ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 396, 2017-05-09 09:00

יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום: הצגת תכנית החומש של המל"ג – בהשתתפות יושבת ראש הות"ת, פרופ' יפה זילברשץ.

יעקב מרגי: ליווינו מאחורי הקלעים, שמענו, אני יודע שהושקעה עבודה רבה, ואני יודע שנציגי המל"ג והות"ת, כשהם מגיעים לכאן הם מקבלים גם ממני, מדי פעם, כדרכו של בן מזל עקרב – קצת עקיצות ורמיזות, אבל הנה, הגיע הזמן והגיעה השעה והות"ת והמל"ג יציגו בפנינו את תכנית החומש לחומש הקרוב בהשכלה הגבוהה.

יעקב מרגי: אין ספק, מי שעוקב אחרי ההתרחשויות, לפחות בשנה-שנתיים האחרונות, רואים שיש תכונה שמביאה - - - אולי זה השינוי שכולנו רוצים, ואני מקווה שזה מה שיופיע בהצגת התוכנית.

יעקב מרגי: אני שמח שבשנתיים האחרונות כבר לא שומעים על העשור האבודה.

יעקב מרגי: כשהגעתי לתפקיד שמעתי הרבה פעמים בדיונים על העשור האבוד.

יעקב מרגי: אני שמח שזה לא עולה על השולחן לפחות בשנה וחצי האחרונות.

יעקב מרגי: אני כולי תקווה שבאמת, התוכנית הזו היתה בה הרבה הקשבה והרבה התייחסות למה שעלה מהשטח, לא מרצון של מאן דהוא כזה מכאן או מכאן, אלא באמת – להביא את הבשורה שכולנו באמת רוצים להביא אותה לכל בית בישראל, להפוך את ההשכלה הגבוהה לנגישה, איכותית, מתקדמת, מעניינת ומאתגרת.

יעקב מרגי: אני מקווה שכללתי בשאיפה הזו את כל המאוויים ואת כל השאיפות של כלל החברה בישראל.

<יפה זילברשץ: בוקר טוב.

<יפה זילברשץ: תמיד נעים להיות בחדר הזה כשגם כשיש פה דיונים וגם כשהם לא הכי קלים בזמן הדיון, הם תמיד במזג טוב, רוח טובה ותמיד מובילים לתוצאות.

<יפה זילברשץ: ועדת החינוך ואתה, חבר הכנסת מרגי, שותפים שלנו, בדיוק כמו שאמרת ואנחנו משתדלים כמיטב יכולתנו בכל נקודת מפנה לשתף אותך, לשמוע את דעתך.

<יפה זילברשץ: תרומתך להצלחה של כל המהלך הזה היא גדולה, וגם של הוועדה וחברי הכנסת שלמעשה מעורבים יחד אתנו בהיבטים שונים של התכנית.

<יפה זילברשץ: אז קודם כל, בוקר טוב לך ולחברי הכנסת.

<יפה זילברשץ: בוקר טוב לחברי מהמוסדות להשכלה גבוהה, נציגי אוניברסיטאות, מכללות ואחרים שחשבו שמן הראוי לבוא לשמוע ולהשמיע.

<יפה זילברשץ: אני אפתח בכמה מילים כלליות על עיקרי התוכנית ולאחר מכן אני אפרט את העיקרים במצגת שתהיה מפורטת אך לא ארוכה מדי, על מנת שיישאר זמן נחוץ לשאלות.

<יפה זילברשץ: התוכנית הרב שנתית אותה אנחנו מציגים היום בכנסת היא תוכנית הכוללת תוספת הדרגתית בשש השנים הקרובות ובכלל זה בשנה הזו, זאת אומרת – שנה זאת ועוד חמש, תוספת של כ-7 מיליארד שקלים לתקציב מערכת ההשכלה הגבוהה.

<יפה זילברשץ: בשנת 2022, בסיס תקציב יעלה על 12 מיליארד שקלים, כשהתחלנו אותו בתחילת השנה עם 10 מיליארד שקלים.

<יפה זילברשץ: זה התקציב הגדול ביותר שאושר למערכת ההשכלה הגבוהה מאז ומעולם ועל כן גם התחושה שהמערכת יש לה די כדי שהיא תוכל לעבוד נכון.

<יפה זילברשץ: תמיד צריך עוד, אבל יש לה את הבסיס כדי באמת להתחרות בעולם.

<יפה זילברשץ: אז כמו שהודיתי לך אני חושבת שמן הראוי להודות גם לשר החינוך וגם למשרד האוצר שהיו שותפים וליוו אותנו, בלי כולכם לא היינו יכולים להגיע לנקודה הזו.

<יפה זילברשץ: ב-25 השנים האחרונות המערכת מתחילת שנות ה-90 הכפילה את מספר הלומדים בה פי 4.

<יפה זילברשץ: השנה לומדים בה 310 אלף סטודנטים.

<יפה זילברשץ: היא גם הכפילה את מספר המוסדות פי 3.

<יפה זילברשץ: היו כ-20 מוסדות בשנת 1990.

<יפה זילברשץ: היינו בשיא של 67 ואנחנו נראה, אנחנו היום 63 מוסדות.

<יפה זילברשץ: נדבר על זה יותר מאוחר.

<יפה זילברשץ: זה אומר שמהפכת ההנגשה של ההשכלה הגבוהה במדינת ישראל קרתה.

<יפה זילברשץ: היתה מהפכת הנגשה, אם כי עדיין אנחנו יודעים שיש קבוצות בחברה הישראלית, בעיקר בקרב החרדים, המיעוטים – במיוחד הבדואים, בני העדה האתיופית – קבוצות שעדיין לא מיצו את הפוטנציאל להגיע לכותלי המערכת, ועל כולנו מוטלת החובה הלאומית לעשות הכל כדי שזה יקרה.

<יפה זילברשץ: לצורך כך, התוכנית הרב שנתית כוללת תוספת של מעל מיליארד ₪ לשילוב אוכלוסיות ייחודיות במערכת ההשכלה הגבוהה.

מסעוד גנאים: מיליארד?

<יפה זילברשץ: מיליארד.

<יפה זילברשץ: בנוסף לזה, בשנים הקרובות אנחנו נקצה סכום גדול מאוד כדי לשמר את האקדמיה הישראלית בחזית המחקר וכדי שנוכל להיות start-up nation, ואז בעצם מדובר על 2 מיליארד שקלים שבהם נעסוק בהקמת תשתיות מחקר ועידוד המצוינות למחקר.

<יפה זילברשץ: זה הפרויקט הגדול המחקרי שלנו.

<יפה זילברשץ: אנחנו רוצים להפוך את מדינת ישראל, לשמור עליה, להיות בחזית המחקר, לאפשר לחוקרים.

<יפה זילברשץ: אנחנו מאמינים שאם יש כאן תשתיות טובות יבואו חוקרים יהודים ואחרים מכל העולם להיות אצלנו.

<יפה זילברשץ: מל"ג-ות"ת הגדירו יחד עם ממשלת ישראל את מקצועות ההייטק כצורך לאומי ובנפרד ומעבר לכל מה שנאמר עד עכשיו, תינתן גם תוספת של 700 מיליון שקל להכשרת הון אנושי, איכותי והתאמתו לצרכי המשק והתעסוקה.

<יפה זילברשץ: היעד הוא, ואנחנו נראה אותו עוד מעט בשקפים – גידול של 40% מבוגרי התחומים הללו, ואני מוכרחה להגיד שמבין כל הנושאים זה נושא שממש יצאו אליו תמריצים למוסדות.

<יפה זילברשץ: אנחנו מקווים לראות החל משנת הלימודים תשע"ח, שהיא השנה שנערכים אליה עכשיו, את התוצאות בשטח.

<יפה זילברשץ: אבל בנוסף, לאור השחיקה הגוברת והולכת בתחום מדעי הרוח – שלום לפרופ' טרכטנברג, קודמי בות"ת, תודה לך שבאת – לאור השחיקה הקמנו לאחרונה ועדת היגוי בראשותו של פרופ' יוסי שיין מאוניברסיטת תל אביב, שהוא חבר ות"ת, והיא אמורה לגבש גם עבודה קונקרטית לעידוד מדעי הרוח ולוודא שהתחומים האלה ממשיכים להתפתח במקביל לתחומים האחרים ובמיוחד הייטק, שדיברנו עליהם.

<יפה זילברשץ: נושא חדש שיעמוד במיקוד התוכנית הרב שנתית הוא הנושא של הבין-לאומיות.

<יפה זילברשץ: יהיו לנו 300 מיליון שקלים ואנחנו רוצים להתמקד בשנים הקרובות בבין לאומיות בהיבט של הבאת סטודנטים ממערב וממזרח הגלובוס – אלפים, מאמריקה, אירופה והמזרח הרחוק, ללמוד בישראל.

<יפה זילברשץ: גם על זה נראה יתר פירוט.

<יפה זילברשץ: אנחנו נקצה כ-120 מיליון ₪ לטובת הנושא של חדשנות בהוראה, שיפור איכות ההוראה ודגש על קורסים מקוונים ברמה הגבוהה ביותר.

<יפה זילברשץ: בנוסף לכך נתייחס גם להיבטים של קידום נשים באקדמיה.

<יפה זילברשץ: כפי שאתם רואים התוכנית היא גדולה ומגוונת ואני אבקש רגע להראות לכם אותה במצגת שהכנו.

<יפה זילברשץ: (מוקרנת מצגת) עקרונות היסוד שהנחו אותנו בבניית התוכנית היו, כמו שאתם רואים – 5 רגליים, או 5 אדנים.

<יפה זילברשץ: הראשון ביניהם עוסק בייעול וחיזוק המערכת הקיימת.

<יפה זילברשץ: השני – בצרכים לאומיים בשוק התעסוקה, בחדשנות בהוראה, בתשתיות מחקר – שכבר הזכרתי, ובבינלאומיות שרק דיברנו עליה כרגע.

<יפה זילברשץ: מה הכוונה כשאנחנו אומרים "ייעול וחיזוק המערכת"?

<יפה זילברשץ: אז קודם כל, הטבלה הזו שאתם רואים לפניכם - - - זה שקף שמראה את מספר הסטודנטים במערכת, שנגמר ב-308,449 – ברשותכם, עיגלתי את זה ל-310 אלף סטודנטים.

<יפה זילברשץ: אנחנו רואים בעצם שיש לנו את המספרים באוניברסיטאות, האוניברסיטה הפתוחה, בתארים ראשון ושני, ובמכללות הלא מתוקצבות והמכללות לחינוך.

<יפה זילברשץ: בתואר ראשון יש לנו, כולל האוניברסיטה הפתוחה – קרוב ל-240 אלף סטודנטים, בתואר שני – 61 אלף סטודנטים, תואר שלישי – 10 אלף סטודנטים, כולם באוניברסיטאות, וזה מסתכם ב-310 אלף סטודנטים.

<יפה זילברשץ: איך נראתה המערכת, ואיך הגענו למספר הזה, ומה אנחנו יכולים להגיד עליו?

<יפה זילברשץ: נתחיל להסתכל על המערכת מ-1990 שזו השנה שאנחנו מסתכלים עליה כשנה שהיא שנת המפנה בנושא הנגשת ההשכלה הגבוהה ותגבור מאוד גדול של נושא המכללות.

<יפה זילברשץ: מספר הסטודנטים היה 55 אלף.

<יפה זילברשץ: זה שקף שמדבר על סטודנטים לתואר ראשון בכל המוסדות להשכלה גבוהה, לא כולל האוניברסיטה הפתוחה, שהיא משהו מיוחד.

<יפה זילברשץ: נסתכל על השקף, כי זה משקף את התהליכים של המערכת.

<יפה זילברשץ: ב-1990 היו לנו 55 אלף סטודנטים לתואר ראשון.

<יפה זילברשץ: 85% מהם למדו באוניברסיטאות, ו-15% במכללות.

<יפה זילברשץ: נתתי כאן אינטרוולים של 5 שנים, קפיצות של 5 שנים.

<יפה זילברשץ: אם אנחנו קופצים ב-5 שנים אנחנו רואים את תהליך הקפיצה והצמיחה של מספר הסטודנטים.

<יפה זילברשץ: אנחנו רואים שב-2015 אנחנו מגיעים קרוב ל-200 אלף סטודנטים לתואר ראשון.

<יפה זילברשץ: הנתון המעניין הוא שמתוכם 37% לומדים לתואר ראשון באוניברסיטאות ו-63% לומדים במכללות.

<יפה זילברשץ: אפשר לנתח את זה בכל מיני חתכים של מה זה אומר, והפרופורציה היא לא מושלמת, אבל דבר אחד שכן ברור מהמספרים, מאוד מאוד ברור שבכל מה שקשור להנגשה וללימודי תואר ראשון במדינת ישראל המכללות הופכות להיות גורם מאוד מאוד משמעותי.

<יפה זילברשץ: אני אגיד על כך מילה נוספת – בעקבות כך, מעבר לתוכנית שאני מציגה, אני רוצה להגיד כאן לוועדה שאנחנו במל"ג ות"ת מתחילים בתהליך למידת עומק מאוד גדול, בשיח מפרה שכבר החל בין נציגי אוניברסיטאות למכללות, לדעת מי אנחנו, מה זו מכללה, מה היא נועדה לעשות, מה מקומה בתואר הראשון, מה היא אמורה לעשות במחקר, איך להתייחס אליה, ובמקביל- גם להתייחס לתואר הראשון באוניברסיטאות ולהבין – אולי הוא צריך להיות עם אוריינטציה יותר מחקרית, אולי לאו דווקא לרוץ אחרי סטודנטים וכן לכוון אותם פרופסיונלית למכללות.

<יפה זילברשץ: אנחנו לא רוצים לשבת כרגולטור בהרי ירושלים ולהפיל את הדברים הללו כלפי מטה.

<יפה זילברשץ: אנחנו עובדים ביחד עם ראשי המוסדות לנסות ליצור אמנה והבנה כדי להציל את מדינת ישראל עם אסטרטגיה נכונה לכבוד ה-5 שנים הבאות.

<יפה זילברשץ: לשאלתך לגבי מספר המוסדות, זה מאוד דומה לפרופורציה של מספר התלמידים.

<יפה זילברשץ: ב-1990 אנחנו בסך הכל עם 21 מוסדות.

<יפה זילברשץ: היה לנו שיא ב-2013 של 67 מוסדות ואנחנו נמצאים היום עם 63 מוסדות, 9 אוניברסיטאות מחקר, 20 מכללות מתוקצבות, 13 מכללות חוץ תקציביות ו-21 מכללות אקדמיות לחינוך.

<יפה זילברשץ: המכללות האקדמיות לחינוך היו כל השנים תחת פיקוח מלא.

<יפה זילברשץ: הם קיבלו את האישורים המל"גים למתן תואר מהמל"ג, אבל כל הניהול שלהם עבר דרך משרד החינוך ולא דרך ות"ת.

<יפה זילברשץ: בתהליך ארוך, שאני כבר כמעט קיבלתי אותו מן המוכן, היתה החלטה – עוד בקדנציה של פרופ' טרכטנברג, להעביר את המכללות לחינוך לתקצוב ות"ת, ואנחנו בפועל בתחילת הקדנציה שלי התחלנו לבצע את זה.

יעקב מרגי: מה אחוז הביצוע, כבר?

<יפה זילברשץ: זה עוד לא נסגר, אבל עברו 3.

<יפה זילברשץ: עכשיו אנחנו ממש נמצאים – ממש, יש לנו תוכנית עבודה מאוד מסודרת.

<יפה זילברשץ: זה תהליך, והתהליך עד סוף החומש אמור להסתיים.

<יפה זילברשץ: איך הוא אמור להיראות?

<יפה זילברשץ: אנחנו באים ואומרים את הדבר הבא: המערכת התפתחה, מספר הסטודנטים גדל, עדיין – מספר המוסדות גדול מדי מעבר למה שצריך במדינת ישראל.

<יפה זילברשץ: זה מבחינה אסטרטגית גוזר כמה דברים: התעקשות די גדולה, ולא תמיד זה קל, מול המערכת הפוליטית, לא למהר לפתוח מוסדות חדשים להשכלה גבוהה.

<יפה זילברשץ: אין צורך.

<יפה זילברשץ: עדיף לנו לכווץ ולהעמיק מאשר להתפשט ולהתרחב, ולקבל מוסדות שבעצם מגרדים חתכי אוכלוסייה שאולי צריכים לקבל הכשרה, אבל לא בהכרח הכשרה אקדמית.

<יפה זילברשץ: אז בכל מקרה, הובלנו את המהלך של מעבר של מכללות לות"ת, דרך תהליך שאנחנו מבקשים מהמכללות האלה להתאחד או בינן לבין עצמן, או עם מכללה כללית, או, אפילו – על הפרק יש לנו איחוד בין מכללות לחינוך ובין אוניברסיטאות.

<יפה זילברשץ: זה מתכתב מאוד עם דוחות שקיבלנו על מחלקות לחינוך באוניברסיטאות שדווקא בנושא הכשרת מורים – זה לא חלק מאוד חזק שלהם, ויכול להיות שדווקא הידע שנתמך במה שהיה קרוי "סמינרים" ומה שנקרא היום "מכללות לחינוך", אם הוא יהיה בשיתוף עם העבודה באוניברסיטה, יכול להיות שהוא יניב הרבה מאוד תועלת.

<יפה זילברשץ: אז כל העסק הזה נמצא בתהליך מאוד מתקדם.

<יפה זילברשץ: אנחנו עובדים עליו, וזה דבר שאפשר לנהל עליו דיון עצמאי, אם זה יעניין אותך, חבר הכנסת מרגי.

<יפה זילברשץ: אם כי זה משהו שיקרה כנראה בהיקף קטן יותר, בין מוסדות להשכלה גבוהה, לאו דווקא מכללות לחינוך.

<יפה זילברשץ: יש לנו על הפרק ממש בתהליך איחוד בין מכללה להנדסה ובין אוניברסיטה.

<יפה זילברשץ: זה נמצא בשלב די מתקדם.

<יפה זילברשץ: מכללת בראודה נמצאת במגעים די רציניים עם אוניברסיטת חיפה כדי להיות הפקולטה להנדסה של עירית חיפה.

יעקב מרגי: - - -

<יפה זילברשץ: אנחנו מקווים שהתהליך הזה יצליח, ושהוא יהיה סנונית ליתר המוסדות לחשוב על צירופים ולהתכתב עם האסטרטגיה המאוד מאוד ברורה שאנחנו מובילים בנושא הזה.

<יפה זילברשץ: עוד דבר שקשור ליעילות של המערכת – אי אפשר היום בלי דאטה ובלי אינטרנט.

<יפה זילברשץ: אנחנו השקנו אתר חדש למל"ג, למערכת ההשכלה הגבוהה.

<יפה זילברשץ: באתר הזה בעצם קבענו קהלי ידע שהאתר ישרת אותם, שהוא ייתן מידע לסטודנטים, מידע לסגל האקדמי ומידע למוסדות.

<יפה זילברשץ: כל אחד מהגופים האלה הוא קהל יעד אחר ומגיע לו שיהיה לו את כל המידע על זה.

<יפה זילברשץ: תארו לעצמכם שאם סטודנט רצה ללמוד מנהל עסקים הוא לא יכול היה בלחיצת כפתור ללחוץ ולראות איפה כל הדברים האלה מתקיימים במדינת ישראל.

<יפה זילברשץ: היום הוא יכול, ונמצא אתנו כאן הדובר החדש של מל"ג-ות"ת שלקח על עצמו להפוך את הכלי הזה לכלי חזק, אפקטיבי, שמדבר עם הסביבה.

<יפה זילברשץ: אנחנו עוסקים הרבה מאוד במערכות לניטור פרסומים, ליצירת האחדת העברת ידע בין המוסדות אלינו ובינם לבין עצמם, כלומר, כל הנושא של האינטרנט והמחשוב הוא חלק מאוד רציני בעבודה שלנו, בחומש הזה.

<יפה זילברשץ: אז אלה הדברים המרכזיים לגבי ייעול וחיזוק המערכת.

<יפה זילברשץ: עקרונות יסוד מנחים לגבי אזרחים ושוק התעסוקה.

<יפה זילברשץ: השקף הזה הוא שקף שבעצם מראה לנו מה קרה בחומש הקודם.

<יפה זילברשץ: האמת היא שהקריאה להגדלת מספר התלמידים במקצועות ההייטק התחילה עוד לפני החומש הזה.

<יפה זילברשץ: היא הצליחה מאוד במכללות ופחות באוניברסיטאות.

<יפה זילברשץ: אחוז הגידול באוניברסיטאות בכל מקצועות ההייטק – מקצועות ההייטק אנחנו מגדירים כהנדסת אלקטרוניקה, הנדסת מחשבים, מדעי המחשב, data sciences, שיש להם גרעין ריאלי מספיק חזק בתוכם – גדלו בסך הכל ב-14%.

<יפה זילברשץ: היתה על זה ביקורת בממשלה, מוצדקת.

<יפה זילברשץ: השוק משווע לכוחות עבודה בתחום ההייטק בכלל, לכוחות עבודה ברמה גבוהה מאוד בפרט, ולכן האוניברסיטאות לצד המכללות חייבות להרים כאן את הכפפה.

יעקב מרגי: וכוחות הוראה איכותיים, גם במוסדות להשכלה גבוהה, במקצועות האלה.

<יפה זילברשץ: נכון.

<יפה זילברשץ: בצד שמאל אתה רואה את מפת הדוקטורנטים, כי כוחות הוראה, בעצם, צומחים מדוקטורנטים.

<יפה זילברשץ: כשאנחנו באים ועושים תוכנית להגדלה אנחנו לא מתייחסים רק לסטודנטים, אנחנו מתייחסים גם לתלמידי מחקר, כי תלמידי המחקר תוך 3 שנים הם בעצם המורים שלנו, המרצים שלנו.

<יפה זילברשץ: לכן, הגידול במספר הסטודנטים, מבחינת המוסדות – יש כאן, אני רואה, נציגי מוסדות להשכלה גבוהה – צריכים להבין שזה לא רק תמרוצים על תלמידים, כמו שקיבלתם בקול קורא שלנו – זה גם תמרוצים לקליטת סגל, להגדלת התעריף לתלמידי מחקר בתחומים האלה כדי שבעצם המערכת לא רק תצמח בהנפקת תלמידים בכיתות מאוד גדולות, אלא שיהיו לה תשתיות עומק רציניות.

<יפה זילברשץ: זה כמובן גם משפיע על המחקר.

<יפה זילברשץ: תזכרו את השקף הזה, אני אתייחס אליו כאשר אגיע למחקר.

<יפה זילברשץ: עוד דבר שמתכתב עם צרכי המשק, וזה דבר שהזכרתי בהקדמה שלי – הוא מתייחס בעצם לאחוז האוכלוסיות השונות, חלקם באוכלוסייה במדינת ישראל לעומת חלקם במספר הלומדים.

<יפה זילברשץ: כאן אנחנו רואים שבאוכלוסייה היום במדינת ישראל יש לנו כ-21% מיעוטים, 11% חרדים - - -

חנין זועבי: את מתכוונת לערבים?

<יפה זילברשץ: ערבים, בדואים ואחרים.

<יפה זילברשץ: אני רוצה לכלול הכל.

חנין זועבי: אז ערבים.

חנין זועבי: יש ישות כזו.

<יפה זילברשץ: אין לנו בעיה עם הישות, אנחנו רק מתכוונים לכלול כל מי שהוא מיעוט במדינת ישראל, ערבים ואחרים.

חנין זועבי: אנחנו מבקשים לקרוא לנו ערבים.

<יפה זילברשץ: אחרי שנבדוק שזה רק ערבים, נקרא לזה בשקף הזה "ערבים", וכשנדבר עליכם באופן ישיר נקרא לכם "ערבים".

<יפה זילברשץ: בסדר.

<יפה זילברשץ: אז יש לנו אחוז של מיעוטים – 21%, חרדים – 11% ויוצאי אתיופיה 1 פלוס 7.

<יפה זילברשץ: לעומת זאת, אנחנו רואים בהתפלגות הסטודנטים ש-14% מהסטודנטים הם בני מיעוטים, בעיקר ערבים, ואנחנו רואים שאצל החרדים, למרות שהם 11 או אולי אפילו 12% מהאוכלוסייה, רק 3% נמצאים בהשכלה הגבוהה.

<יפה זילברשץ: גם האתיופים עדיין לא מיצו את הפוטנציאל שלהם באוכולוסייה.

<יפה זילברשץ: מל"ג-ות"ת בחומש הקודם, בהנהגתו של פרופ' טרכטנברג התחילה מהלכים מאוד מאוד יסודיים והוליסטיים שמתייחסים לטיפול בהגעת האוכלוסיות האלה למערכת ההשכלה הגבוהה ממקום שלא רק יהיה מספרי, אלא יהיה מהותי, שיטפל משלב התיכון ועד שלב ההשמה לעבודה בהגעת האוכלוסיות האלה להשכלה הגבוהה, ממקום שלא ר יהיה מספרי אלא יהיה מאוד מהותי – שיטפל משלב התיכון ועד שלב ההשמה בעבודה, בהגעה של האוכלוסיות אל ההשכלה הגבוהה.

<יפה זילברשץ: ההישגים שאתם רואים בשקף השמאלי הם ההישגים שהגיעו אליהם בחומש הקודם ובחומש הזה אנחנו לוקחים על עצמנו להמשיך את הדרך, לשפר, במידה משמעותית את התוצאות.

<יפה זילברשץ: יש לנו הרבה ביטחון שנצליח, לאור ההצלחות של החומש הקודם.

<יפה זילברשץ: היינו שמחים – הקצבנו לעצמנו יעד שנאמר כאן בוועדה, של 17% מבני המיעוטים שיהיו בתוך המערכת של ההשכלה הגבוהה, 6% מהחרדים – שזה הכפלת מספר החרדים שלומדים במערכת ההשכלה הגבוהה, ובנושא של יוצאי אתיופיה – הם טופלו על ידי משרד הקליטה וגם, מהחדר הזה יצאה בקשה שמל"ג-ות"ת ייקחו על עצמם את הטיפול לאור הניסיון שיש להם עם אוכלוסיות אחרות.

<יפה זילברשץ: נמצא כאן הצוות המקצועי שלי ששוקד בימים אלה על בניית התוכניות בנושא, ואנחנו אופטימיים מאוד שנוכל לעבוד ביחד.

<יפה זילברשץ: הנושא הבא מתייחס לנושא המגדרי.

<יפה זילברשץ: כאן יש נתונים מאוד מאוד מעניינים.

<יפה זילברשץ: בכל התארים היום אחוז הנשים בלימודים גדול מאחוז הגברים.

<יפה זילברשץ: בתואר הראשון – 56%, בתואר השני יש 61% נשים ובתואר השלישי אפילו 63%.

<יפה זילברשץ: יש כמה דברים מעניינים להגיד על הדבר הזה.

<יפה זילברשץ: לכאורה, הנה מה טוב ומה נעים, סיימנו את העבודה.

<יפה זילברשץ: אבל כמה דברים שמפלחים את המידע על הנושא הזה מראים כך: שיש הטיה מגדרית חיובית גדולה מדי לגבי נשים במקצועות עזר רפואיים ובמקצועות הכשרה להוראה.

<יפה זילברשץ: 82% מהנשים לומדות הוראה, מבין הלומדים, ויש לנו 80% במשרות עזר רפואיים.

<יפה זילברשץ: לעומת זאת, כשאנחנו מגיעים למה שקראו פעם "המקצועות הריאליים" או הכשרה פוטנציאלית לשוק ההייטק, גם בלימודים הפיזיקליים, גם במתמטיקה וגם בהנדסה, עדיין, אחוז הנשים נמוך.

<יפה זילברשץ: הצהוב למעלה והצהוב למטה מראים הטיה שאינה טובה לכיוון אחד ואינה טובה לכיוון אחר, ויש כאן הרבה מאוד עבודה.

<יפה זילברשץ: חלק מהעבודה שלנו בתוכניות להייטק מתכתבת מאוד עם הנושא המגדרי ומטפלת בו גם שם.

<יפה זילברשץ: זאת אומרת, אנחנו לא מטפלים במגדר כמגדר, כדבר עצמאי, אנחנו מתייחסים לנושא המגדר בכל דבר שאנחנו רוצים בעצם לקדם, ויש לנו כאן עדיין עבודה גדולה.

יעקב מרגי: כשמציגים את הנושא המגדרי, לה לא כותבים את חלקם באוכלוסייה, כדי שנוכל לנתח את זה יותר מדויק?

<יפה זילברשץ: חצי, בערך, מהאוכלוסייה.

<יפה זילברשץ: נושא נוסף בהקשר הזה, שעדיין לא בא על פתרונו – עד כמה שאנחנו רואים עדיין שמספר הדוקטורנטיות יותר גדול ממספר הגברים, שבעצם אנחנו מגיעים למערכת ההשכלה הגבוהה, מספר הנשים שמגיעות להיות פרופסוריות מן המניין – אתם יודעים, פרופסור מן המניין זה חבר סנאט, זה אנשים בהבשלה האקדמית הגבוהה ביותר שלהם, מספר הנשים עומד על פחות מ-20%, נכון להיום, בממוצע, במוסדות.

<יפה זילברשץ: 63% דוקטורנטיות, פחות מ-20% פרופסוריות מן המניין, שלא לדבר על זה שגם בעמדות הניהול, יש לנו נשיאה אחת של אוניברסיטה - - -

יעקב מרגי: זה נמדד, בעשור האחרון, אם יש לנו מגמה מסוימת?

<יפה זילברשץ: כן.

<יפה זילברשץ: יש לנו שקף עם נתונים.

<יפה זילברשץ: יש שיפור - - - זה כבר השיפור.

<יפה זילברשץ: זה היה יותר גרוע, יש שיפור, אבל עדיין שיפור קטן מאוד.

<יפה זילברשץ: יש כאן עבודה מאוד מאוד רצינית.

<יפה זילברשץ: אני יכולה להגיד שיש כאן גם שיתוף פעולה מאוד יפה מצד קרנות פילנתרופיות – אני לא יודעת אם נציגים שלהם נמצאים כאן.

<יפה זילברשץ: אתמול היינו בערב של קרן רוטשילד שנתנה סכומי ענק לנשים דוקטורנטיות, היה ערב מרשים בצורה בלתי רגילה.

<יפה זילברשץ: נשים מכל שכבות החברה הישראלית וכל הרבדים.

<יפה זילברשץ: הרבה קרנות פילנתרופיות נותנות יד לות"ת ומאוד מאתגרות אותנו בעניין הזה.

<יפה זילברשץ: שוב, כמו שאמרתי, הנושא הזה יהיה ממש בראש מעייננו, ואנחנו מאוד מקווים שיהיו תוצאות גם בהטיה של נשים ללימודים במקצועות שהם מקצועות מדעיים וגם בהפניה ל - - - אז בעצם דיברנו על המערכת שלנו כמערכת, על צרכים לאומיים בשוק התעסוקה.

<יפה זילברשץ: בדרך כלל, הביטוי עד עכשיו היה – איכות הוראה.

<יפה זילברשץ: אני חושבת שאיכות הוראה היא חלק והיא לא ממצה את כל נושא ההוראה.

<יפה זילברשץ: היא חשובה ביותר, אבל אנחנו בעצם אמורים להתייחס לנושא של חדשנות בהוראה, ובהקשר הזה אני רוצה להגיד כמה מילים.

<יפה זילברשץ: בעצם, אנחנו מחלקים את כל הנושא של הוראה או – נגיד עוד מילה מקדימה: כל מה שדיברנו עליו עכשיו, על צרכי המשק ועל ייעול המערכת וכל הדברים האחרים, הוא למעשה מה שאנחנו קוראים – גאווה מקצועית.

<יפה זילברשץ: ה-third mission של המוסדות להשכלה גבוהה.

<יפה זילברשץ: צריך לזכור את הדבר הבא, שבסך הכל מוסדות להשכלה גבוהה, המשימה הלאומית הראשונה שלהם היא לפי הסדר הבא: ליצור ידע ולהעביר ידע.

<יפה זילברשץ: ליצור ידע זה המחקר, שעוד מעט נדבר עליו.

<יפה זילברשץ: להעביר ידע – זו הוראה, שאנחנו הולכים לדבר עליה עכשיו, וכל הדברים האחרים שהמערכת, זו המערכת שמתוקצבת על ידי המדינה ומתחברת למדינה, לוקחת על עצמה מבחינת יעדים – הם למעשה חשובים, אבל הם למעשה הנדבך השלישי, הפרק השלישי בעבודה.

<יפה זילברשץ: אז אני מתייחסת כרגע – הלכנו מהפרק השלישי לפרק השני שהוא ההוראה, ונסיים במחקר.

<יפה זילברשץ: אני רוצה להתייחס ולהגיד כמה מילים לנושא ההוראה.

<יפה זילברשץ: הנושא הראשון הוא נושא של שיפור איכות ההוראה במשמעות הקלאסית שלה – יצרית מרכזים במוסדות להשכלה גבוהה, התייחסות מאוד גדולה, זו עבודה מאוד רצינית שאנחנו עושים גם עם האוצר וגם עם התאחדות הסטודנטים.

<יפה זילברשץ: הסטודנטים מביאים לנו מהשטח את כאבם, את הביקורת שיש להם, וגם את העובד שחלק מאוד גדול – זה גם בא מהסטודנטים, לא רק מאתנו – שהלמידה עוברת למדיה הדיגיטלית.

<יפה זילברשץ: איזה משמעויות, איזה השפעות, איך צריך להיראות הקמפוס החדש.

<יפה זילברשץ: אלה דברים שאנחנו נותנים עליהם את הדעת, עובדים עליהם עם הרבה גורמי מקצוע, ולסטודנטים יש כאן חלק מאוד רציני.

<יפה זילברשץ: אז מעבר לנושא של שיפור איכות ההוראה, שהוא הדבר הראשון שאנחנו מדברים עליו ואנחנו ממשיכים כבר תשתיות שנבנו במל"ג-ות"ת, אנחנו רוצים להתייחס להקמת מעבדות יזמות לסטודנטים.

<יפה זילברשץ: אנחנו יודעים שכולם מדברים על נושא החדשנות והיזמות.

<יפה זילברשץ: גם שר החינוך, אם שמעתם, דיבר על כך בטקס פרס ישראל, ולמעשה, בעצם, מה שמסתתר מאחורי הרעיון הזה ויכולים להיות לו ניואנסים רבים שאנחנו כרגע מנסים למפות אותם ולהגיע אליהם, למוסדות – זה לבוא ולחשוב שהסטודנט בתקופת לימודיו לא חייב להיות רק פסיבי.

<יפה זילברשץ: מה קורה אם יש לו איזה רעיון נהדר, והוא נמצא בתוך אקו-סיסטם של קמפוס עם סטודנטים אחרים מדיסציפלינות אחרות, עם חוקרים, עם מרצים – הרי אתה נמצא במקום שהסביבה - - - נכון, זה יכול להיות המורה הפסיבי שבא ונותן לך עם האינטרנט, עם קורסים והרבה דיגיטציה והמחשה, אבל זה עדיין לא האקטיביות שלך.

<יפה זילברשץ: למשל, היו לנו כל מיני ניצנים כאלה בכל מיני קליניקות שנתנו לסטודנטים – לעבודה סוציאלית, למשפטים – שאמרנו שחלק מהלימודים זה גם דברים שהם מביאים מהשטח, בעבודה.

<יפה זילברשץ: על אותו משקל גם בתחום החדשנות והיזמות.

<יפה זילברשץ: אפשר להתחיל לחשוב על קמפוס, כי אם אתה אומר שבנקודה מסוימת חלק מהלמידה יהפוך להיות דיגיטלי וייתר, אולי, שהות בתוך הקמפוס, הרי שהקמפוס בכל זאת צריך לתת מענה ולהיות משהו – אנחנו לא רוצים להפסיד את כל מה שיש לו לתת, אנחנו לא רוצים רק אנשים וחוויות וירטואליות, אנחנו רוצים אנשים עם חוויות ממשיות.

<יפה זילברשץ: שנים במל"ג-ות"ת דיברו על קמפוסים, על הגודל שלהם, על היופי שלהם.

<יפה זילברשץ: יש לזה משמעות.

<יפה זילברשץ: זה לא האסתטיקה.

<יפה זילברשץ: זה לא שנשיאי האוניברסיטאות יירשמו כהורדוסים שבנו בניינים, אלא המטרה האמיתית היא ליצור לסטודנט את המקום המדהים שכל הסביבה יוצרת לו את הבסיס.

<יפה זילברשץ: לא רוצים להפסיד את זה למסכים ולכן החשיבה היא בעצם להפוך את הסטודנט לאקטיבי.

<יפה זילברשץ: אנחנו נמצאים ב-survey מאוד רציני של איך לעשות את זה, גם במכללות וגם באוניברסיטאות ואנחנו למעשה מחפשים כרגע מה התמריץ הכי נכון לגרום לזה לקרות בכל המוסדות להשכלה גבוהה.

<יפה זילברשץ: הנושא האחרון הוא בעצם בהקשר של ההוראה –נושא של הלמידה המקוונת של ההוראה הדיגיטלית, ופה, למעשה, אנחנו כבר נמצאים בעיצומו של תהליך.

<יפה זילברשץ: התהליך הזה כבר יצא לדרך.

<יפה זילברשץ: כל מי שנמצא כאן מהמוסדות להשכלה גבוהה כבר קיבל קולות קוראים ובעצם הזיז את המערכת שלו לכיוון.

<יפה זילברשץ: בגדול, הכוונה היא לקורסים שהסטודנט יכול לעשות אתם כמה דברים: או לעשות אותם לגמרי לבד, וכל מוסד יחליט אם זה טוב לו לקרדיט או לא, מה הוא יכול לעשות עם זה – ודבר נוסף, הוא גם כלי טכנולוגי אדיר למה שנקרא flip courses ללמידה בתוך הכיתה, שאתה יכול להשתמש בויז'ואל ובתרגילים, לתת לתלמידים להכין, לעורר דיונים בכיתה.

<יפה זילברשץ: יש כאן בעצם מהפכה מאוד מאוד גדולה, שאנחנו כבר יצאנו אתה לדרך.

<יפה זילברשץ: אנחנו עושים אותה בשיתוף פעולה עם מיזם "ישראל דיגיטלית" של ממשלת ישראל, ובאמת – השרה גמליאל וכל המשרד של "ישראל דיגיטלית" הם שותפים מאוד גדולים שלנו בנושא הזה, שהולך יפה מאוד.

<יפה זילברשץ: כבר יצאנו עם שני קולות קוראים שהם גם לפלטפורמה בינלאומית, עם שלושה קולות קוראים לפלטפורמה הישראלית גם בנושא של קורסים, קורסי מבוא וקורסי מופ"ת וקורסים להכשרת הוראה.

<יפה זילברשץ: אנחנו כנראה את כל הפרויקט שלנו להייטק ניכתב עם כל הנושא של למידה דיגיטלית.

<יפה זילברשץ: אנחנו עובדים על זה בשיתוף פעולה גם עם תיכונים וגם עם "ישראל דיגיטלית" וגם עם המוסדות שאומרים לנו בדיוק מה הם רוצים, מה הם יכולים לקחת אחד מהשני.

<יפה זילברשץ: בקיצור, יש כאן תהליך נהדר.

יעקב מרגי: אני רואה שבין הזוכים – חוץ מ "שנקר", המכללות נעדרות.

<יפה זילברשץ: לא, הן לא נעדרות.

<יפה זילברשץ: יש לך גם את המכון הטכנולוגי בחולון.

<יפה זילברשץ: זה יפה מאוד.

<יפה זילברשץ: הייתי אומרת שלשוס ראשון, כמו שאומרים, אל תשכח שהאוניברסיטאות יותר שם, כבר.

<יפה זילברשץ: זה לא רק שהמכללות הן פחות טובות, ולכן, אתה לא רק מגיש מה אתה חולם לעשות, אתה גם חייב להראות לנו שאתה יכול לעשות.

<יפה זילברשץ: המכללות ברובן עוד לא נמצאות עם מנגנונים.

<יפה זילברשץ: יש לנו אוניברסיטאות כמו האוניברסיטה העברית תל אביב, בן גוריון והטכניון, שאלה מקומות שכבר יש להם בתוך המוסדות את היכולת לעשות את זה.

<יפה זילברשץ: הם עשו את ההתחלה גם בלעדינו, אני חושבת שלא כל כך טוב כמו אתנו, אבל בכל זאת הם התחילו, ומהרגע שהם התחילו הם כבר הרבה יותר מוכנים.

<יפה זילברשץ: אנחנו, הוועדות שלנו, מורכבות מנציגי ציבור, נציגי מכללות, נציגי אוניברסיטאות, ויושבות ועדות שיפוט מקצועיות, בודקות את הדברים.

<יפה זילברשץ: רק בהערה אחת – התמיכה שלנו ושל "ישראל דיגיטלית" היא אך ורק למי שמסכים שהידע שלו יהפוך להיות לנחלת העולם.

<יפה זילברשץ: זאת אומרת, אנחנו לא מתקצבים את הביזנס של המוסדות, וגם לא איכפת לנו שהמוסדות יעשו ביזנס – זה עניין שלהם שהם יידעו לעשות.

<יפה זילברשץ: לנו, מבחינתנו, המדינה נותנת את הקטליזטור הראשון למי שאומר – אני אעשה בזה את השימושים שלי, לקרדיט שלי, אבל אני גם פותח את זה לכל אחד בעולם.

<יפה זילברשץ: אני חושבת שהדוגמה המאוד מרשימה בזה היא דווקא של אוניברסיטת תל אביב, שכבר הקימה הרבה מאוד קורסים כאלה, ואמרה – כל אחד בזמן התיכון, בצבא, או אם הוא טייל בהודו – אם הוא עשה שלושה קורסים בדיסציפלינה מסוימת הוא נרשם אליהם, עשה את המבחן ועבר אותם, אני פוטר אותו מפסיכומטרי, מקבל אותו לאוניברסיטה ומחשיב לו את זה כקרדיט.

<יפה זילברשץ: זאת המהפכה.

<יפה זילברשץ: ברגע שזה קרה – זה קרה.

<יפה זילברשץ: עכשיו השאלה מי יעשה את זה יותר מהר או יותר לאט, אבל זה הופך את כל הדבר לחלק מהדבר.

<יפה זילברשץ: אנחנו במקביל גם במל"ג כל הזמן בודקים מה קורה בשטח כדי להתאים את הרגולציה לרצוי ולמצוי.

<יפה זילברשץ: אז זה פרויקט ענק אצלנו, עובדים עליו מאוד קשה, הוא כבר נמצא בעיצומו.

<יפה זילברשץ: החלק המרכזי או הראשון בתוך מערכת ההשכלה הגבוהה הוא החלק של המחקר.

<יפה זילברשץ: קראנו לנושא של המחקר או המיקוד שלנו – תשתיות מחקר בעידן הענן, ואני רוצה להסביר מה עומד מאחורי השם.

<יפה זילברשץ: נושא המחקר מטופל במוסדות להשכלה גבוהה בשני ערוצים.

<יפה זילברשץ: ערוץ אחד הוא מה שאנחנו קוראים bottom-up.

<יפה זילברשץ: משמעותו שכל חוקר במדינת ישראל – כל חוקר, בין אם זה באוניברסיטאות ובין אם זה במכללות, ובין אם זה בכל מוסד שמוכר על ידנו כמוסד להשכלה גבוהה, יכול, בעצם, לפנות לקרנות מחקר שבעצם מחלקות כסף למחקר על בסיס תחרותי.

<יפה זילברשץ: מה שמעניין בעניין הזה הוא שאנחנו מאמינים באמונה שלמה שחלק גדול מהמחקר צריך להיות לגמרי לא מכוון וצריך באמת לבוא מהמחשבות, מהחלומות, משיתופי הפעולה והיוזמות של החוקר.

<יפה זילברשץ: לכן המדינה מקצה משאבים גדולים לקרנות מחקר, את החלק הכי גדול מהם לקרן הלאומית למדע, אבל גם לקרנות אחרות, בינלאומיות.

<יפה זילברשץ: תארו לעצמכם שהתחלנו את החומש עם 865 מיליון שקל הקצבה לקרנות, ואנחנו נסיים אותו עם 1,2 מיליארד הקצבה לקרנות.

<יפה זילברשץ: יש כאן גידול מאוד גדול, גידל ש 50% מלמטה, שזה הרבה מאוד.

<יפה זילברשץ: ואז, מבחינת מה שאמרת – העשור האבוד, ברגע שיש לך הזרמה כזו אל תוך הקרנות המחקר עצמו מרגיש מרווח, מרגיש רווח.

<יפה זילברשץ: זה גידול ענק לתחושה שבאמת יכולים לעשות את מה שרוצים לעשות.

<יפה זילברשץ: הנושא הנוסף שהתמקדנו בו מדבר בנושא של תשתיות מחקר, והוא משלים בעצם את הטיפול בנושא המחקר של החומש הקודם, שהוביל פרופ' טרכטנברג.

<יפה זילברשץ: אנחנו רוצים שאנשים יחקרו פה ושיהיה להם נוח.

<יפה זילברשץ: אפשר לעשות את זה בדרכים שונות.

<יפה זילברשץ: היו דרכים שעשו את זה דרך קבוצות מחקר, שהביאו אנשים ונתנו להם.

<יפה זילברשץ: אנחנו בחרנו בדרך קצת שונה, שבעצם התוצאה שלה היא תוצאה דומה, והיא העניין שאנחנו מאמינים באמונה שלמה שיחסית השכר היום באוניברסיטאות הוא סביר, אנשים מסתדרים במדינת ישראל ובעצם, החוקרים הטובים יבואו או, לחלופין, לא יעזבו את הארץ, אם יהיה להם כאן עם מה לעבוד, זאת אומרת – אם הם יידעו שכל מה שהם צריכים למחקר נמצא כאן, הם יהיו כאן.

<יפה זילברשץ: ולכן, ניתחנו את כל הנושא של תשתיות.

<יפה זילברשץ: עברנו מציוד אישי דרך תשתיות לממסד בשתי דרגות של גודל, תשתיות לאומיות – וכאן אני עוצרת ואומרת שהמתנה הגדולה שהקדנציה של פרופ' טרכטנברג השאירה לי חוץ מהאנשים הנפלאים שעובדים אתי, זו מפת דרכים שהוביל פרופ' דוד הורן – מפת דרכים לתשתיות לאומיות למחקר.

<יפה זילברשץ: נעשתה בות"ת עד שהגעתי עבודה של שלוש שנים מאוד יסודיות של survey עמוק של מה שזה צריך להיות.

<יפה זילברשץ: אני ביקשתי מפרופ' הורן שגם יתעדף לי כי בסוף אין כסף להכל – מה הכי חשוב ומה הכי בשל להפעלה.

<יפה זילברשץ: אנחנו ממש נמצאים כרגע ערב ההשקה.

<יפה זילברשץ: יש לנו כסף עבור הדבר הזה.

<יפה זילברשץ: אחד הדברים שזה עכברים מהונדסים כבר יצאנו אתו, שהוא היה בעדיפות ראשונה.

<יפה זילברשץ: אבל יש לנו עוד דברים אחרים, ואנחנו למעשה נעבוד עם המסלול הזה.

יעקב מרגי: כשסיירתי בכמה מעבדות מחקר באוניברסיטאות, התביישתי.

יעקב מרגי: התשתיות שם ישנות, משתמשים בכל מיני - - - ואני שמח שגם בתוכנית גדולה יש התייחסות לגשמיות.

<יפה זילברשץ: אז פה יש דברים חדשים.

<יפה זילברשץ: יותר מזה, אתה תכף תראה, יש לנו ממש לשדרוג.

<יפה זילברשץ: אני כרגע מדברת על החדש.

<יפה זילברשץ: בנוסף לזה חשבנו גם על שאלה שהטרידה אותנו בנושא התשתיות.

<יפה זילברשץ: שאלנו את עצמנו את השאלה – מה פרויקט הננו-טכנולוגיה הבא.

<יפה זילברשץ: זאת אומרת, איזה פרויקט מאוד גדול אפשר להריץ בתוך המערכת מבחינת שתיות, שכשעוד עוד 10 שנים נסתכל אחורה ונגיד כמו על הננו- וואו.

<יפה זילברשץ: כך או אחרת, גם אם יש ביקורת, בסוף, למעשה, הפרויקט הזה שם את האוניברסיטאות הישראליות ובפרט את הפחות חשוב שבהן – על מפת המחקר העולמית.

<יפה זילברשץ: מה אנחנו אמורים לעשות בדבר הזה?

<יפה זילברשץ: – וכאן עבדנו עם הרבה מאוד מומחים, כולל שיתוף פעולה עם ראשי האוניברסיטאות, והגענו לפרויקט הבא שהוא מאוד מרתק, שבעצם מגדיר 4 מסות של תחומי מחקר: רפואה מותאמת אישית, חומרים וקוונטום ומעדי הרוח.

<יפה זילברשץ: חומרים וקוונטום זה בעצם מה שאנחנו אומרים – השלב הבא של הננו טכנולוגיה, אבל לא המשך פרויקט הננו טכנולוגיה.

<יפה זילברשץ: פרויקט הננו טכנולוגיה נגמר, אלא – זו רזולוציה של מחקר ברמות הכי מתקדמות שיכולות להיות, שלמעשה ממקסמות את מה שעשה הננו, ומוסיפות לו עוד את כל הדברים החדשים שאנשים מקדמים אותו.

<יפה זילברשץ: לשמחתנו הרבה גילינו שהאירופאים סימנו בימים אלה כספינת הדגל את נושא הקוונטום, בנוסף.

<יפה זילברשץ: אנחנו, את החומרים בקוונטום נאחד כנראה לנושא תשתיות אחד.

<יפה זילברשץ: האירופאים גם נמצאים במקום הזה.

<יפה זילברשץ: ארגנו להם אירוע.

<יפה זילברשץ: היגיעו 70 חוקרים באוניברסיטאות בישראל לדבר עם האירופאים על מה שעושים במדינת ישראל, והמילה שלהם היתה – תקשיבו, מציון יוצאת תורה.

<יפה זילברשץ: אתם ממש מתקדמים, שואלים ורוצים.

<יפה זילברשץ: זה אומר בעצם שניתן יהיה לאגם משאבים גם מאירופה, כי האירופאים לא רוצים את הכסף שלנו כ-matching לשלהם.

<יפה זילברשץ: הם אומרים כך – אם אנחנו נראה שאם משקיעים בישראל בנושאים האלה, אנחנו ניתן לכם גם כסף מאירופה.

<יפה זילברשץ: זאת אומרת, שזה לא רק שאנחנו עושים פה פרויקט, מדובר על חצי מיליארד יורו כסף שיושב כרגע בבריסל, לחלוקה לפרויקט הזה.

<יפה זילברשץ: הם רק מחכים לתוכניות, לעבודה עם אנשים, לשיתופי פעולה.

<יפה זילברשץ: אנחנו נמצאים היום בסיורים בכל המוסדות להשכלה גבוהה כדי באמת לנסות להבין איך לבנות את הקול קורא הכי טוב.

<יפה זילברשץ: אתם רואים מצד שמאל את מדעי הרוח.

<יפה זילברשץ: מדעי הרוח הם נושא עצמאי אצלנו.

<יפה זילברשץ: יש לנו תקציב של כ-100 מיליון שקל , יש לנו קרנות פילנתרופיות, בעיקר יד הנדיב ואחרים שמוכנים לתת יד בסדר גודל מאוד משמעותי עד כדי כמעט הכפלה של הסכום כדי באמת להקים את מדעי הרוח.

<יפה זילברשץ: מריץ את זה, מבחינתנו, פרופ' יוסי שיין מאוניברסיטת תל אביב, ונשען על עבודה של פרופ' מלכה רפופורט חובב מהאוניברסיטה העברית שהכינה הרבה תשתיות לנושא בקדנציה הקודמת.

<יפה זילברשץ: אנחנו בשלב של הוצאת תוכניות עבודה עכשיו.

<יפה זילברשץ: יש לנו את הידע, דיברנו עם כל הגורמים, ואני מקווה שהתוכניות תהיינה מוצלחות.

<יפה זילברשץ: השארתי את הנושא של רפואה מותאמת אישית כאחרון חביב.

<יפה זילברשץ: הרפואה המותאמת אישית בישראל, מבחינת המחקר היא אחד הדברים המרתקים שיש לנו.

<יפה זילברשץ: מתברר שיש לנו מאגרי מידע, בגלל קופות החולים ובתי החולים מעל ומעבר לכל מה שצריך.

<יפה זילברשץ: כד ליצור את הרפואה המותאמת בעצם צריך ליצור ריצופים רפואיים גנומיים ואחרים כדי להצליב את המידע הרפואי על מחלות עם הנושא של הגנומיקה ונושאים אחרים שבעצם נצרכים שם כדי ליצור את ההצלבה.

<יפה זילברשץ: עבדנו על זה מאוד קשה השנה.

<יפה זילברשץ: היינו קצת בתוך מערה ואנחנו נמצאים עכשיו לקראת האור.

<יפה זילברשץ: אנחנו ניפגש ביום חמישי הקרוב בפורום תל"מ – פורום תשתיות לאומיות למדע, שמאגם כוחות ממשרדי הממשלה השונים.

<יפה זילברשץ: אנחנו נשיג, כנראה, חמישה שותפים לתוכנית שנקראת "פסיפס" שמוביל אותה משרד הבריאות.

<יפה זילברשץ: היא תתכתב לגמרי עם האקדמיה ותיצור top-down, מלמעלה – בנק ריצופים של מאה אלף דגימות, שזה סדר גודל ענק שככל שניתן יותר כסף ככה הוא יהיה קיים יותר מהר, וככל שהוא יהיה קיים יתר מהר כך ההצלבות תוכלנה להיות יותר מהר.

<יפה זילברשץ: ככל שהן תהיינה יותר מהר כך ה-benefit גם למחקר וגם לתעשייה יהיו יותר גדולים.

<יפה זילברשץ: ז ה יוצא לדרך, ממש.

<יפה זילברשץ: כל הדבר הזה, ואז, אתם זוכרים שאמרתי לכם על השקף להייטק שנחזור אליו – כל הדבר הזה מתכתב עם שיטות מחקר חדשות, גם הנושא של רפואה מותאמת.

<יפה זילברשץ: אין כאן מחקר כמו בקוונטום, של המעבדות – יש כאן יורת מחקר של הצלבות נתונים שיכול להתקיים רק אם יש לך ידע ענק בנושא ה-big data ובנושא המחשוב.

<יפה זילברשץ: לכן, מדעי המחשב – לא רק כדי להכשיר להייטק אלא גם כדי לאפשר את כל שיטות המחקר החדשות ולהתקדם הופכים להיות מעין ענן על גדול על כל תשתיות המחקר.

<יפה זילברשץ: לא ניתן תשתיות מחקר בלי שנבין בתוך המערכות איך הן מתכתבות עם הנושא של ה-data science, ואם הם יצטרכו תקציבים ל-data science אנחנו נשמור סכום מסוים שיאפשר, בעצם, למחקר להיעשות בצורה הטובה ביותר.

<יפה זילברשץ: זה לא שמסתפקים בידע הגנומי, בנתונים מקופת חולים ובהסרת חסמים כדי שכל חוקר יוכל לקבל כמה ידע שהוא רוצה, אבל אין מספיק כסף להתחבר לענן או לכוחות מחשוב גדולים, או שאין אנשים ב-data science שיכולים בעצם להתחבר לאנשי המדע.

<יפה זילברשץ: כל הראייה כאן היא ראייה הוליסטית מאוד רחבה.

<יפה זילברשץ: זה כמו במחקר – כשהאינטואיציה אומרת לך בתחילת המחקר שאתה עושה דבר נכון ואחר כך אתה מתחיל לחקור, הולך בתוך המנהרה ואומר- מאיפה זה ייצא.

<יפה זילברשץ: רפואה מותאמת בדרך, מדעי הרוח בדרך והקוונטום בעבודה.

<יפה זילברשץ: אנחנו מרוצים, ואנחנו עוד בחצי השנה הראשונה לתוכנית הרב שנתית.

<יפה זילברשץ: אחרון חביב – רק להראות שמעבר לכל הדברים, במענה לשאלתך כנציג של עם ישראל על כיסא הזה, להראות לך שיש לנו כסף לפיתוח פיזי ולהנגשה של אנשים עם מוגבלויות – מכל מה שאתה רואה לפיתוח הפיזי, 90 מיליון שקל זה רק להנגשה לאנשים עם מוגבלויות, ובנוסף לזה – לשדרוג.

<יפה זילברשץ: כל הדברים הישנים שראית, זה לא מספיק שאנחנו עושים הכל חדש ויפה, יש מעבדות שבאמת לא נמצאות במצב ראוי ולכל הדברים האלה יהיה מענה בתוכנית הזו.

<יפה זילברשץ: יש כאן את יותם שאחראי אצלנו על תשתיות, הוא יודע לעבוד עם המוסדות והם יודעים בדיוק לדבר אתו על מה שחסר להם ואנחנו בסך הכל נבנה פה תוכנית יפה.

<יפה זילברשץ: אחרון חביב מאוד ומאתגר מאוד – לא המצאנו את הבינלאומיות.

<יפה זילברשץ: אני פרופסור למשפט בין לאומי.

<יפה זילברשץ: הוגו גרוציוס דיבר עליה כבר במאה ה-15.

<יפה זילברשץ: אז אין כאן את המצאת המאה, אבל מה יש כאן שמאתגר מאוד?

<יפה זילברשץ: מה יש כאן חדש שלא ראינו קודם?

<יפה זילברשץ: מה שבעצם מתברר זה שיש לנו בעצם הרבה מאוד שיתופי פעולה בינלאומיים בין חוקרים.

<יפה זילברשץ: יש לנו כבר הרבה מאוד קרנות בינלאומיות, יש לנו תשתיות בינלאומיות כמו בסרן ועוד מעט נחנוך אחד בירדן, בססמי.

<יפה זילברשץ: יש הרבה מאוד מהדברים האלה.

<יפה זילברשץ: עדיין, למרות הכל ולמרות ש-3 מבין האוניברסיטאות שלנו נמצאות בין ה-100 הראשונות ואחת בין ה-100 ל-160,ש זה באמת מראה מאוד יפה מבין 8 אוניברסיטאות במדינת ישראל, אנחנו לא מדינה אטרקטיבית לסטודנטים זרים, נקודה.

<יפה זילברשץ: אם הממוצע ב-OECD הוא 9% של סטודנטים זרים, לפי הספירה אנחנו עומדים על 1,4 או 1,7.

<יפה זילברשץ: שניהם לא מרשימים.

<יפה זילברשץ: לכן, בבינלאומיות לקחנו על עצמנו לחומש הקרוב ליצור שינוי בבינלאומיות בהוראה.

<יפה זילברשץ: אנחנו רוצים שמדינת ישראל תהיה אטרקטיבית לסטודנטים זרים מהרבה סיבות.

<יפה זילברשץ: קודם כל, מסיבה אקדמית צרופה – ארצות הברית היא ארצות הברית במחקר בגלל הכסף הגדול אבל גם בגלל שכל המוחות הטובים מכל העולם מתנקזים אליה.

<יפה זילברשץ: אין סיבה שבעולם שאנחנו רק נישאר עם עצמנו ולא נהיה אבן שואבת לזרים, לא משנה מאין, טובים ומעולים.

<יפה זילברשץ: לכן, זה לא רק בשביל כסף שיבואו לבנות פה תוכניות, זה כדי ליצור כאן מערכת הרבה יותר פוריה והרבה יותר מגוונת, שהיא מאוד נצרכת להשכלה הגבוהה.

<יפה זילברשץ: יש לזה גם תוצאות נילוות אחרות, כמו, למשל, דבר שהתחיל בחומש הקודם וצובר תאוצה ענקית – יחסים עם המזרח הרחוק.

<יפה זילברשץ: תחשבו על סטודנטים מסין או מהודו שמגיעים לכאן, פוסט דוקטורנטים, בהיבטים של הלמידה, של המחקר, של התעשייה, של כל ה-linkage.

<יפה זילברשץ: הם השגרירים הכי טובים בעולם שלנו, לחזור מכאן וליצור את הקשרים עם ישראל, להסביר את ישראל, לעסוק בישראל, וכדומה.

<יפה זילברשץ: שלא לדבר על ההיבט הציוני הענק שיש לנו – שיהודי העולם יידעו שזה הבית שלהם לא רק בפוטנציאל של אזרחות אלא גם בפוטנציאל של לעשות השכלה.

<יפה זילברשץ: לכן, הבינלאומיות – יש לנו תקציבים, יש לנו תקנים ובזה אנחנו מודים לאוצר – של אנשים שיישבו אצלנו, יעסקו בבניית האסטרטגיה, בעזרה למוסדות בשיווק, בעזרה למוסדות לבנות את כל היכולות שלהם לעשות את הדברים האלה: טפסים באנגלית, קורסים באנגלית, איך בונים, מה עושים, מה הניסיון בעולם.

<יפה זילברשץ: יהיה לנו ממש מנגנון שיעבוד בכל הדברים האלה.

<יפה זילברשץ: אנחנו רוצים להתמקד בתארים שניים ובפוסט דוקטורנטים, כי אנחנו מאמינים שתארים שניים ממוקדים יותר, קצרים יותר, הגיל בוגר יותר, יותר קל להתחיל אתם – זה לא שאנחנו שולים מי שירצה לעשות תואר ראשון, בתל אביב יש גם תואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה, כולו באנגלית.

<יפה זילברשץ: זה מאוד מרשים.

<יפה זילברשץ: זו תוכנית שקשה להריץ אתה אבל היא חשובה.

<יפה זילברשץ: אנחנו נעודד אותה, גם, אבל נתמקד בתארים שניים ופוסט דוקטורנטים כי הם באמת בשלב מאוד בשל של מחקר.

<יפה זילברשץ: הם גם נחוצים כי אנחנו מוציאים הרבה אנשים מהארץ לפוסט דוקטורטים בחו"ל, ולכן לחוקרים חסר פוסט דוקטורנטים בארץ.

<יפה זילברשץ: זה, בגדול התוכנית שלנו שנמצאת, הייתי אומרת, בשנת התנעה.

<יפה זילברשץ: אנחנו משיקים לא רק אתר של המל"ג הישראלי.

<יפה זילברשץ: אנחנו השקנו בימים אלה אתר, שאתם יכולים למצוא אותו ב- I phone שלכם, אתר שנקרא – study in Israel, why Israel, study in Israel, Live in Israel, Explore Israel.

<יפה זילברשץ: האתר הוא יפהפה מבחינה גרפית והוא בעצם אמור להיות בנקודה הראשונה של כל מי שרוצה להסתכל על מדינת ישראל ולבוא אליה מחוץ לארץ.

<יפה זילברשץ: השקף האחרון – עניין הכסף.

<יפה זילברשץ: כדי לעשות את כל הדברים היפים האלה אי אפשר בלי כסף וגם אתו זה לא שווה הרבה.

<יפה זילברשץ: אז אחרון חביב זה בעצם התוספות.

<יפה זילברשץ: אתם רואים כאן לפניכם – התחלנו את בסיס התקציב של 2016 עם 10 מיליארד, נקבל תוספות כל שנה בסדר גודל ממוצע של 300 מיליון שקל פחות או יותר.

<יפה זילברשץ: זו תוספת אינטגרלית של 7 מיליארד בתוך החומש.

<יפה זילברשץ: זה גם יוביל אותנו ליותר מ-12 מיליארד ₪ כי הכסף שאתם רואים כאן לא כולל את התוספות של ההסכם עם הסגלים באוניברסיטאות, שזה מתוקצב על ידי האוצר באופן נפרד.

<יפה זילברשץ: זאת אומרת, הכסף זה הוא כסף נקי שעובר לאוניברסיטאות לכל הפעילות שציינתי בפניכם.

<יפה זילברשץ: אני שוב חוזרת – מודה על ההקשבה, מודה למנואל על זה שהוא אפשר לי את הרצף, ודבר מאוד חשוב, אני חושבת – שזו כבר פעם שנייה שיש לנו שש שנים תוכנית שהיתה שלך ועוד פעם שש שנים תוכנית שממשיכה.

<יפה זילברשץ: אי אפשר לבנות תוכנית למערכת ההשכלה הגבוהה בלי ראייה ארוכת טווח ובלי שהמוסדות יכולים לתכנן את עצמם.

<יפה זילברשץ: מעבר לכסף ומעבר לרעיונות היפים, עצם קיום הסיסטם הזה, האפשרות שמדינת ישראל מאפשרת את זה למערכת ההשכלה הגבוהה זו ברכה גדולה, ואני מודה לכל השותפים במוסדות, באוצר, במשרד החינוך, לשר האוצר, לך, חבר הכנסת מרגי ולך, פרופ' טרכטנברג על שהשארת לי כזו מערכת.

<יפה זילברשץ: כל חצי שנה הוא מקבל ממני אי מייל עם תודה על המערכת.

<יפה זילברשץ: נעשה ונצליח, כולנו ביחד.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: אני חושב שהסקירה היתה מפורטת.

יעקב מרגי: איך שזה נראה – התוכנית מתכתב ומדברת, כפי שאמרתי בדברי הפתיחה שלי, עם מה שנשמע כאן בשנתיים האחרונות.

יעקב מרגי: מתפקידנו להמשיך ולעקוב, לראות את המגמות, שזה הולך ומתקדם לפי השאיפות.

יעקב מרגי: חברי חברי הכנסת, אני אתן לחבר כנסת ולאורח.

יעקב מרגי: לי קשה לחלק מחמאות, אני לא אוהב שמתרגלים אליהן.

יעקב מרגי: היא הצליחה לתת לנו סקירה מעניינת, לא השתעממנו.

יעקב מרגי: בדרך כלל אנחנו, חברי הכנסת קצרי רוח, רוצים מיד לדבר.

יעקב מרגי: אז אין ספק שריתקת אותנו.

יעקב מרגי: זה עניין, זה מאתגר, התוכנית מאתגרת, ואני חושב שדקה אחת לא בוזבזה, נגענו בדברים וירדנו לפרטים, ואם נצטרך – נעשה עוד דיון.

מנואל טרכטנברג: מילה אחת לסדר – יש לי מפגש בין פרלמנטרי בילטראלי יוון-קפריסין בשעה 10:00.

יעקב מרגי: למרות שיש לי סמכות להכריע, אני - - -

<קריאות: - - -

מנואל טרכטנברג: אני מודה לכם.

מנואל טרכטנברג: אדוני היושב-ראש, פרופ' יפה זילברשץ, מאוד שמחתי לשמוע את הסקירה.

מנואל טרכטנברג: מערכת ההשכלה הגבוהה שונה כמעט מכל מערכת אחרת שנתמכת על ידי המדינה.

מנואל טרכטנברג: הדבר היחיד שאני יכול לחשוב שדומה לזה זה חיל האוויר.

מנואל טרכטנברג: למה?

מנואל טרכטנברג: כי זו מערכת שדורשת תכנון לטווח ארוך, דורשת תקצוב לטווח ארוך ודורשת התנהלות שהיא במרחק ביטחון מהגורמים הפוליטיים.

מנואל טרכטנברג: אלה תנאים - - -

יעקב מרגי: במילים לא אקדמאיות, אנחנו, תמיד בצבא היינו אומרים – יש את צה"ל ויש את חיל האוויר.

מנואל טרכטנברג: בכל אופן, אי אפשר לבנות השכלה גבוהה איכותית לאורך זמן אם אין לך את האלמנטים האלה שהם: תכנון לטווח ארוך, תקצוב לטווח ארוך ומרחק סביר מהעולם הפוליטי.

מנואל טרכטנברג: אם זה לא יהיה ככה, המערכת הזו לא תשרוד ולא תתפתח.

מנואל טרכטנברג: אמירה שנייה – אני מאוד שמח לראות שני אלמנטים קריטיים בהקשר הזה, בתוכנית שהצגת: המשכיות והתחדשות.

מנואל טרכטנברג: הרי זו מערכת שיש לה אינרציה מסוימת.

מנואל טרכטנברג: אם אני ארצה להשוות למערכות אחרות זה לא לטובה.

מנואל טרכטנברג: כל שר שבא לפרק זמן של שנתיים-שלוש מנסה להיבדל ממה שנעשה קודם ולהמציא את הגלגל מחדש.

מנואל טרכטנברג: זה גורם לזעזועים במערכת.

מנואל טרכטנברג: לא כך צריך להתנהל.

מנואל טרכטנברג: צריך ראייה לטווח ארוך, צריכה להיות המשכיות, ויחד עם זאת העולם הוא דינמי ומעת לעת, מדי חמש שנים צריך להציף יעדים חדשים, לעדכן, וכו'.

מנואל טרכטנברג: זה בדיוק מה שאני רואה בתוכנית הזו – גם המשכיות, גם התחדשות, ואני מברך על כך.

מנואל טרכטנברג: מאוד בקצרה, וכאן אני נכנס לנקודות ספציפיות.

מנואל טרכטנברג: דיברת על חיזוק המערכת.

מנואל טרכטנברג: לא הזכרת את העניין של קליטת סגל חדש, איכותי, למערכות השונות.

מנואל טרכטנברג: אני זוכר את נקודת ההתחלה לפני שש או שבע שנים.

מנואל טרכטנברג: היינו במצב מאוד לא טוב מבחינת מצבת הסגלים בעיקר באוניברסיטאות אבל גם במכללות, ועל הצורך להחזיר מדענים ישראלים צעירים מצוינים שנמצאים בחוץ לארץ.

מנואל טרכטנברג: נקטנו בשורה של אמצעים, בין היתר – מרכזי המצוינות שהיו אמורים להיות אבן שואבת לכך.

מנואל טרכטנברג: הייתי שמח לשמוע מה קורה בהקשרים האלה, מה הנתונים, איך התקדמנו, מה היעדים הבאים וכו', כי בסוף ובסוף איכותה של המערכת זה בראש ובראשונה באיכות הסגל ובפרט של אותם צעירים מבריקים, שאותם אנחנו מייצאים בכמויות.

מנואל טרכטנברג: נקודה שנייה – אני לא אתייחס לנושאים הגדולים.

מנואל טרכטנברג: בעניין המגדרי.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להגיד כך: זה לא מקרה שאנחנו רואים את התופעה הזו של מספר יחסית רב של נשים בתואר ראשון, שני ושלישי.

מנואל טרכטנברג: אחר כך יש את תנועת המספריים, שאז זה יורד, שאז אנחנו באים לסגל בכיר עם דרגת הבכירות.

מנואל טרכטנברג: מכיוון שעדיין המערכת לא התאימה את עצמה לעובדה שנשים מביאות ילדים בגילאים די צעירים במדינת ישראל וגם עושות קריירה דורשנית מאוד.

מנואל טרכטנברג: המערכת לא התאימה את עצמה.

מנואל טרכטנברג: כיום אני חווה את זה באופן אישי דרך הבת הבכורה שלי שעושה דוקטורט בפיזיקה.

מנואל טרכטנברג: קודם כל, כל הקשיים שיש בחלק התחתון של הטבלה, שיש שם מיעוט של נשים – ב"ה היא התחתנה ועומדת להביא את הנכד השני ואני רואה – המערכת לא מותאמת.

מנואל טרכטנברג: זה פרדוקסלי.

מנואל טרכטנברג: מערכת ההעסקה בהרבה מאוד חברות ומפעלים מובילים בארץ יותר מותאמת לכך מאשר המערכת האקדמית, כאשר לכאורה זה הפוך – כי המערכת האקדמית צריכה להיות גמישה.

מנואל טרכטנברג: אבל זה לא כך.

מנואל טרכטנברג: לכן אני אומר שזה משהו שצריך לנקוט בו במדיניות יותר פרואקטיבית, כי אם לא, התוצאות לא יבואו וזה לא רק עניין של מלגות.

מנואל טרכטנברג: זה הרבה מעבר לזה.

מנואל טרכטנברג: דבר שלישי, העניין של תנאי כניסה פסיכומטרי.

מנואל טרכטנברג: אני מניח שידובר בזה אחרי זה.

יעקב מרגי: היה דיון ויהיו עוד דיונים.

מנואל טרכטנברג: אני חושב שצריך אמירה שהמערכת פועלת ותפעל בצורה נחרצת כדי להפחית את המשקל של הפסיכומטרי, כי הפסיכומטרי לא עושה את המלאכה מול המגוון הרחב של החברה בישראל.

מנואל טרכטנברג: ברור – להפחית את המשקל ולהציע, כמובן, דברים אחרים.

מנואל טרכטנברג: הערה אחרונה, שלא שייכת לעניין של המצגת הזו – מחצית מכל מחזור גיל שמסיים תיכון לא מגיע להשכלה גבוהה, ולטעמי – אמרתי את זה הרבה פעמים, חטפתי על הראש על זה ואני אגיד את זה עוד: תואר אקדמי זה לא חזות הכל.

מנואל טרכטנברג: יש מגוון רחב של כישורים ומקצועות ומיומנויות שאפשר לרכוש מחוץ לאקדמיה, והאקדמיה היא לא הדרך הנכונה לכל צעיר וצעירה במדינת ישראל.

מנואל טרכטנברג: אבל מדינת ישראל צריכה לקחת אחריות על המחצית השנייה שלא מגיעה להשכלה גבוהה.

מנואל טרכטנברג: היא לא עושה זאת והיא מפקירה מחצית מכל דור, ואנחנו רואים את התוצאות בכל הקשר, בפערים ובפריון הנמוך.

יעקב מרגי: כמעט בכל תנאי סף של מיומנויות צריך תואר אקדמי.

מנואל טרכטנברג: אז זה לא בסדר.

מנואל טרכטנברג: אנחנו צריכים לפתוח את הראש.

מנואל טרכטנברג: אני אומר את זה כהערה, כשאנחנו מדברים על השכלה גבוהה אנחנו צריכים לזכור את אלה שלא שם.

<יפה זילברשץ: רק כדי שהוא לא יילך מודאג – אני אגיד לו לגבי קליטות הסגל.

<יפה זילברשץ: בשאר הדברים אני מסכימה, הם יהיו בעבודה, רק נתניע ונחשוב עליהם.

<יפה זילברשץ: לגבי קליטת סגל, פשוט לא הבאתי את השקף.

<יפה זילברשץ: מה שהיה הוא שיהיה – אתם הצבתם יעד.

<יפה זילברשץ: לא הצליחו להגיע אליו לגמרי באוניברסיטאות, תוספות התקציב הולכות בחלקן גם לתקצוב הישיר, לכן – כל התהליך של המשך קליטת הסגל לגמרי מטופל ולא נשכח.

<צבי הכהן: במשפט אחד – ברכות על התוכנית, זה מאוד חשוב.

<צבי הכהן: אני רוצה להביע את דעתי על כמה נושאים שהוזכרו בתוכנית הזו.

<צבי הכהן: אחד, במודל המחקר של ות"ת יש תקצוב לנושאים שונים, פרסומים, דוקטורנטים, מענקי מחקר תחרותיים ומה שנקרא מענקי מחקר לא תחרותיים, שחלקם הגדול הם לא תחרותיים.

<צבי הכהן: שם זה בדיוק הפן שבו האקדמיה תורמת לפיתוח של המשק.

<צבי הכהן: לצערי, המרכיב הזה בזמן האחרון קוצץ וכשבכנסת שואלים מה האקדמיה תורמת למשק אני חושב שנכון פה הביטוי – put your money where your mouth is.

<צבי הכהן: אם זה חשוב שהאקדמיה תתרום למשק, לתעשייה, למשרדי ממשלה, לכל מיני דברים כאלה, חשוב גם לפחות לשמור על תקצוב בנושא הזה, ולא להקטין אותו, מאחר וחברי סגל כשלעצמם לא כל כך מתוגמלים מזה.

<צבי הכהן: הקידום שלהם בדרך כלל נעשה על פי הפרסומים, וזה בדיוק המקום שבו התקצוב הזה גורם לפיתוח של תשתיות האוניברסיטה, וחבל שזה קוצץ.

<צבי הכהן: דבר שני, במסגרת הזו אני חושב שחשוב לציין – ממשלת ישראל החליטה להעביר את היחידות הטכנולוגיות של צה"ל דרומה לקמפוס ההייטק של אוניברסיטת בן גוריון והסביבה שלו, וכתוצאה מזה להביא מספר עצום של קצינים וחיילים שילמדו אצלנו באוניברסיטה.

<צבי הכהן: כדי לקלוט מספר כזה גדול אנחנו צריכים להגדיל באופן דרמטי את מספר חברי הסגל.

<צבי הכהן: אי אפשר לעשות את זה בו זמנית כשהם יבואו, מכיוון שאין בכל העולם, בכל רגע נתון, אין עשרות חברי סגל בתחומי מדעי המחשב, סייבר וכל מה שקשור בזה – אין בכל העולם ברגע נתון מספר כזה, ולכן צריך לגייס אותם שנים מראש עוד לפני שהסטודנטים באים.

<צבי הכהן: יש לזה עלות.

<צבי הכהן: אני מנהל מזה שש וחצי שנים, מאוקטובר,2010, משא ומתן עם משרדי הממשלה.

<צבי הכהן: אגורה אחת אפילו לא קיבלנו.

<צבי הכהן: כל שנה מבטיחים ומבטיחים.

<צבי הכהן: אם המדינה רוצה ש-8200 יעברו לבאר שבע, אם לא יהיה תקצוב אז יהיה 4100 בהרצליה ו-4100 בבאר שבע.

<צבי הכהן: אני לא חושב שזה מה שטוב למדינה.

<צבי הכהן: אם לא יהיה תקצוב לא נוכל לקלוט אותם.

<צבי הכהן: אין דרך לעשות את זה בלי כסף.

<צבי הכהן: הוזכר פה העניין של הפסיכומטרי.

<צבי הכהן: אני רוצה לציין שבאוניברסיטת בן גוריון הקמתי חלופה לפסיכומטרי, מכינה קצרה שמאפשרת בחינה על בסיס של ידע, לא על בסיס של טריקים והתמודדויות עם כל מיני דברים שבעצם, בסופו של דבר, לא מוסיפים שום ידע למי ששילם את הכסף ובזבז את הזמן שלו.

<צבי הכהן: המכינה שלו הראתה הצלחה יותר טובה ממה שיש בפסיכומטרי.

<צבי הכהן: בינתיים זה רק היה אצלנו, אבל בעתיד אני מקווה - -

יוסף ג'בארין: בחינה אחידה בכל הפקולטות?

<צבי הכהן: יש שתי מגמות – מדעי הטבע ומדעי החברה.

<צבי הכהן: הנושא האחרון שאני רוצה לדבר עליו- הנושא של החרדים והערבים.

<צבי הכהן: אחוז התלמידים בבתי ספר שהם חרדים וערבים מתקרב ל-50% מה שאומר שזה יהיה האופי של המדינה שלנו בעתיד.

<צבי הכהן: מדינה שמתיימר להיות מדינת סטרטאפ לא יכולה לרוץ מהר קדימה כשהיא משאירה - -

יעקב מרגי: אל תהלך אימים.

יעקב מרגי: זה לא מה שהולך להיות.

יעקב מרגי: זה תהליך איטי.

יעקב מרגי: עוד יחשבו שזה יקרה מחר, ייצאו מפה עם פנים נפולות.

<צבי הכהן: זה בסדר גמור.

<צבי הכהן: ההשתתפות של החרדים והערבים – כל אחד מסיבות אחרות לחלוטין – בהשכלה הגבוהה היא נמוכה מדי.

<צבי הכהן: אני חושב שצריך לעשות כל מאמץ כדי לאפשר להם.

<צבי הכהן: אני יודע שיש התנגדות גדולה לתת לחרדים שיעורים בהפרדה בין גברים לנשים.

<צבי הכהן: אצלנו באוניברסיטה, ופה אני לא מייצג את ור"ה, אני מייצג את אוניברסיטת בן גוריון – הבטחתי שאם יבואו חרדים אלינו, לצערי עדיין הם לא באים – אנחנו מוכנים לתת להם קמפוס נפרד בבאר שבע, הפרדה של ימים נפרדים בלימודים ואם יהי צורך אפילו רב, רבנית ובלנית.

<צבי הכהן: כל מה שצריך ובלבד - - - אני יודע, יש בזה מגרעות, אני ער למגרעות האלה.

<צבי הכהן: הייתי רוצה שילמדו כמו כל האחרים, זה יהיה הרבה יותר טוב, אבל האויב של הטוב הוא הטוב מאוד.

<צבי הכהן: גם בגלל ההכנה, לצערי אני חייב לציין את זה, ההכנה הגרועה של תלמידים חרדים כי כשהם מגיעים לאוניברסיטה רובם לא למדו לימודי ליבה כמו שצריך.

<צבי הכהן: אצל נשים זה קצת יותר טוב.

<צבי הכהן: אם הם היו לומדים עם כולם, אחוזי הנשירה היו יותר גבוהים.

יעקב מרגי: הכנתי את פרופ' זילברשץ שבדיון הזה אני לא אתמקד באוכלוסיות המיוחדות שצריך להנגיש להן את האקדמיה, כי זה באמת דיון נפרד, מעמיק.

יעקב מרגי: יש גם נסיבות אחרות, משפטיות, שצריך להתמודד אתן.

יעקב מרגי: הזכרת, נקודה.

מסעוד גנאים: אני מודה לפרופ' יפה על ההצגה של הדברים.

מסעוד גנאים: רציתי לשאול – כל ההצגה רציתי לראות איך שילובם, למשל, של הערבים באקדמיה, כמה תקציב יש לשילוב הזה.

מסעוד גנאים: אני שמעית את המספר מיליארד לשילוב אוכלוסיות מיוחדות.

מסעוד גנאים: האם הכוונה גם לשילוב האוכלוסייה הערבית?

מסעוד גנאים: זה כולל מה, זה כולל סטודנטים או גם כולל סגל אקדמאי, למשל?

מסעוד גנאים: מרצים?

מסעוד גנאים: אנחנו יודעים על האחוז הנמוך של המרצים באקדמיה באוניברסיטאות.

מסעוד גנאים: רק רציתי להקדים במשפט שהוא לפי דעתי חשוב – הערבי, במדינת ישראל, מפלטו לשינוי, למוביליות, שהוא ייצא ממצב, אם זה מצב סוציואקונומי שהוא בא ממנו מאיזה כפר או עיר – מפלטו זה הלימוד האקדמאי, איך הוא מתקדם באקדמיה, באוניברסיטה.

מסעוד גנאים: הידע שהוא רוכש שם, וכולנו יודעים שהחיים האוניברסיטאיים זה לא רק לימודים – זה מעצב גם את הדמות שלנו, האינטלקטואלית, הרעיונית.

מסעוד גנאים: לכן העניין מאוד חשוב.

מסעוד גנאים: זה כרוך גם בלתת כבוד לתרבות של הסטודנט הזה.

מסעוד גנאים: אני מדבר עכשיו בהקשר של הסטודנטים הערבים.

מסעוד גנאים: יש סטודנטים מאוכלוסיות אחרות.

מסעוד גנאים: לתרבות שלו, לשפה שלו, למועדי החגים שלו.

מסעוד גנאים: למשל, יש עכשיו עניין שפונים אלינו הרבה סטודנטים מאוניברסיטת חיפה.

מסעוד גנאים: אני חושב שגם אל חברי פנו שביום חג הקורבן יש להם כבר בחינה.

מסעוד גנאים: אז צריך גם לכבד את התרבות, את המועדים האלה, את השפה הערבית של הסטודנט הערבי.

מסעוד גנאים: סטודנט ערבי שיש לו חג והוא צריך לחגוג, אי אפשר שכל הימים הוא יצטרך להכין את עצמו לבחינה ואחרי זה שיעשה את הבחינה באותו יום חג.

מסעוד גנאים: עוד רעיון שעלה כשקראתי את המסמכים, ולדעתי הוא רעיון טוב – אם העניין הוא לשלב יותר את האוכלוסייה הערבית באקדמיה, שהאחוז שלה הוא 14% והיעד הוא 17% - רציתי לראות שהיעד הוא לפחות 20%.

מסעוד גנאים: לפחות האוכלוסייה - - -

<קריאות: - - -

<יפה זילברשץ: בחמש שנים.

<יפה זילברשץ: לא לעולם ועד.

<יפה זילברשץ: זה יעד לחמש שנים כי אנחנו רוצים באמת לתת את כל ההכשרה, את כל התמיכה מהתיכון עד העבודה.

יעקב מרגי: גם צריך להציג משהו ישים.

מסעוד גנאים: אז כדאי לשקול את ההצעה, לפחות, שקראתי, של קרן אברהם שזה להקצות איזה תקן או משרה בכל מוסד אקדמאי - - -

<יפה זילברשץ: יש.

מסעוד גנאים: אה, יש?

<יפה זילברשץ: בטח שיש.

<יפה זילברשץ: יש שניים.

<יפה זילברשץ: יש גם לעניין הערבית וגם לעניין - - -

<ענת פלדמן: בוקר טוב ותודה רבה לחבר הכנסת מרגי ולפרופ' זילברשץ על ההצגה המעניינת מאוד והחשובה.

<ענת פלדמן: אני רוצה לומר כמה דברים.

<ענת פלדמן: אני עומדת בראש המועצה המתאמת של כל המכללות הציבוריות ואנחנו פרוסים על פני כל הארץ ונותנים שירותים לפריפריה של החברה הישראלית, שזה כולל את כל המגזרים למיניהם, שכאן התעכבו עליהם, ואני לא אתעכב עליהם.

<ענת פלדמן: לשם כך מגיע לתושבי הפריפריה השכלה גבוהה ברמה גבוהה מאוד.

<ענת פלדמן: השכלה גבוהה ברמה גבוהה אנחנו משיגים כשיש לנו תקציבי מחקר.

<ענת פלדמן: לפני חמש שנים חתמנו – אז היה פרופ' טרכטנברג, חתמנו אתו על הסכם שכר חשוב מאוד, פורץ דרך שנותן תקציבי מחקר, קטנים, אמנם, למרצי המכללות.

<ענת פלדמן: הבעיה היא שאחרי חמש שנים, היום, כשנכנסתי לתפקיד, מסתבר לי שכמעט במחצית המכללות התקציבים זורמים מות"ת להנהלת המכללה, ולא מגיעים לייעודם, למרצי המכללות.

<ענת פלדמן: כשאני שואלת למה אז ות"ת אומרים לי – זה לא התפקיד שלנו לדאוג שהמרצים יקבלו א מלוא הסכם השכר.

<ענת פלדמן: זה נראה לי דבר חריג מאוד ובעייתי מאוד, כי אנחנו אלה שדואגים לפריפריה ונותנים להם מענה, והוא אמור להיות מענה טוב, וחשוב.

<ענת פלדמן: אני רוצה להתייחס רק לשתי נקודות בנוסף לכך, שתי נקודות חשובות: אחד, הנושא של קורסים מקוונים, מו"פים וכדומה.

<ענת פלדמן: עשינו צוות חשיבה בין מרצי המכללות.

<ענת פלדמן: הדעה שלנו, של מרצי המכללות, היא שקורסים כאלה יפגעו בעיקר בתושבי הפריפריה, משום שאנחנו רואים חשיבות גדולה מאוד באינטראקציה שנערכת בכיתה בין המרצה לסטודנטים בהעברת ידע אישי בין מרצה לסטודנטים.

<ענת פלדמן: קורסים מקוונים הם איכשהו - - -סטודנטים יפלו בהם, במיוחד החלשים, ובמיוחד אלה שלכאורה הכוונה היא להגיע אליהם, תושבי הפריפריה.

<ענת פלדמן: יש בזה המון בעיות גם מההיבט של מרצים – איך אנחנו עושים את הדבר הזה, איך אנחנו מתוגמלים על העניין הזה.

<ענת פלדמן: זה עניין לדיון אחר.

<ענת פלדמן: אני רוצה לסיים ולומר – פרופ' זילברשץ פתחה את הסקירה שלה בכך שהיא מקיימת שיח בין מל"ג להנהלות האוניברסיטאות והמוסדות להשכלה הגבוהה.

<ענת פלדמן: אני חושבת שבמשא ומתן הזה מאוד חשוב שגם אנחנו, המרצים, נהיה שותפים, משום שאנחנו אלה שעומדים מול הסטודנטים, בסוף.

חנין זועבי: קודם כל אני רוצה להגיד שהקשבתי במשך שעה, עקבתי אחרי כל מילה, ושאלתי כל הזמן את עצמי האם המהפכה שמדובר עליה היתה באיזושהי צורה רלבנטית אלינו, אלי כערביה, אישה, כאוכלוסייה של 20% שאין להם שום דרך של מוביליות חוץ ממערכת החינוך.

חנין זועבי: אנחנו כמעט מודרים משוק העבודה.

חנין זועבי: אנחנו צריכים קודם כל להתברך בתוך האקדמיה בשביל להיות על המפה, בכלל, מבחינה פוליטית, חברתית, כלכלית, מבחינת הכל.

חנין זועבי: יש מהפכה ואת יכולה להתפאר בהישגים שלה, אבל המהפכה הזאת היא מהפכה שיותר – גם אם האחוז שלנו עלה באוניברסיטאות ובמכללות - מהפכה היא ב-90% ממנה לא מדברת אלי.

חנין זועבי: כאשר אנחנו אומרים שהעלינו את אחוז הסטודנטים הערבים את לא מזכירה ש-50% מהסטודנטים בכלל לומדים בחו"ל.

חנין זועבי: אם מדברים על חו"ל, אז אנחנו בחו"ל, חצי שלנו בחו"ל.

חנין זועבי: חצי מהסטודנטים הערבים בירדן ובשטחים הכבושים ובאירופה.

חנין זועבי: אנחנו בחו"ל.

חנין זועבי: תביאו אותנו, קודם כל, לפני שתדברו על סטודנטים מחו"ל.

חנין זועבי: פרופ' יפה, אני מעריכה את היכולת המקצועית שלך אבל רציתי לזהות איזושהי נימה של צדק ,של ראייה ערכית לגבי האוכלוסיות שאת קוראת להם "מיעוטים".

חנין זועבי: המצוקה שלי לא היתה שהמקום שלנו, גם באוניברסיטאות, גם במכללות, הוא בזווית, אלא גם בתודעה שלך אנחנו לא נמצאים.

חנין זועבי: כמעט שעה לא הזכר בעיה שאנחנו נמצאים בתת ייצוג של 1% במקצועות שהם רלבנטיים לשוק התעסוקה.

חנין זועבי: אנחנו נמצאים ב-3% בפסיכולוגיה, כאשר מדברים על רפורמה בבריאות הנפש.

חנין זועבי: אנחנו נמצאים באוניברסיטאות – איפה?

חנין זועבי: חצי מאתנו בחו"ל, חצי שני – במכללות, חצי מהחצי בחינוך, ונזרקים לשוק האבטלה.

חנין זועבי: אנחנו לא 14% אפילו.

חנין זועבי: מבחינה איכותית, מבחינת רלבנטיות למוביליות אנחנו אולי 7%.

חנין זועבי: הפער הזה, העלייה הזו – 80% מהעלייה באחוז שלנו הוא במכללות ועוד פעם בחינוך.

חנין זועבי: זה לא added value, אנחנו לא מפיקים את הערך המוסף.

חנין זועבי: כאשר אנחנו מעלים את האחוז שלנו ל-7% זה לא כמו שאולי היהודים מעלים את האחוז שלהם.

יעקב מרגי: סיכום.

יעקב מרגי: יש עוד הרבה דוברים.

חנין זועבי: אדוני היושב-ראש, זה לא דיון בנפרד.

חנין זועבי: אם אנחנו נשארים בנפרד, כאוכלוסייה ואנחנו לא משתקפים בראייה הערכית של המערכת אז המערכת אז המערכת ממשיכה, מערכת שמדירה.

חנין זועבי: היא משגשגת.

חנין זועבי: האוניברסיטאות בישראל הן מהראשונות, יש להן דירוג.

חנין זועבי: אדרבא, אדרבא, יש מהפכה ואני אין לי מקום בה אז זה אומר - - - שלוש דרישות – יש יכולת.

חנין זועבי: מה את אמרת?

חנין זועבי: יש יכולת לתחום הזה.

חנין זועבי: אתם יכולים לעשות מהפכה.

חנין זועבי: אז כאשר מציגים 5 יעדים בלי שהאוכלוסייה הערבית – שהיא לא מיעוטים, היא לא אורחת, לא זרה, היא ילידה, לא מהגרת לא כלום – מהמקום הזה אנחנו רוצים לראות את עצמנו ביעדים ולא כתוצר לוואי.

חנין זועבי: ביקשנו כמה פעמים לעשות דיון נפרד על 50% מהסטודנטים שלנו שלומדים בירדן ובאירופה.

חנין זועבי: אתם לא יכולים לנפנף את זה.

חנין זועבי: הנקודה השלישית – פיקוח במכללות.

חנין זועבי: את יודעת מה?

חנין זועבי: יש מכללות שאנחנו דורשים מכם לסגור.

חנין זועבי: יש מכללות של חינוך, מסחריות לכל דבר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: דיברת באמת דברים נכונים וכואבים - -

חנין זועבי: שמענו, שמענו.

חנין זועבי: רצינו להשמיע.

יעקב מרגי: - - ולי אין ספק שפרופ' זילברשץ, אם הייתי מאפשר לה – היתה עכשיו משיבה.

יעקב מרגי: ההאשמות הן חמורות.

יעקב מרגי: זה לא הוגן, ואני אסביר לך למה: אני הזהרתי אותך לפני הדיון.

יעקב מרגי: אמרתי שזו הצגת תוכנית החומש ואני לא יורד לפרטי פרטים של כל סעיף וסעיף - - -

חנין זועבי: - - - אבל זה במרכז.

יעקב מרגי: נכון, ולכן צריך דיון מיוחד.

יעקב מרגי: אלה הן נורות אזהרה מהבהבות לגבי אותן אוכלוסיות, ולא לחינם בתוכנית החומש יש 1,2 מיליארד שקל לשילוב.

יעקב מרגי: לכן זה לא הוגן.

יעקב מרגי: אני הסכמתי ואפשרתי לך להציג את זה כי זה בוער בך, ואני יודע, בכנות, אני מתחבר לזה.

יעקב מרגי: אם היינו ביום עיון שלם אולי היינו מצליחים לרדת לרזולוציות האלה - - -

חנין זועבי: אבל אני מדברת על התפיסה המרכזית.

חנין זועבי: צריך לשנות אותה.

חנין זועבי: אם לא משנים את התפיסה המרכזית אז לא מגיעים לאוכלוסיות האלה.

יעקב מרגי: תודה, חנין.

יעקב מרגי: תודה.

חנין זועבי: לא, אני לא בקבוצה נפרדת בצד.

חנין זועבי: או שאהיה במרכז או שאני לא רוצה להיות.

חנין זועבי: או שלא נהיה במרכז או שלא נהיה בכלל – זו התפיסה שצריכה להיות.

<שלמה גרוסמן: תודה רבה על הדיון החשוב, ותודה רבה לפרופ' זילברשץ על ההצגה המרשימה של תוכנית החומש.

<שלמה גרוסמן: אני מייצג 22 מכללות מתוקצבות.

<שלמה גרוסמן: המכללות הללו גרמו למהפכה משמעותית ביותר במדינת ישראל, לא רק בחומש האחרון אלא בעשור האחרון, גם כשהתחלתי אותו כיושב-ראש ות"ת ואולי התעלמו מזה, בעבר, אבל זה התחיל אז, והתחילה ההנגשה של המכללות לאוכלוסייה במדינת ישראל כולה וכיום, 2/3 מהסטודנטים לתואר הראשון לומדים במכללות.

<שלמה גרוסמן: אני חושב שזה הישג אדיר, וזה גם עונה לחלק מהדברים שלה.

<שלמה גרוסמן: ישנן מכללות שאחוז מהמכללות יותר מ-50% בהן הם ערבים.

חנין זועבי: - - - אנשים לא - - -

יעקב מרגי: פרופ' גרוסמן, אתה ברשות דיבור.

יעקב מרגי: אתה לא מנהל דיון משני.

<שלמה גרוסמן: לא, אני רק רוצה - - -

יעקב מרגי: אבל זה יגרור תגובה נגדית ואין לי את הזמן לזה.

יעקב מרגי: אין לי את הפריבילגיה הזו.

<שלמה גרוסמן: רציתי להדגיש כאן מספר נקודות שהן חיוניות למכללות.

<שלמה גרוסמן: ברור שההוראה מהווה את המוטיב המרכזי במכללות.

<שלמה גרוסמן: אז אמרנו שההוראה מתפתחת יותר כהוראה דיגיטלית.

<שלמה גרוסמן: הות"ת חייבים להביא בחשבון שציוד ההוראה מיושן, תשתיות ההוראה מיושנות, ולכן יש צורך דחוף לתמוך בהן מחדש, לחדש אותן ולהביא אותן למצב מתוחכם כפי שהן חייבות להיות.

<שלמה גרוסמן: יתרה מכך, גם המכללות התפתח מחקר.

<שלמה גרוסמן: ישנם תארים שניים, לא תואר שלישי אבל תארים שניים, ישנו מחקר – מחקר יותר יישומי, אבל גם מחקר כללי.

<שלמה גרוסמן: ברור שאנחנו לא הולכים להתחרות באוניברסיטאות ואנחנו לא רוצים לקחת את דגל המצוינות של המחקר במכללות.

<שלמה גרוסמן: מכל מקום, אני חושב שהות"ת צריכה לשים דגש גם על אותו מחקר, שיעזור לפריפריה, שיעזור לאותן מכללות שמצטיינות בכך, ובעיקר כשאנחנו מדברים על הייטק – כמעט בכל מכללה של מדעי המחשב מפותחים מאוד – יש מדעי העיצוב, ההנדסות, ואני חושב שכאן חייבת להיות תמיכה שתאפשר למכללות להתקדם בלפחות שלב אחד.

<שלמה גרוסמן: נקודה אחת חשוב מאוד – אמרה יפה זילברשץ לגבי יחסי האוניברסיטאות – מכללות.

<שלמה גרוסמן: צריך להגיע להבנה מה פה ומה שם.

<שלמה גרוסמן: לבסוף, לגבי המסלול האקדמי של המכללות – אנחנו חייבים לשפר אותו כי אנחנו רוצים להגיע לרמה גבוהה יותר ואנחנו רוצים שחלק מהסגל הזה יוגדר כמחקרי, שעות ההוראה שלו יופחתו - - -

יעקב מרגי: יש לי רעיון.

יעקב מרגי: השאלה אם יסכימו כל השותפים.

יעקב מרגי: קביעת גיל פרישה לסגל הבכיר, ואז נתחיל לרענן קצת.

<שלמה גרוסמן: כבוד היושב-ראש, זה חשוב מאוד כי זה לפריפריה.

יעקב מרגי: זה בדיוק כמו הדיון הבא שיהיה לי לגבי חופשות שנתיות במערכת החינוך, שהמורים מלינים אבל לא מוכנים להיות שותפים לשינוי.

<שלמה גרוסמן: אז אנחנו פה מוכנים להיות שותפים, אנחנו רק חושבים שהסגל חייב לקבל תמיכה בצד ה - - -.

יוסף ג'בארין: קודם כל גילוי נאות – אני מרצה בחל"ת, אבל אני מקווה שזה לא ישפיע על תכני הדברים שלי.

יוסף ג'בארין: האמת היא שקשה, כבוד היושב-ראש, לנהל דיון כללי מבלי להיכנס לסוגיות יותר ספציפיות כי התמונה הכללית היא בעצם הרכב של נושאים יותר - - -

יעקב מרגי: לכן הצגת התוכנית היא הבסיס, גם תוכנית עבודה בשבילנו, לדיונים.

יעקב מרגי: אמרתי בפתיח.

יוסף ג'בארין: אז אני מציע, קודם כל, שתהיה החלטה שאנחנו כן נקיים ישיבות מיוחדות.

יעקב מרגי: 1,2 מיליארד – לא יעבור בלי דיונים.

חנין זועבי: לא, אבל אנחנו רוצים להיות בעקרונות היסוד המנחים.

חנין זועבי: יש הבדל - - -

יעקב מרגי: 1,2 – זה בליבה של העקרונות המנחים.

יעקב מרגי: אני לא בסמנטיקה.

חנין זועבי: יש בינלאומיות, אז - - -

יעקב מרגי: אני לא בסמנטיקה, אני בעשייה.

חנין זועבי: זו לא סמנטיקה, פה.

חנין זועבי: זו תפיסה ערכית במרכז, ביסוד.

חנין זועבי: כמו שמשנים - - -

יוסף ג'בארין: אני אשמח להתייחסות של יו"ר הות"ת לשיח שאנחנו שומעים על התערבויות פוליטיות בחופש האקדמי במוסדות להשכלה גבוהה.

יוסף ג'בארין: אני שומע שיח מאוד מסוכן בכיוון הזה, ואני מקווה שבתוך המועצה להשכלה גבוהה ובתוך הות"ת מודעים לסכנות הגדולות.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שמה שאנחנו חווים כאן, במשכן הזה, לא יחלחל לתוך המוסדות להשכלה גבוהה, ושהמועצה להשכלה גבוהה תצליח לשמור על העיקר, על הרוח ועל הנשמה של המוסדות האקדמיים, שזה בהחלט החופש האקדמי של סגל המרצים.

יוסף ג'בארין: אז אני אשמח להתייחסות בעניין הזה.

יוסף ג'בארין: הנקודה השנייה, אולי בכל זאת עדכון לגבי מה קרה עם התוכנית לפתוח מכללה ציבורית ביישוב ערבי.

יוסף ג'בארין: זה נושא שאני מקבל הרבה פניות שנוגעות אליו ואשמח גם להבהרה.

יוסף ג'בארין: עלתה הסוגיה של המגמה שיותר ויותר סטודנטים מהחברה הערבית לומדים בחו"ל.

יוסף ג'בארין: זה כולל גם את שטחי הרשות הפלסטינית, כך שרק באוניברסיטה האמריקאית בג'נין יש 5,000 סטודנטים.

יוסף ג'בארין: אם בעבר הלימודים בחו"ל היו בעיקר לרפואה, משפטים והנדסה, היום זה כמעט כל התחומים.

יוסף ג'בארין: אפילו מורי ספורט לומדים היום בג'נין.

יוסף ג'בארין: אני חושב שזו תופעה שהות"ת צריך לתת עליה את הדעת, וגם לתת מענה – האם יש תוכנית אסטרטגית לשמור על הסטודנטים בתוך המוסדות האקדמיים בישראל?

יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לכם שהמחקרים מראים שכל הסטודנטים הערבים שלומדים בחו"ל זה כברירת מחדל 2.

יוסף ג'בארין: זאת אומרת, בסדר העדיפות שלהם זה ללמוד בישראל.

יוסף ג'בארין: לכן אני חושב שאל מול התופעה הזו ואל מול טענות שאנחנו כל הזמן מדברים עליהן, של חסמים – גם של הפסיכומטרי, ושמחתי לשמוע על ההתפתחות בבאר שבע, שיכולה להיות מודל למקומות אחרים.

יוסף ג'בארין: בשנים האחרונות אנחנו נתקלים ביותר ויותר סטודנטים שלא מתקבלים דווקא בגלל הבחינה בעברית.

יוסף ג'בארין: לדעתי זה מחייב בחינה יותר מעמיקה.

יוסף ג'בארין: אני חושב שאולי שווה להקים ועדה מקצועית שתסתכל יותר מקרוב על הנושאים הללו.

יוסף ג'בארין: אני מודע שהיתה התוכנית חומש ואני מודע שהתקציב שלה גם התרחב עכשיו, וזה באמת מבורך, ואני מודע לכך שאולי זה אחד התחומים היחידים כיום בספירה הציבורית ששומעים בו על הקצאות משמעותיות, תחום ההשכלה הגבוהה.

יוסף ג'בארין: הדאגה שלי זה האם זה מספיק יעיל והאם יש מספיק התייעצויות עם קובעי מדיניות בתוך החברה הערבית ואנשי מקצוע בתוך החברה הערבית, כך גם שאפשר לעלות על כל הנושאים שעולים.

יוסף ג'בארין: אמרתי – הפסיכומטרי ויע"ל והלימודים בחו"ל וכדומה.

יוסף ג'בארין: מיליארד ורבע – אני מודה, זה כסף מאוד משמעותי.

יוסף ג'בארין: השאלה אם הוא מתועל מספיק - - -

יעקב מרגי: יהיה על זה דיון.

יוסף ג'בארין: הערה אחרונה לגבי לוח השנה האקדמי.

יוסף ג'בארין: אני חושב שקודם כל הגיע הזמן שיהיה לוח שנה מאוד ברור כבר בשלבים המוקדמים שייתן מענה גם לכל הרגישויות הדתיות של כל הקבוצות.

יוסף ג'בארין: אני גם מקבל פניות מסטודנטים ערבים שבעצם החגים שלנו, שלהם, עד היום – אינם חלק מהעניין הזה.

יוסף ג'בארין: איך שאני מכיר את פרופ' זילברשץ, לכל הדברים שאני מעלה היום – אני רואה שגם מירב נמצאת כאן, שליוותה את כל התהליך, אני חושב שאפשר באמת לתת מענה לנושאים הללו ונשמח, באמת, להמשיך לשתף פעולה.

<אורנה קופרמן: אני פרופ' אורנה קופרמן.

<אורנה קופרמן: אני מהאוניברסיטה העברית, אבל אני מייצגת את עצמי בלבד.

<אורנה קופרמן: אני רוצה לדבר על תוכנית החרדים.

<אורנה קופרמן: אם כבר מדברים עליה - - -

יעקב מרגי: לא, אנחנו לא מדברים עליה.

יעקב מרגי: מאחר ואפשרתי לחברת הכנסת חנין זועבי לומר את דבריה בסוגיות שלא בדיון אני אתן לך על קצה המזלג ובלבד.

יעקב מרגי: אם תבואי לדיונים שיש כאן על האקדמיה לחרדים אני אשמח לתת לך את מלוא הזמן לדבר.

<אורנה קופרמן: אני אשמח.

<אורנה קופרמן: אמר צבי הכהן שאויבו של הטוב הוא הטוב ביותר, אז קצת קשה לדבר שעה על מצוינות, ואז לפחד מהטוב ביותר, אבל במקרה של החרדים, למזלנו, הבחירה היא לא בין טוב וטוב מאוד אלא בין רע לטוב מאוד, והתוכנית שמוצעת עכשיו בחומש הבא להנגשה של חרדים לדעתי היא רעה מאוד – רעה גם לחרדים ורעה גם למערכת ההשכלה הגבוהה.

<אורנה קופרמן: יושב פה גלעד מלאך שאולי יסכים לספר יותר ממני, אבל התוכנית הזו נכשלה, מה שקרה עד עכשיו.

<אורנה קופרמן: אמנם המספרים גדלו, וגדלו יפה, אבל בוגרי התוכניות האלה לא מוצאים עבודה.

<אורנה קופרמן: הרמה שם מאוד נמוכה, יש אחוזי נשירה מאוד גדולים ותקציבים גדולים שהיו יכולים להיות מופנים בדרכים יותר מוצלחות – לא משיגים את המטרה שלהם.

יעקב מרגי: אני רואה שאיכפת לך מהסוגיה.

יעקב מרגי: יש לך תוכנית אלטרנטיבית, שנוכל לדון בה?

<אורנה קופרמן: בהחלט.

יעקב מרגי: שתשפר את הרמה, את התעסוקה?

יעקב מרגי: אשמח לקבל אותה ולעיין בה.

<אורנה קופרמן: יש תוכנית אלטרנטיבית והיא מבוססת על שילוב של חרדים בתוכניות הקיימות, ללא הפרדה.

<אורנה קופרמן: ההפרדה הזו היא לא רק הפרדה מגזרית אלא גם מגדרית – החרדים לומדים לחוד, גברים ונשים, וההפרדה לא סימטרית.

<אורנה קופרמן: מרצות לא יכולות ללמד גברים.

יעקב מרגי: אז אגלה לך – בתוכנית שלך אף חרדי לא יבוא ללמוד.

יעקב מרגי: אולי, מיעוט קטן.

יעקב מרגי: אבל אני מוכן להיות מאותגר בדיון הבא בסוגיות האלה, כי בזבזתי קצת מהקדנציה הזו על הסוגיות האלה, אז אשמח ליהנות מהניסיון שלך ומהידע שלך.

<עדי משניות: אני מנהלת את המחלקה למדיניות אקדמית בהתאחדות הסטודנטים ואני חברת מל"ג טרייה, במל"ג ה-13.

<עדי משניות: אני אשתדל מאוד לתמצת בדברים.

<עדי משניות: בגדול אנחנו רוצים רק לדבר כאן על שיתופי פעולה, שיתופי פעולה מצוינים שכבר קורים ושיתופי פעולה שאנחנו חושבים שיכולים להעמיק עוד יותר.

<עדי משניות: אני רק אתחיל במילה אישית ליפה, שאני חושבת שבהצגה של תוכנית החומש הזו ביטאה איזושהי רוח של חדשנות שאנחנו הכרנו ממנה עוד לפני שהתוכנית הוצגה.

<עדי משניות: אפשר לראות הרבה דרכים חדשות שאליהן המערכת הולכת עם החומש הזה.

<עדי משניות: אנחנו מאוד מעריכים את זה וגם צריכים להיות שותפים בהרבה מהתהליכים האלה, בין אם כאלה שקשורים לקידום איכות ההוראה ובין שקשורים לשינויים רגולטורים אחרים.

<עדי משניות: מטבע הדברים אנחנו נשים דגש גם על דברים שאנחנו חושבים שצריך להעמיק אותם יותר.

<עדי משניות: קודם כל, מבלי להיכנס לדיון על אוכלוסיות מיוחדות, חשוב לי מאוד להדגיש שמבחינתנו בתור התאחדות הסטודנטים – נאה דורש ונאה מקיים, ולכן, לגבי שיתופי הפעולה זה חלק מאוד חשוב מהפעילות שלנו.

<עדי משניות: לאחרונה אנחנו הוספנו בתוך הצוות המקצועי של ההתאחדות – ממש פתחנו מדור התעסקות בקידום הסטודנטים החרדים שמצטרף למדור קידום סטודנטים ערבים שיש לו פעילות ענפה ומאוד משמעותית בתת הוועדה של ות"ת שמטפלת בתוכנית החומש של קידום האוכלוסייה הערבית.

<עדי משניות: אז אנחנו מצטרפים גם לסיפור הזה ואנחנו באמת מזמינים כל גורם שזה מעניין אותו לדבר גם אתנו על זה.

יעקב מרגי: הייתי מצפה ממך שתתייחסי – היה דוח הסטודנטים, האם מערכת ההשכלה הגבוהה מעניינת או לא, מאתגרת או לא.

יעקב מרגי: מצאתם מענה פה, בתוכנית החומש?

<עדי משניות: אני בדיוק מגיעה לזה עכשיו.

<עדי משניות: יש הרבה מאוד דברים, ובקידום הוראה אנחנו רואים את זה במיוחד, גם מה שקשור למרכזי היזמות – שזה משהו שבתחילת דרכו, זה דברים שאנחנו הצבנו בדוח הוועדה הציבורית ואנחנו רואים את הכיוון שלהם.

<עדי משניות: אני כן רוצה לשים זרקור על שני דברים שאנחנו חושבים שאפשר להעמיק אותם יותר – אחד, אנחנו חושבים שצריך עוד יותר לראות את התואר, במיוחד התואר הראשון, כאיזשהו מכלול שאמור להיות אבן דרך בחיים של כל הצעירים בישראל.

<עדי משניות: במובן הזה אפשר לשפר ולחזק את שיתוף הפעולה של כל מה שקשור לעולם התעסוקה, לעולם של לאחר התואר, לראות, באמת, איך הלמידה הופכת להיות קומפוננט אקטיבי הרבה יותר משמעותי.

<עדי משניות: אנחנו חושבים שזו לא מילה גסה, גם באוניברסיטאות, גם במכללות, אבל כל אחת לפי דרכה.

<עדי משניות: בהקשר הזה, גם מה שקורה למועמדים לפני הלימודים, אני חושבת שזה גם מתחבר לדברים שהעליתם לגבי הסטודנטים הערבים - אנחנו חושבים שאפשר להגביר מאוד את השקיפות, גם של המוסדות להשכלה גבוהה עצמם וגם שלנו כמערכת כלפי מועמדים, כדי שיעשו גם בחירות מושכלות וכדי שיהיה להם את הכלים לעשות זאת.

<נתנאל אל: אני מציג את עמותת "יוצאים לשינוי".

<נתנאל אל: זו עמותה שמתעסקת בבוגרי הציבור החרדי.

<נתנאל אל: זאת אומרת, כל מי שהוא בוגר הציבור החרדי, אם הוא חרדי ואם לא.

<נתנאל אל: אני אשמח לדעת אם יש התייחסות בתוכנית לבוגרי החינוך החרדי שאינם חרדים או שאינם בהכרח חרדים, מסורתיים, דתיים וכל השאר.

יעקב מרגי: אתה מכוון לכך שהרי מבחינת אותם בוגרים – הם באו עם אותם תנאי סף.

<נתנאל אל: בדיוק.

<נתנאל אל: אני יודע שיש לזה התייחסות בות"ת, אני יודע שהות"ת עובד מולנו.

<נתנאל אל: אני פשוט לא שמעתי אז אמרתי שאני אעלה את זה.

<נתנאל אל: "יוצאים לשינוי" גם עובד מול מוסדות וחשוב לי לציין שאנחנו נשמח לעבוד מול מוסדות שונים כדי לקדם את האינטרס של בוגרי החינוך החרדי.

<קנת הוכברג: קודם כל אני רוצה לברך את שר החינוך ואת יושבת-ראש הות"ת על התוכנית.

יעקב מרגי: שר החינוך ויו"ר המל"ג.

<קנת הוכברג: כן, הוא יו"ר המל"ג, יו"ר ות"ת, ויש כאן תוכנית מאוד מאוד מאתגרת וברוכה.

<קנת הוכברג: ב"ה הכל יצליח.

<קנת הוכברג: כאשר מחלקים את כל הכסף הנוסף שיוקדש להשכלה הגבוהה לא נאמרה כאן תוכנית מפורטת ויותר מגובשת לגבי המכללות לעומת האוניברסיטאות.

<קנת הוכברג: הרי היום כ-2/3 מהסטודנטים למדו לתואר ראשון במסגרת המכללות.

<קנת הוכברג: אני, כרקטור מרכז אקדמי שבא מ-40 שנים באוניברסיטה ועכשיו אני רקטור של מכללה, מרגיש את זה יום יום.

<קנת הוכברג: המחקר קיים במכללות.

<קנת הוכברג: אנחנו לא רוצים ש2/3 מהסטודנטים שלנו לתואר ראשון ילמדו על ידי מורים ולא על ידי מרצים.

<קנת הוכברג: אלה עוסקים במחקר.

<קנת הוכברג: באוניברסיטאות, התפקיד של החוקר באוניברסיטה זה מחקר והוראה.

<קנת הוכברג: התפקיד של מרצה במכללה זה הוראה ומחקר.

<קנת הוכברג: המוסד מתוקצב על הוראה ואינו מתוקצב על מחקר.

<קנת הוכברג: אני ממרכז אקדמי "לב" יש לי יותר מ-2,000 סטודנטים מתוך - - - שלומדים הייטק ואנחנו מוציאים יותר מ-150 מאמרים בשנה ויותר מ-2 מיליון שקל בתקציבי מחקר מאותן הקרנות שהוזכרו.

<קנת הוכברג: על כל אלה האוניברסיטה היתה מקבלת matching.

<קנת הוכברג: במכללות מקבלים – כלום.

<קנת הוכברג: זה צריך להשתנות לפני שמחלקים את כל הכסף לכל התוכניות הברוכות.

<קנת הוכברג: יש אוכלוסייה מסוימת שעדיין מופלת לרעה, וצריך לתקן את זה.

יעקב מרגי: רציתי לומר משהו קצת ציני, אבל אני אתאפק.

יעקב מרגי: תודה.

<גלעד מלאך: אני רציתי להתייחס במילה אחת לסוגיה הזו של לימודי חרדים באקדמיה.

<גלעד מלאך: אני רוצה להגיד ש - - -

יעקב מרגי: תתמקד בהערה שלי כי זה לא דיון ממוקד על חרדים, אבל לא אקח ממך את רשות הדיבור.

יעקב מרגי: בקצרה, בבקשה.

<גלעד מלאך: רציתי להגיד לאורנה – מותר לך להסיק מהדוח שכתבתי שזה כישלון, אבל אני ככותב הדוח לא סבור שזה כישלון.

<גלעד מלאך: אני רק רוצה להציב את זה על השולחן.

<גלעד מלאך: הנתונים מופיעים שם.

<גלעד מלאך: בהקשר הזה אני רק רוצה להגיד שהדגש של התוכני החדשה, מעבר לגידול המספרי של לימודי חרדים באקדמיה, הדגש הוא להעלות את הרמה.

<גלעד מלאך: כלומר, בהקשר הזה, הרמה של לימודי חרדים באקדמיה שלא היתה מספיק גבוהה, הדגש הוא מאוד מאוד משמעותי של העלאת הרמה וזה בא לידי ביטוי ב-4 דברים לפחות: אל"ף, מכינות לבגרויות לאוכלוסייה החרדית, בי"ת – תמיכה במקצועות טכנולוגיים, גימ"ל – שילוב חרדים באקדמיה עצמה, ולא רק בקמפוסים – כמובן, גם בקמפוסים נפרדים, אבל גם באקדמיה עצמה, ודבר אחרון – תמיכה בתואר שני.

<גלעד מלאך: אני חושב שהדבר הזה יוביל לכך שהתוצאות יהיו הרבה יותר טובות בחומש הבא.

יעקב מרגי: קצת יותר אופטימי.

<רחל שלי לוי דרומר: תודה לפרופ' זילברשץ על הצגה מאוד מאוד מרתקת.

<רחל שלי לוי דרומר: אני מבקשת להתייחס לסוגיית הבין לאומיות ולהעלות כמה קשיים, שאני, בתור המזכירה האקדמית של אוניברסיטת בר אילן נתקלת בהם כמעט בעבודה יום יומית.

<רחל שלי לוי דרומר: הקושי הראשון הוא בעניין הרגולציה.

<רחל שלי לוי דרומר: הדרך לאשר בארץ תוכנית בין לאומית היא ארוכה, קשה ומתישה, ובמיוחד בולט הפער בין התהליך ההז אצלנו לבין התהליכים של שיתופי פעולה בתוך אירופה בין מדינות שונות.

<רחל שלי לוי דרומר: כשאנחנו יושבים עם שותפים מאירופה הם נבהלים, ולפעמים נרתעים.

<רחל שלי לוי דרומר: אז אני חושבת שיש מקום להתייחס, אולי, לנקודה זו בהמשך, ובעיקר לאפשר תהליכים מזורזים.

<רחל שלי לוי דרומר: יחד עם זה אני רוצה לציין את הקושי שיש לנו בהתנהלות מול משרד הפנים בהבאה של סטודנטים מחו"ל.

<רחל שלי לוי דרומר: אני יודעת שלפני מספר שנים נעשו תהליכים לייעול העניין, אבל אני חושבת שעדיין, במשרד הפנים במקרים רבים מתייחסים אלינו, לפניות שלנו, כאילו שאנחנו מבקשים להביא עובדים זרים.

<רחל שלי לוי דרומר: התהליך הזה הוא - - -

<יפה זילברשץ: את צריכה ללמוד לפנות למשרדים שלנו, יש לנו החל מלפני 3 חודשים סגל שמטפל בנושא הזה.

<רחל שלי לוי דרומר: אני בקשר אתם, ועדיין אנחנו נתקלים בקשיים.

<רחל שלי לוי דרומר: אשמח ללמוד את העניין הזה.

<יפה זילברשץ: - - - לפני חודשיים.

<רחל שלי לוי דרומר: בסדר, אשמח להיעזר בהם.

<רחל שלי לוי דרומר: הנושא האחרון שאני רוצה לומר הוא שהנושא של ההטיה לכיוון מדעי הטבע כמובן מגיעה מגיל תיכון, ואולי אפילו קודם.

<שלי אלקיים: תודה לפרופ' זילברשץ על עבודה מאומצת וחשובה.

<שלי אלקיים: כמו ששומעים פה בדיון, ביעדים הישנים היו סעיפים של ערבים, חרדים ונשים, והיעדים האלה מצויים גם ביעד החדש.

<שלי אלקיים: ליעד החדש הוספו, ובחכמה, אתיופים ובדואים, שזה sub-section בתוך הערבים וכמובן היהודים.

<שלי אלקיים: אבל המצב הזה משקף הבלעה של אוכלוסייה, שאין שום מחלוקת שהמזרחיות כהיסטוריה לא רשומה עדין באקדמיה דיה, ויש נחשלות גם בפריפריה, כמו שדובר כאן.

<שלי אלקיים: צריך, אפוא, להוסיף ליעד החדש של תכנית החומש בסעיף "אתיופים ובדואים" גם – "מזרחים", ואז תקום, כמו שכולנו רוצים – ועדה במל"ג שתגיש תכנית על האתיופים, כראוי, ועל המזרחים, כראוי, במזרחיות, וכמובן – על הבדואים.

<שלי אלקיים: בכבוד רב.

<יפה זילברשץ: נאמרו הרבה דברים ואני גם מודה עליהם, כי הם תמיד מחדדים, בין אם אני מסכימה או לא מסכימה הם גם נותנים לי את היכולת להסתכל על עצמי בחזרה.

<יפה זילברשץ: אז הדיונים כאן הם תמיד נהדרים.

<יפה זילברשץ: אני לא אוכל להתייחס לכל מי שאמר כל דבר.

<יפה זילברשץ: קודם כל – נתחיל בנושא המחקר במכללות.

<יפה זילברשץ: זה קשור למה שדיברנו, על מבנה המערכת.

<יפה זילברשץ: עוד לפני שאתם אפילו פניתם אלי אני פניתי אליכם ואמרתי שאני מרגישה מצוקה בשטח ושהשטח לא רגוע בעניין הזה.

<יפה זילברשץ: כשמשהו לא רגוע צריך לטפל בו.

<יפה זילברשץ: לא ברור מה צריך לעשות בו, אבל קודם כל צריך לטפל בו.

<יפה זילברשץ: כמו שאמרתי – הנושא נכנס לטיפול, יש סדר עבודה.

<יפה זילברשץ: אני מניחה שייקח לנו חודשים עד תחילת השנה הבאה ואולי אפילו קצת יותר כדי להבין, כדי לעשות את הדברים המושכלים והנכונים.

<יפה זילברשץ: האסטרטגיה כאן היא מאוד מאוד חשובה.

<יפה זילברשץ: אני חושבת שההנגשה היתה דבר ענק אבל בגלל שהיא הלכה קדימה כדי לעשות את זה, היא לא בדיוק הסתכלה על האין, וזה בסדר.

<יפה זילברשץ: עכשיו נעשה את זה, בשלה העת.

<יפה זילברשץ: המערכת היא יציבה, גדולה, אנחנו לא רוצים להגדיל אותה.

<יפה זילברשץ: זה הזמן להסתכל עליה לעומק.

<יפה זילברשץ: אני חושבת שזה מענה לעניין.

<יפה זילברשץ: עניין האנשים, אני חוזרת ואומרת – הוא באמת מאוד מאוד חשוב בעשייה שלנו.

<יפה זילברשץ: הוא יבוא לידי פיצוח.

<יפה זילברשץ: הוא חייב להתכתב עם התיכונים ואפילו עוד קודם, עם כל משרד החינוך.

<יפה זילברשץ: כל העבודה שלנו היא עבודה הוליסטית.

<יפה זילברשץ: אנחנו פרק בחיים, פרק בחיים הבוגרים שנשען על הלימודים בבית הספר ועל ההשמה אחר כך.

<יפה זילברשץ: כל תוכנית שאנחנו בונים היום אף פעם לא מסתכלת עלינו כמגדל שן בהקשר הזה.

<יפה זילברשץ: אפרופו מחקר, אני לא יודעת מי דיבר כאן על העניין של ההקצבות לתעשייה שהן קטנו.

<יפה זילברשץ: זה משתנה בתוכנית לשנה הבאה.

<יפה זילברשץ: אתה חייב להתכתב לא רק עם בתי הספר, אלא גם עם התעשייה.

<יפה זילברשץ: המחקר חייב להתכתב עם התעשייה, ואנחנו מודעים לזה.

<יפה זילברשץ: לגבי הסטודנטים הנהדרים שלנו – אני חושבת שבשבי

<יפה זילברשץ: לם הצגת התוכנית צריכה להיות חגיגה במובנים רבים.

<יפה זילברשץ: הרבה מהתוכניות כשהן היו כאשר קיבלתי את תפקידי – האמנתי בהן, ונתתי להן להשפיע.

<יפה זילברשץ: אני חושבת, עדי, שמה שאני קוראת לו "הקמפוס החדש", אותו מקום שבאמת יקומו בבוקר בערגה אליו, אנחנו לא יכולים לעצום עיניים ולהגיד – יש לנו תכנית נהדרת, כסף ומרכזי הוראה – ולא להסתכל בסוף על הצרכן ולראות אם הוא מאושר מהתקופה שלו.

<יפה זילברשץ: הוא לא מספיק מאושר, לא מספיק מאושר.

<יפה זילברשץ: לכן אנחנו כל הזמן צריכים להמשיך ולחשוב מה אנחנו עושים בהקשר הזה.

<יפה זילברשץ: אני חושבת שההשמות, שלא עלו כאן מספיק חזק, לתעסוקה בעקבות הלימודים, הם נושא מאוד מוזנח במדינת ישראל.

<יפה זילברשץ: לא טיפלו בו אסטרטגית.

<יפה זילברשץ: הוא עולה גם מקרנות פילנטרופיות, ואני חושבת שזה נושא שאנחנו צריכים להרים אותו אתכם, בשבילכם ובשביל המדינה.

<עדי משניות: אני רק אגיד – "שותף", ולא "צרכן", בתפיסה שלנו.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: סמנטיקה, עוד פעם.

<יפה זילברשץ: לגבי החרדים והערבים אני אגיד משפט ואני מזמינה את עצמי, חבר הכנסת מרגי, לדיונים פתוחים בנושאים האלה.

<יפה זילברשץ: נושא הערבים הרבה יותר מתקדם בהישגים שלנו מנושא החרדים בות"ת-מל"ג ובעצם התוכנית שנבנו ותשומת הלב שניתנה לנושא – ויושבת כאן הסמנכ"לית, מירב שביב, וגם אגף התקצוב שלנו – זה אנשים שקמים, זה סקטורים שלמים בתוך הבניין שקמים בבוקר ועד הלילה כשהם הולכים הביתה הם מנסים לענות על כל הצרכים.

<יפה זילברשץ: כמו בתהליכים, הרבה דברים טובים קורים והרבה דברים טובים יכולים עוד לקרות, אבל זה לא נמצא במקום של עצימת עיניים, שאף אחד לא מתכתב, לא עם הבעיות ולא עם פתרונן.

<יפה זילברשץ: כדוגמה- יש לנו מלגות אלון נוספות למגזר הערבי, שאני, אישית, בפקולטה ממנה אני באה – נקלטה שם חברת סגל ערבייה לאחרונה.

<יפה זילברשץ: יש לנו מלגות לסטודנטים, יש לנו תכנית הישגים שהיתה רק ליהודים שמורחבת עכשיו לתכנית "רואד" שאתמול למדתי שזה pioneers, של רכזים שאנחנו מממנים אותם והם יושבים בכל המקומות, מביאים סטודנטים מהתיכונים ורואים מה שחסר כדי להשלים לו את ההשכלה וכדי להביא אותו להשכלה הגבוהה.

<יפה זילברשץ: יש לנו רכזים בתוך המוסדות שאנחנו מממנים.

<יפה זילברשץ: יש לנו גורם נוסף, שהוא יחד עם הנשיא ריבלין, שנקרא – תקווה ישראלית באקדמיה, כדי ליצור את ה-linkage.

<יפה זילברשץ: לא רק – בואו נעזור לערבי כדי שהוא יקבל את התרבות שלו אלא גם כדי שהם יוכלו להתקרב, יוכלו לדבר ויוכלו לעשות – תקנים שלמים שאנחנו מממנים מות"ת.

<יפה זילברשץ: האם זה גורם לתחושת השייכות ופותר את הדבר לכל החברה הערבית, על ספקטרום הזמן כרגע?

<יפה זילברשץ: לא.

<יפה זילברשץ: האם הרבה נעשה?

<יפה זילברשץ: כן.

<יפה זילברשץ: האם אפשר ללמוד ולשמוע מה עוד אפשר לעשות?

<יפה זילברשץ: בשמחה.

<יפה זילברשץ: לגבי החרדים.

חנין זועבי: - - - בחו"ל - - -

<יפה זילברשץ: אנחנו נדבר אחרי זה, בשמחה.

<יפה זילברשץ: לגבי החרדים, אני רוצה לומר: לכל היושבים ליד השולחן ולכל אלה שיישבו - - - אני רוצה לבקש מכל הציבור כאן, שאולי הוא המיקרוקוסמוס של החברה במדינת ישראל, ונמצא כאן כל אחד מהזווית שלו.

<יפה זילברשץ: תראו, אין אמת מוחלטת בתהליכים חברתיים.

<יפה זילברשץ: אף אחד עוד לא קבע מה הדבר הנכון, מאיפה הוא מתחיל ואיפה לא.

<יפה זילברשץ: אני נמצאת שנה וחצי במל"ג.

<יפה זילברשץ: למעט ל-2 או 3 ידידי נפש שלי לא אמרתי מה חוות דעתי האישית בנושא חרדים בהשכלה הגבוהה, אבל אני חושבת שהאינטרס הלאומי של כל מי שמתייחס לנושא הוא להבין שבסוף, תוכנית, שיש אקסיומה שמבקשת לשלב, בדיוק כמו ערבים ובדיוק כמו חלקים אחרים בחברה הישראלית – מחייבת אותנו לפתוח את הדלתות שלנו גם לאוכלוסייה החרדית.

<יפה זילברשץ: הם בשר מבשרנו, הם חלק ממדינתנו, הם אזרחי מדינת ישראל.

<יפה זילברשץ: כדי לעשות א זה, כמו בכל תכנית אחרת – יש או העדפות מתקנות, כמו שאתה עושה בנושא של הערבים, או פשרות מסוימות על עקרונות כדי שהדברים יקרו.

<יפה זילברשץ: התוכנית שלנו לא נבנתה ביום.

<יפה זילברשץ: עבדו עליה שנה וחצי.

<יפה זילברשץ: ישבו עליה בחדר הזה לפחות 5 פעמים.

<יפה זילברשץ: עירבו אותך, חבר הכנסת מרגי, לפחות 20 פעמים כדי לנסות למצוא איזשהו מתווה שכולם יוכלו לחיות אתו.

<יפה זילברשץ: הוא לא משקף את העמדה האישית לא שלך – יש שם הרבה דברים שאתה לא אוהב, אני יכולה להגיד לכם באופן אישי – גם לא שלי, אולי גם לא משאלות הלב של גלעד או של אורנה, אבל אני קוראת בסיום הדיון הזה, על הבמה הזו – לגלות אחריות לאומית בהתנעת התהליך.

<יפה זילברשץ: כל אחד ראוי לו לאדם שיעביר על מידותיו.

<יפה זילברשץ: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תם ולא נשלם.

יעקב מרגי: הוועדה שמעה מפרופ' יפה זילברשץ, יו"ר הות"ת את ההצגה המפורטת על תכנית החומש.

יעקב מרגי: הוועדה התרשמה שיש הקשבה בתכנית החומש לשיח שהתקיים כאן בוועדה ובציבור בשנתיים האחרונות.

יעקב מרגי: התכנית מלמדת שהמל"ג-ות"ת הניחו את ידם על ההגא של ההשכלה הגבוהה, מבלי לפגוע בחופש האקדמי ובשאיפה לחדשנות ומצוינות.

יעקב מרגי: הוועדה תקיים דיונים ספציפיים במהלך הכנס על שילוב אוכלוסיות שלא מיוצגות כגודל חלקם באוכלוסייה, כגון – חרדים, ערבים, אתיופים, ואני יכול לומר לכם שיש עוד אוכלוסיות שמודרות מההשכלה הגבוהה, אבל הן נכנסות לסטטיסטיקה של עדות כאלה ואחרות ותוך קהילת יוצאי חבר העמים יש עדה שלמה שמודרת כמעט מהחברה, מהווייה הישראלית, אלה יוצאי קווקז.

יעקב מרגי: בצבא השכילו ועשו עבודת מחקר.

יעקב מרגי: הוועדה לוקחת את זה כאתגר.

יעקב מרגי: אני חושב שזה מתחיל מהגיל הרך ועד ההשכלה הגבוהה.

יעקב מרגי: אנחנו גם כאן נשים דגש כי יש לנו ניסיון עם אוכלוסיות מסוימות, למרות שאנחנו לא מרוצים עם התוצאה שאנחנו נמצאים בה היום – באוכלוסייה הבדואית, בערבים ובחרדים.

יעקב מרגי: עם זאת אנחנו רואים במגמות של השנים האחרונות בחברה הישראלית שאנחנו יודעים לעשות זאת.

יעקב מרגי: צריך לעשות בחכמה, ברגש, בתבונה - - -

<קריאה: באחריות.

יעקב מרגי: ודאי.

יעקב מרגי: כמו שאמרה פרופ' זילברשץ, כמו שאנחנו יודעים להתכתב ולשמוע דברים אחרים, ערכים הם לא סובייקטיביים לדבר אחד.

יעקב מרגי: מי שמניף את דגל הערכים, הסולידריות והאוניברסאליות, כדאי שיסתכל על כל התמונה ועל כל הפסיפס שנוצר פה בחברה הישראלית.