

מיכל בירן: צריך להחיל את זה גם עליהם.

מיכל בירן: אני לא רק נגד ישראל היום.

יעל גרמן: גם בעולם יש את זה.

מיכל בירן: לקרוא לישראל היום עיתון זה מופרך מלכתחילה.

מיכל בירן: זה יקום חלופי.

מיכל בירן: אין בו שום ממדים ביקורתיים.

מיכל בירן: הוא נועד רק למטרה מסוימת.

מיכל בירן: אדוני היושב ראש, אנחנו ישבנו ביחד בריאיון על זה בתחילת הדרך, ובין היתר אמרת; כבר אז אפשרת את זה שתוכל להתחמק מזה בעתיד, אבל שהמטרה היא שזה יחול בשוויוניות על כולם.

יואב קיש: אני לא זוכר מה, אבל אני תמיד אמרתי שאני אגן על זכותו של ידיעות אחרונות גם בתקופת בחירות לכתוב כתבות.

מיכל בירן: אתה יודע היטב.

מיכל בירן: זה כמו פיל באמצע החדר שאי אפשר להתעלם ממנו.

מיכל בירן: אבל חברת הכנסת יעל גרמן, בגלל זה אני - - - לגבי ההערות המאוד ענייניות שלך לגבי הסעיפים, אבל כן הייתה פה כוונת זדון בחוק הזה.

יואב קיש: ממש לא.

יעל גרמן: - - - חברת הכנסת מיכל בירן, אין ספק שסעיף 1ׁׁׁׁׁׁׁׁׁ(4) זה משהו של go no go.

יעל גרמן: לא יכול להיות.

יעל גרמן: ה"ולמעט" וכל זה - - - חופש העיתונות - - -

מיכל בירן: הוא לא צריך אותך בשביל רוב.

מיכל בירן: הוא לא צריך אותך בשביל רוב, חברת הכנסת יעל גרמן.

מיכל בירן: ובזה שאת עושה את הדיון הכול כך ענייני הזה, את נותנת לגיטימציה לחוק הזה שהוא לא ענייני.

מיכל בירן: זאת עמדתי.

מיכל בירן: זאת עמדתי.

מיכל בירן: כל אחד שיעשה איתו מה שהוא - - -

יואב קיש: חוק מאוד ענייני.

יעל גרמן: - - -

מיכל בירן: לגמרי.

יואב קיש: בדיוק.

יעל גרמן: - - -

מיכל בירן: לרוב אנחנו דווקא מסכימות.

מיכל בירן: על זה אני חולקת עלייך.

יעל גרמן: גם אני חולקת.

יעל גרמן: חולקת בגדול.

יעל גרמן: חוץ נחוץ בזה שיפסיקו להתערב ויפסיקו להעביר כספים שאנחנו לא יודעים מאיפה הם.

מיכל בירן: איזה "יפסיקו להתערב"?

יעל גרמן: - - -

מיכל בירן: כל הדברים החמורים שקורים בבחירות זה כשראש הממשלה מסית.

מיכל בירן: זה הדברים החמורים שקורים פה בבחירות.

יעל גרמן: גם נכון.

מיכל בירן: לא היו פה התערבויות כל כך משמעותיות, - -

יעל גרמן: גם נכון.

מיכל בירן: - - והם לא יצליחו בסופו של דבר, הם לא יצליחו לשנות שום דבר.

מיכל בירן: הדבר הנוסף שאני רוצה להתייחס אליו הוא העניין של האנשים שאינם אזרחים.

מיכל בירן: יש פה משרעת שיש לה שני קצוות.

מיכל בירן: קצה אחד, שאני לא מזדהה איתו, זה מה שמציע השר אביגדור ליברמן כל הזמן: לתת לאנשים שאינם אזרחים, שלא גרים פה, את הזכות להצביע או שיש כל מיני גרסאות לאזרחים: להצביע מחוץ לארץ.

מיכל בירן: לאנשים שהם לא אזרחים להצביע.

יואב קיש: מה זה אנשים שאינם אזרחים?

יואב קיש: הוא מדבר על - - -

יעל גרמן: יהודים.

מיכל בירן: יהודים.

יואב קיש: יהודים סתם?

מיכל בירן: כן, כן.

מיכל בירן: כן.

יואב קיש: כאילו ללא אזרחות ישראלית?

מיכל בירן: כן.

מיכל בירן: כל פעם עולה - - -

יואב קיש: לא על יורדים?

מיכל בירן: מה?

יואב קיש: הוא לא מדבר על יורדים.

מיכל בירן: לא, לא.

מיכל בירן: יש כל מיני גרסאות.

יעל גרמן: כן.

יעל גרמן: הוא מדבר על יורדים.

יואב קיש: ליורדים הייתה אזרחות ישראלית.

יואל חסון: יש גם וגם.

יואל חסון: יש כל מיני גרסאות.

מיכל בירן: יש כל מיני גרסאות.

<ארבל אסטרחן: יש להם אזרחות, אבל הם לא תושבי ישראל.

יואב קיש: טוב.

מיכל בירן: אני אומרת: יש כל מיני גרסאות.

מיכל בירן: אני תמיד נגד הגרסאות האלה, כי אני חושבת שמי שלא נושא בהשלכות של ההחלטות שהן מתקבלות כאן, לא צריך שתהיה לו זכות השפעה.

מיכל בירן: אבל בין הצד השני, שאזרחים זרים לא מתערבים בכלל, גם יש משהו באמצע.

מיכל בירן: במיוחד לנוכח העובדה שכשמסתכלים על התרומות בפריימריז - - -

יואב קיש: את רוצה שמפלגות יקבלו כסף מתורמים זרים?

מיכל בירן: אני חושבת שכל עוד זה מפוקח וכל עוד זה שקוף, אני חושבת שזאת לא בעיה.

יואב קיש: זו בעיה.

יואב קיש: זו בעיה.

מיכל בירן: אני לא חושבת.

מיכל בירן: אני חושבת שכל עוד זה שקוף, זאת לא בעיה.

מיכל בירן: אני חושבת שחלק ניכר ממה שאנחנו עושים כן משפיע גם על יהודים שגרים בחוץ לארץ.

יואב קיש: אבל בחוץ לארץ אין לך שקיפות.

יואב קיש: זה העניין.

מיכל בירן: כשאתה מאפשר, למשל, את המונופול של הרבנות; הסביר לי את זה פעם מישהו באחת הקהילות היהודיות בניו-יורק.

מיכל בירן: הוא אומר: אני מבין למה אני לא צריך להשפיע על אם אתם כן מדינה אחת, לא מדינה אחת, אם יוצאים למלחמה, לא יוצאים למלחמה.

מיכל בירן: אני לא נושא בהשלכות.

מיכל בירן: אבל כשאתם, למשל, נותנים מונופול לרבנות ובמידה רבה אומרים שאני לא יהודי או שהילדים שלי לא יהודים, אתם משפיעים גם עליי.

מיכל בירן: ובגלל זה אני חושבת שלחסום באופן גורף את האנשים שהם חלק מהמשפחה שלנו; אתה יכול גם אם הילדים שלך עוברים לגור בחוץ לארץ והם חלקם עולים לכאן.

מיכל בירן: אני חושבת שלחסום את זה באופן הרמטי, זה דבר לא סביר.

יעל גרמן: את לא חוסמת, חברת הכנסת מיכל בירן.

יעל גרמן: הם תמיד יוכלו לומר שהם בעד פלורליזם או בעד גיור לקולא או בעד תחבורה ציבורית בשבת או בעד ברית הזוגיות.

יעל גרמן: את כל הדברים - - -

מיכל בירן: כן, מה הבעיה שהם גם יעשו על זה קמפיין שנראה אותו בטלוויזיה כל עוד זה שקוף?

מיכל בירן: עכשיו, שוב, האירוניה בין זה שמי שמממן את עמותות הימין זה לפעמים או מיליארדרים קוקוריקו או הניאו-נאצים, וזה הכול בסדר, ואתם נטפלים פה רק - - -

יואב קיש: לא יאומן.

יואב קיש: ברגע שזה לא הדעות שלך זה קוקוריקו.

יואב קיש: הבנתי, אוקיי.

יואב קיש: או ניאו-נאצים.

יואב קיש: אוקיי.

מיכל בירן: אני חושבת שזה אבחון - - -

יואב קיש: יופי של אבחון.

יואב קיש: מי שלא חושב כמוני הוא או קוקוריקו או נאצי.

יואב קיש: בבקשה.

מיכל בירן: לא נכון.

מיכל בירן: חלילה, חלילה.

מיכל בירן: יש מלא ימנים שאני לא מסכימה איתם והם לא קוקוריקו - - -

יואב קיש: כי הרגע זה מה שאמרת.

מיכל בירן: לא.

מיכל בירן: אבל כשאומרים ניאו-נאצים - - -

יואב קיש: ניאו-נאצים.

מיכל בירן: תקשיב, כי את מי שמממן את אם תרצו – איך קוראים לו?

מיכל בירן: ג'ון הייגי.

מיכל בירן: זה לא אני קראתי לו ניאו-נאצי - - -

יואב קיש: אמרת: כל מי שמממן את עמותות הימין, זה או קוקוריקו או ניאו-נאצים.

יואב קיש: בבקשה, תמשיכי.

מיכל בירן: לא.

מיכל בירן: מעולם לא הייתה לי בעיה של הבנת הנקרא ולא הנשמע - - -

יואב קיש: זה מה שאמרת הרגע לפרוטוקול.

יואב קיש: הרשם רשם?

יואב קיש: אפשר להקריא?

יואב קיש: אני חושב שזו קצת הגזמה באמירות האלה.

יואב קיש: קצת.

מיכל בירן: אדוני היושב ראש, זה לא מה שאמרתי.

יואב קיש: מה נאמר?

יואב קיש: מה נאמר?

<ארבל אסטרחן: הוא לא רושם.

יואב קיש: לא רושם.

יואב קיש: טוב.

מיכל בירן: מה שאמרתי ומה שאני עומדת מאחוריו זה העובדה שמנסים להילחם במימון רק מצד אחד של המפה, ובכלל לא מגבילים בסופו של דבר תרומות של מיליארדרים קוקוריקואים או - - -.

מיכל בירן: זה לא אומר שכל מי שתורם לימין זה מישהו - - -

יואב קיש: אני חושב שאמרת, אבל - - -

יעל גרמן: הם מחוץ לארץ - - -

מיכל בירן: אבל האמת שאמרתי את זה אז על חוק העמותות.

מיכל בירן: חברים, אני לא צריכה הסבר.

יעל גרמן: אבל חברת הכנסת מיכל בירן, הוא בחוץ לארץ.

יעל גרמן: הוא מחוץ לארץ - - -

מיכל בירן: ואני חושבת שזה היה מאוד בולט.

מיכל בירן: אני אומרת: גם בחוק העמותות, בהתנפלות, אז אני אמרתי אז שלדעתי זה הכול מקנאה, כי אין מדינות שפויות שנותנות כסף לעמותות ימין.

מיכל בירן: אוקיי?

מיכל בירן: מה לעשות.

מיכל בירן: בסוף זה רק מקנאה.

מיכל בירן: עכשיו, אני חושבת שהחוק הזה נולד בחטא.

מיכל בירן: אני כן חושבת שצריך לנסות ולמזער את הנזקים.

מיכל בירן: אני רק מזהירה לא לתת לגיטימציה למה שקרה כאן.

מיכל בירן: וכמו שאמרת, אדוני היושב ראש: אתה חתום גם על זה וגם על חוק ההסדרה.

מיכל בירן: ההיסטוריה עוד תשפוט אותך.

מיכל בירן: זה הכול.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: כל החברים דיברו, הציגו את ההסתייגויות שלהם: מי במעבר על ההסתייגויות ומי באמירות.

יואב קיש: אנחנו נעשה הפסקה.

יואב קיש: אני אודיע מתי יהיו הצבעות.

יואב קיש: אז אם יש התייחסות, תיכף נשמע.

<ארבל אסטרחן: - - -

יואב קיש: כן, אני אגיד במילה, גם אני, את ההסתייגויות שלי.

יואל חסון: אני יכול רגע הצעה לסדר?

יואב קיש: הצעה לסדר?

יואל חסון: כן.

יואב קיש: כן.

יואל חסון: אני הבנתי מהשיח שהיה בינך לבין חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' שיש איזה דיונים בין הקואליציה.

יואב קיש: כן.

יואל חסון: אני מציע לך הצעה, באמת לא פורמלית, שאולי תכניס גם את האופוזיציה - - -

יואב קיש: אני אכניס את האופוזיציה גם לשאת דברים.

יואב קיש: מקובל.

יואל חסון: שייתנו לדבר.

יואל חסון: אולי - - -

יואב קיש: אנחנו נדבר על זה.

יואב קיש: אתה יודע מה, אנחנו תיכף נסגור את הישיבה, רק נשמע עוד כמה דברים, ואז נקבע ישיבה מחודשת, או היום או מחר, להצבעות.

יואל חסון: לא, אתה לא יכול לעשות מחר הצבעות.

יואב קיש: למה לא?

יואב קיש: מחר זה יום חובה.

יואל חסון: אתה יכול, אבל - - -

יואב קיש: מחר זה יום חובה.

יואב קיש: אני רציתי לעשות היום.

יואל חסון: מה?

יואב קיש: אני נותן עוד יום.

יואל חסון: - - -

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אז יכול להיות שזה יהיה מחר, חבר הכנסת יואל חסון.

יואב קיש: אני מצטער, עם כל הכבוד.

יואב קיש: דרך אגב, המליאה מחר הוגדרה מליאת חובה.

יואב קיש: אני מניח שאתה יודע.

יואב קיש: יש חקיקה מוגברת.

יואב קיש: זה לא יום שלישי רגיל אפילו.

יואב קיש: אז עוד יותר.

יואב קיש: אז בוודאי לעניין הזה אפשר לעשות מחר הצבעות.

יואב קיש: ייתכן ונעשה את זה היום וייתכן מחר.

יואב קיש: אני רוצה להגיד שיש הסתייגות אחת שאני הוספתי בעקבות הערות של מבקר המדינה שביקש.

יואב קיש: את רוצה?

יואב קיש: תגידי, בבקשה, במה מדובר.

<ארבל אסטרחן: כן.

<ארבל אסטרחן: זה מופיע אצלכם בעמוד 19.

<ארבל אסטרחן: בהצעה הזאת יש הוראה שלפיה אם גוף פעיל בבחירות קיבל תרומה אסורה והוא החזיר אותה – עליו להחזיר אותה מיד כשנודע לו על כך לתורם.

<ארבל אסטרחן: ואם הוא עשה כן, זה לא ייחשב כתרומה שהתקבלה בניגוד לחוק.

<ארבל אסטרחן: ואם אי אפשר להחזיר את זה לתורם, למשל: כי זו תרומה בעילום שם – זה יועבר לאוצר המדינה באמצעות חשב הכנסת.

<ארבל אסטרחן: ההוראה הזאת לקוחה מהוראה דומה שקיימת בפריימריז.

<ארבל אסטרחן: איפה שאין הוראה כזאת זה בחוק המימון לגבי מפלגות.

<ארבל אסטרחן: אין התייחסות למצב כזה שצריך להחזיר תרומה אסורה, ואז זה לא נחשב תרומה אסורה או להעביר לאוצר המדינה.

<ארבל אסטרחן: ועכשיו בדיוק התקבלה הוראה להחליט גם לגבי זה.

יעל גרמן: רוצים להוסיף את זה עכשיו?

יואב קיש: כן.

יואב קיש: ביקשו להוסיף.

יעל גרמן: גאון.

יעל גרמן: פנטסטי.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: אמרתי בסדר.

יעל גרמן: נהדר.

יואב קיש: זו הסתייגות שלי והיא תעלה להצבעה גם כן.

<ארבל אסטרחן: אני רוצה עוד משפט אחד להגיד: בישיבה הקודמת דובר על כך שהתחילה תהיה חצי שנה אחרי הפרסום.

<ארבל אסטרחן: זה מופיע כאן בדברים שיש הסכמות.

<ארבל אסטרחן: רק כשניסחתי את זה הוספתי כאן שיש משהו שיחול באופן מיידי, שזו ההצעה שהייתה של חבר הכנסת אורי מקלב, שההצמדה של יחידת המימון בכל הסכומים בחוק יוצמדו מידי ה-1 בינואר ורק לעליית המדד.

<ארבל אסטרחן: הדברים הטכניים האלה שהם יחולו באופן מיידי.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: מאה אחוז.

יואב קיש: כן.

<אייל זנדברג: ראשית, אני חוזר לאחור.

<אייל זנדברג: אני מבין שבשלב הזה כנראה שהמודל הבסיסי של החוק לא ישתנה.

<אייל זנדברג: ואני מזכיר את מה שידוע: שהחוק הוא חוק.

<אייל זנדברג: גם במהדורתו הנוכחית הוא עדיין נוגע נגיעה משמעותית בחופש הביטוי ויש פה את החשש לאפקט מצנן.

<אייל זנדברג: כמי שנכח בישיבות הוועדה ושמע, אני לא בטוח שהוועדה שמעה מספיק או הביאו בפניה נתונים כדי לדעת באמת מה יהיה האפקט שלו, ולכן הזהירות פה היא מחויבת עד מאוד במובן הזה שאם יש רכיב אחד שאפשר לשנות אותו או לשכלל אותו באופן שירחיק אותנו מהמקום שבו יש חשש גדול למקום קצת יותר בטוח מבחינת הפגיעה בזכויות, זה הרכיב של הסכום.

<אייל זנדברג: זה פשוט הרכיב הכי פשוט לשינוי.

<אייל זנדברג: כמובן שאפשר לבנות מודל אחר מלכתחילה.

יעל גרמן: על איזה סכום אתה מדבר?

יעל גרמן: על הסכום של התרומה.

<אייל זנדברג: על הסכומים שמדובר בהם.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: 100 אלף שקל, 300 אלף שקל, 400 אלף שקל.

יואב קיש: הוא רוצה להעלות אותם.

<אייל זנדברג: כן.

<אייל זנדברג: ככל שרף הסכומים שיחילו עליהם את הרגולציה יעלו, הרי שאנחנו נאפשר לקבוצות גדולות יותר בציבור לפעול בצורה רחבה יותר מהחשש שיצטמצם.

<אייל זנדברג: אני אומר את זה רק כאיזו תזכורת לסיווג.

<אייל זנדברג: זה דבר מאוד משמעותי.

<אייל זנדברג: ואני מזכיר בעצם לוועדה את מה שידוע: כשמדובר בפגיעה בזכויות, אמורים באמת לבדוק ולבחור את החלופה הפוגעת פחות.

<אייל זנדברג: ואם יש איזשהו ספק בהקשרים שם, צריך לפעול לטובת, לאפשר בהתחלה את הפעילות ולראות.

<אייל זנדברג: ואם יסתבר שזה לא השיג את המטרה, אפשר לצמצם ולהוריד את הרף.

<אייל זנדברג: אבל להיפך, יש בזה חשש.

<אייל זנדברג: נקודה שנייה: טוב, אני מבין שהעניין הזה עיתונאי שדובר בו, אז אני לא אחזור.

<אייל זנדברג: אבל הרעיון הכללי היה, וגם יושב ראש הוועדה דיבר על הבטחת חופש העיתונות.

<אייל זנדברג: אז הבטחת חופש העיתונות זה בדיוק לאפשר את מה שהיא עיתונות אמיתית: שהיא תדבר בצורה חופשית ואין כוונה שהחוק יעשה לה רגולציה.

<אייל זנדברג: וצריך לתת לזה ביטוי אמיתי בנוסח, שלא נימצא לא משיגים את התוצאה אפילו המקווה.

יעל גרמן: - - -

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: יכול להיות שמה שחברת הכנסת יעל גרמן הציעה שלא לפגוע בחופש העיתונאי – נוסיף את הציטוט הזה.

יעל גרמן: כן, אבל - - - גם לבטל את הסיפא.

<אייל זנדברג: ברמה הניסוחית משפטית, אז נניח - - - להגיד לכם זו אמירה שהיא קצת אולי יותר מדי ב-40 אלף רגל.

<אייל זנדברג: אבל אם זאת הכוונה, אז - - - שהכוונה היא לא - - -

יואב קיש: אז אתה לא רוצה, אז לא נשים.

יואב קיש: בסדר.

<אייל זנדברג: לא.

<אייל זנדברג: אני מעדיף שיהיה לזה ביטוי קונקרטי - - -

יואב קיש: לא יהיה מעבר לזה.

יואב קיש: אנחנו עוסקים בשלבים סופיים של הניסוח.

יואב קיש: את כל ההסתייגויות שהיו פה שמעתם.

יואב קיש: בבקשה.

<אייל זנדברג: אני מתייחס לרעיון שעלה פה.

<אייל זנדברג: אני לא מעלה רעיון חדש.

<אייל זנדברג: זה לא רעיון חדש.

יואב קיש: מה שהוגש הוגש.

יואב קיש: אנחנו נצביע על ההסתייגויות בהמשך.

יואב קיש: כן.

<אייל זנדברג: אוקיי.

<אייל זנדברג: נקודה שלישית, שאולי - - -, היא בשוליים.

<אייל זנדברג: היא לא באותה הרמה של ההערות.

<אייל זנדברג: יש פה עניין.

<אייל זנדברג: הוטלו על המבקר כל מיני תפקידים, ובחלק - - - ייתנו לו סמכויות, שהן כמובן נדרשות.

<אייל זנדברג: הרי יש פה את הגוף שפעיל בבחירות, שזה החוק הזה, אבל במקביל יש לנו גוף קשור לסיעה ויש את המפלגות עצמן.

<אייל זנדברג: אז אם דיברנו על לוויינים.

<אייל זנדברג: ליבה ולוויינים.

<אייל זנדברג: יש כאן סמכויות שבעצם, בגלל האבולוציה של הצעת החוק הזאת לעומת חקיקה קיימת, לא ניתנות למבקר בהקשרים אחרים, ויכול להיות ששווה, כדי שלא תהיה חוסר אחידות.

<אייל זנדברג: שדווקא לגופים האלה, שהם הכי בשוליים, יש יותר סמכויות, בעוד שהסמכות הזאת לא נתונה אולי - - -

יואב קיש: תן לי דוגמה למה אתה מתכוון.

<ארבל אסטרחן: לקבל מידע.

<אייל זנדברג: קבלת מידע.

<אייל זנדברג: הרי הבעיה עם השחקנים האלה שהם לא מפלגה, אז הם שחקנים פלואידיים כאלה, והמבקר אמור לזהות ולרחרח ולוודא שבאמת הם עושים את מה שהם צריכים לעשות, ובשביל זה הוא צריך לקבל מידע.

<אייל זנדברג: אז מפלגה אולי זה יותר קל, גוף קשור לסיעה זה - - -, ולכן אני אומר את זה - - -.

<אייל זנדברג: אני יודע - - -

יואב קיש: אני אגיד לך מה הדבר שאני חושב: המפלגות לא הולכות להיכנס לנבכים של הדבר הזה.

יואב קיש: מה שיקרה, בניגוד למה שחבר הכנסת יואל חסון חושב.

יואב קיש: לא יתחילו פה הערות שווא ולא זה.

יואב קיש: אבל הכלי הכי חזק מהדבר הזה שבעצם הכול נסמך עליו זה באמת שאם מפלגה מרגישה שהיא נפגעה מפעילות מסוימת בצורה מובהקת, היא תלך ליושב ראש ועדת הבחירות המרכזית ואז תפעיל את החוק.

<אייל זנדברג: אז אולי לא הובנתי נכון.

<אייל זנדברג: אני מדבר על פעילות לא של גוף הקשור לבחירות.

<אייל זנדברג: לכן אמרתי: ההערה שלי בצד.

<אייל זנדברג: אלא גוף הקשור לסיעה שקיים כבר היום, והוא מעורר את אותן שאלות של מתי אוכפים או לא אוכפים את חוק מימון מפלגות, והיה צריך - - -

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: בסדר, לא נכנס לזה.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: לא נשנה עכשיו את זה.

יואב קיש: אבל אם חשבת את זה, זה היה צריך לבוא קודם, אבל אוקיי.

יואב קיש: טוב, אני רוצה להתייחס למה שאתה אומר.

יואב קיש: חברת הכנסת יעל גרמן, אני מקווה שבזה נסיים, כי אנחנו צריכים - - -

יעל גרמן: אז אני מאוד מבקשת להעיר שתי הערות מאוד-מאוד קצרות.

יעל גרמן: אחת, שבעיניי - - - של החוק הזה וההצדקה לקיומו זאת השקיפות.

יעל גרמן: שאנחנו נוכל לדעת.

יעל גרמן: לא הענישה ולא אחר כך המלחמות בין המפלגות, אלא העובדה שאנחנו נוכל אחרי הבחירות לדעת מי נתן כמה למי, ולראות מי החזיר מה למי.

יואל חסון: אז למה את בעד הגבלת תרומות?

יעל גרמן: - - -

יואב קיש: נו, אז לא רציתי את זה.

יואב קיש: סליחה, חבר הכנסת יואל חסון, אנחנו מסיימים.

יעל גרמן: אני רוצה לומר שההצעה של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' מקעקעת את הבסיס שעליו יושב החוק.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: אני מסכים איתך.

יואב קיש: אוקיי.

יעל גרמן: אם זה מתקבל, תוריד את החוק.

יואב קיש: לא, לא.

יואב קיש: לא, לא.

יואב קיש: אז קודם כל, זה לא מה שיהיה.

יואב קיש: אני גם מתנגד בעניין הזה.

יואב קיש: אני רק רוצה להתייחס לדברים שלך, עורך הדין אייל זנדברג.

יואב קיש: ראשית, אני חולק עליך לחלוטין.

יואב קיש: הוועדה בעיקר דנה פה, לאורך כל הדיונים, על המתח בין חופש הפעולה של האזרחים או האפקט המצנן, לבין החוק שמטרתו לעצור את הכספים שייכנסו לתוך העניין הזה.

יואב קיש: זה היה עיקר הדיונים, הרבה שעות עבודה, ואני חולק עליך לחלוטין בהערה שלך.

יואב קיש: זה מה שרציתי להגיד לך כסיכום.

יואל חסון: אני לא חולק עליך - - -.

יואל חסון: חברי הכנסת שהיו שותפים פה - - -

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: אז אנחנו נראה את זה בהצבעות בהסתייגויות.

יואל חסון: לא, לא, ההסתייגויות יבואו לפה.

יואל חסון: מכונות הצבעה שלא היו בדיונים בכלל.

יואל חסון: הם יצביעו על חוק שהם לא מבינים בו.

יואב קיש: המתח הזה היה קיים כל הזמן.

יואב קיש: בנינו מתכונת יותר ממאוזנת, עם הרבה שינויים ממה שהתחלנו ולאיפה שסיימנו.

יואב קיש: ולבוא ולהגיד שלא דנו בזה – בעיניי, זו לא אמירה ראויה.

יואב קיש: תודה רבה, הישיבה סגורה.