ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 269, 2016-08-23 10:30

יעקב מרגי: בוקר טוב, שלום לכולם.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: 23 באוגוסט 2016, י"ט באב תשע"ו.

יעקב מרגי: הנושא, כמו בכל שנה, היערכות לפתיחת שנת הלימודים.

יעקב מרגי: מכובדי, כבוד השר, מר נפתלי בנט, חבר הכנסת נפתלי בנט, מנכ"לית משרד החינוך, הגב' מיכל כהן, חברי כנסת, מנהלת הוועדה.

יעקב מרגי: אני אומַר מספר מילות פתיחה לפני שנעביר את רשות הדיבור לכבוד השר.

יעקב מרגי: איך אומרים, נראה מה טומנת בחובה שנת הלימודים תשע"ז.

יעקב מרגי: חינוך זה הכול וזה הבסיס.

יעקב מרגי: לא לחינם המשרד הכי גדול מבחינה תקציבית אחרי משרד הביטחון הוא משרד החינוך.

יעקב מרגי: ר' שמשון הירש אמר וציטטו אותו רבים "הדואג לימים זורע חיטים, הדואג לשנים נוטע עצים והדואג לדורות מחנך אנשים".

יעקב מרגי: הוא גם אמר וקבע יסוד חשוב בתפיסת החינוך שלאחרונה מגיעים אליה אחרי מחקרים ואחרי ניסיון רב בחינוך.

יעקב מרגי: הוא אמר כך "יש לכוון את החניך בהתאם לדרכו המיוחדת לו בעתיד, ההולמת את תכונותיו והנטיות הרדומות בעמקי נפשו וכך לחנך אותו".

יעקב מרגי: מכובדי השר, בשבוע הבא יחזרו לספסל הלימודים כ-2,185,000 תלמידים ואותם ילוו ויחנכו וילמדו כ-188,000 אנשי צוות וכוחות הוראה בכ-4,700 מוסדות חינוך.

יעקב מרגי: החברה בישראל מתפתחת כאחת המדינות המפותחות ויחד עם זה אנחנו מזוהים בנתונים כאחת המדינות עם הפערים הגדולים בכלל וגם בחינוך.

יעקב מרגי: האתגר של מערכת החינוך הוא לצמצם פערים אלה ולתת הזדמנות שווה לכל ילד ולכל תלמיד.

יעקב מרגי: מדינה מפותחת ומתמודדת עם נתון של כ-30,000 נושרים מדי שנה ממערכת החינוך, המזוהים והלא מזוהים, הרשומים במערכת והלא רשומים במערכת, כגון אותם 5,000 ילדים בגיל הרך מהמגזר הבדואי בדרום שלא נמצאים במערכת החינוך כלל.

יעקב מרגי: המדינה חייבת לעשות הכול כדי לצמצם תופעה זו ככל שניתן.

יעקב מרגי: ועדת החינוך קיימה בשנה זו כ-270 דיונים בשלל נושאים שבתחום אחריותה.

יעקב מרגי: מספר הדיונים שהוועדה קיימה לפי הנושאים מבטא את ההדגשים של חברי הכנסת ושל יו"ר הוועדה.

יעקב מרגי: בנושא האקדמיה הוועדה קיימה 36 דיונים.

יעקב מרגי: בנושא החינוך המיוחד וילדים חולים קיימה הוועדה 22 דיונים, בנושא תשלומי הורים – 11 דיונים, בנושא החינוך המוכשר – 10 דיונים, בנושא אלימות במערכת החינוך – 12 דיונים, בנושא החינוך הערבי – 12 דיונים.

יעקב מרגי: הורים וצוותי הוראה ותנאי העסקתם – 16 דיונים ובמקצועות ההיסטוריה, ספרות, אזרחות, מורשות ושואה – 10 דיונים.

יעקב מרגי: מכובדי השר, לסיכום.

יעקב מרגי: אני חושב שיש להתאים את מערכת החינוך לאתגרי המחר ויחד עם זאת אסור לנו לדהור לעברו של היעד הזה מבלי להביט אחורה לעבר אלה, שהמהירות והיכולות של המערכת החינוך אינן בקצב שלהם.

יעקב מרגי: יש לייצר אלטרנטיבות מותאמות ומתאימות ליכולתו האובייקטיבית של כל תלמיד ותלמיד.

יעקב מרגי: מכובדי השר, עולה מהדיונים בוועדה שהנושאים האלה חייבים התייחסות באקדמיה.

יעקב מרגי: יש להיכנס לעומק ולתכנן באמת את הצרכים של המדע הישראלי יחד עם צרכי החברה הישראלית.

יעקב מרגי: התחושה היא שהמועצה להשכלה גבוהה יושבת כמשקיפה מן הצד ולא תמיד שמה את הידיים על ההגה.

יעקב מרגי: בנושא תשלומי הורים נדרש קידום חקיקה למנגנוני תשלום חלופיים לשימוש פיקוח ובקרה על מוסדות חורגים.

יעקב מרגי: סוגיית תשלומי ההורים הפכה להיות איזה סטארט-אפ בחלק ממוסדות החינוך.

יעקב מרגי: צריך לטפל בצורה הזו וכפי שהבנו גם המשרד יתמוך בהצעת חוק שתביא תוספת תקציב חלופי, תוספתי או מנגנוני גבייה אחרים.

יעקב מרגי: בחינוך המיוחד אדוני השר, אני רוצה לומר, דווקא מושקעים משאבים רבים.

יעקב מרגי: אני לא יודע אם יש מדינות רבות כמונו שמשקיעות המון בחינוך המיוחד אבל לצערי הרב, התחושה היא לעתים שלא תמיד החליפה מותאמת לתלמיד וגם אם נתפרה חליפה, אין מי שיפקח שאכן מתקיימת, אם בכלל נתפרה.

יעקב מרגי: סוגיית הנשירה הגלויה והסמויה והתלמידים השקופים במערכת.

יעקב מרגי: סגל ההוראה ושיטת ההוראה מחייבים חשיבה.

יעקב מרגי: היה מי שאמר ואומר שהמקצוע היחיד שבו, אם יביאו את בעל המקצוע מלפני מאות שנים, יכניסו אותו לאותה מסגרת עבודה והוא יסתדר – זה המורה.

יעקב מרגי: מורה מלפני מאות שנים תביא אותו היום, תכניס אותו לכתה – הוא יודע מה לעשות.

יעקב מרגי: השיטה כמעט לא השתנתה.

יעקב מרגי: אני לא אומר שצריך לשנות אבל צריך לחשוב, לעשות חשיבה.

יעקב מרגי: תקצוב דיפרנציאלי, אני יודע שאתה חסיד של השיטה ואנחנו ביחד אתך ננסה לעשות כמה שיותר כדי להעצים את המגמה החיובית שהתחלת אתה.

יעקב מרגי: סוגיית אורך החופשות, כולם פוחדים לדבר עליה.

יעקב מרגי: מספר ימי החופשה במדינת ישראל הוא מספר גבוה.

יעקב מרגי: יש מי שבא ואומר: אנחנו לא שונים מכלל מדינות העולם או מדינות אירופה.

יעקב מרגי: מה לעשות, המציאות שלנו היא שונה כאן ואני חושב שלטעמי ולטעמם של רבים, מספר ימי החופשות במדינת ישראל הוא מספר גדול.

יעקב מרגי: החינוך החרדי והחינוך הערבי נמצאים אחורה בפרמטרים רבים ויש לעשות הכול להביא אותם לקדמת הבמה ברמת התשתיות, איכויות ההוראה והישגים.

יעקב מרגי: אדוני השר, זו הזדמנות גם להודות לך על ההישג הגדול בגיבוש תוספת תקציב משמעותית לחינוך לקראת תשע"ז.

יעקב מרגי: אדוני השר, אמר מי שאמר:

יעקב מרגי: לאחר הלחם החינוך הוא צורך האומה וזה מופקד בידיך.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני.

נפתלי בנט: בוקר טוב לכולם.

נפתלי בנט: ידידי, יושב ראש הוועדה, יעקב מרגי, שאני באמת רואה בך שותף גדול לעשייה החינוכית, יש איזו אוירה מאד בריאה בוועדה שלך וגם רואים את הח"כים כאן בוועדה, את אמיר אוחנה, את מירב בן ארי, את חברת הכנסת עליזה לביא, את מוטי יוגב, את עודד פורר ויש הרגשה שכולנו פה ביחד עובדים כדי שיהיה חינוך מצוין לילדי ישראל.

נפתלי בנט: יש פה קבוצה גדולה.

נפתלי בנט: מזכ"ל הסתדרות המורים, ידידי יוסי וסרמן, פורום ההורים – זאב, יושב ראש מועצת התלמידים – חנן, השלטון המקומי, מיכל וכמובן המשרד, אנשי המשרד שהיום אחרי שנה וחצי בתפקידי אני אומר לכם: מדובר באנשים מסורים, מקצוענים, אכפתיים, בהובלת מיכל כהן ואני גאה לעבוד יחד אתם על חינוך ילדי ישראל.

נפתלי בנט: אני מרגיש, עם כל הדברים שעוד רגע נדבר עליהם, אני מרגיש שאנחנו ביום חג לקראת פתיחת שנת הלימודים.

נפתלי בנט: ממש אוירה חגיגית.

נפתלי בנט: בימים אלה אני עובר ופוגש עם כל מנהלי ישראל, כבר פגשתי את המנהלים בירושלים, בתל אביב, במחוז מרכז, היום אני בדרך למחוז חיפה, אחר כך מחוז צפון, המחוז ההתיישבותי ואסיים בפגישה עם מנהלי מחוז דרום.

נפתלי בנט: אני רואה את המנהלים, הם אבן הראשה במערכת החינוך.

נפתלי בנט: מנהל טוב, מנהל בית ספר טוב, עם כל האילוצים הקשים שהוא נמצא בהם ובאמת, האילוצים הם אדירים, מרים בית ספר לגבהים בלתי נתפסים.

נפתלי בנט: בסוף, כל המערכת, המשמעות היחידה שלה היא מה קורה אחרי שהמורה נכנס לכיתה, סוגר את הדלת.

נפתלי בנט: בכל שנה יש אלף שעות, מורה מלמד אלף שעות, מה שקורה באלף השעות האלו זה מה שקובע.

נפתלי בנט: יכולה להיות מערכת נפלאה אבל אם בקצה, באלף השעות האלו, האיכות לא מספיק גבוהה אז האיכות לא תהיה טובה ולכן, זו באמת הנקודה שאנחנו שמים עליה את הדגש.

נפתלי בנט: בשנה שחלפה הוכחנו יכולת לקחת יעד לאומי משמעותי, זה היה מתימטיקה ולשנות לגמרי את כיוון הספינה.

נפתלי בנט: השנה אנחנו מרחיבים ואנחנו הולכים להדגיש את השפה האנגלית, כי היום השפה האנגלית היא ממש מפתח בסיסי לכל ילד, במאה השנים הקרובות.

נפתלי בנט: צריך שהשפה האנגלית הדבורה תהיה נגישה לכלל תלמידי ישראל בלי קשר להשתייכות המגזרית ולמקום מגוריהם.

נפתלי בנט: אנחנו רוצים שהם יגיעו להישגים טובים ובעיקר בצד של הדיבור.

נפתלי בנט: אין היום עתיד לילד אם אין לו את הבסיס הזה של השפה האנגלית.

נפתלי בנט: הוכחנו ואנחנו נמשיך להתמיד ביעד שלנו במתימטיקה אבל אנחנו גם ניכנס לשפה האנגלית כיעד מרכזי של משרד החינוך.

נפתלי בנט: אני גם מאד שמח על התוצאות של התקציב.

נפתלי בנט: הייתה תכנית שדובר שיורידו שעה בכל מערכת החינוך מא'-י"ב ואנחנו מנענו את זה והבאנו תוספת של 4.7 מיליארד שקלים למערכת החינוך.

נפתלי בנט: זאת אמירה ופה אני רוצה לברך את שר האוצר ואת ראש הממשלה שהשכילו להבין גם במעשים, שהחינוך הוא הדבר הכי חשוב שקיים במדינת ישראל.

נפתלי בנט: זה העתיד שלנו.

נפתלי בנט: אתם יודעים, ילד שנולד היום, תוחלת החיים שלו מתחילה לשאוף לכיוון המאה.

נפתלי בנט: אנחנו צריכים להבין, העולם השתנה ומה שאנחנו משקיעים בשנות החינוך שלו ישפיע על כל מהלך חייו.

נפתלי בנט: אני מתכוון עכשיו להביא בפניכם את הדין וחשבון של היעדים שהצבנו.

נפתלי בנט: במה עמדנו, במה לא עמדנו, לא עמדנו בכל הדברים שרציתי, בסדר, יש עוד הרבה עבודה ואיך אנחנו מתקדמים הלאה.

נפתלי בנט: בבקשה.

נפתלי בנט: היעד הראשון שהגדרנו לעצמנו הוא היפוך הפירמידה, קרי, השקעה בגיל הרך.

נפתלי בנט: ככל שהילד בגיל קטן יותר, ככל שהילד צעיר יותר, כך נשקיע בו יותר.

נפתלי בנט: כל השנים אמרו את זה, תמיד דיברו על זה אבל בסוף הפוקוס היה על בגרויות, בגרויות, בגרויות ואנחנו אמרנו: לא.

נפתלי בנט: ילד שהוא בן שלש אלו השנים שאנחנו צריכים להשקיע בו.

נפתלי בנט: למען האמת השנים שבאמת צריך להשקיע בו הן אפס עד שלש וזו מטרה שאנחנו - - -

<קריאה: מלידה.

נפתלי בנט: כן, מלידה ועד שלש.

נפתלי בנט: אני פה אומר עוד פעם בצורה הכי ברורה.

נפתלי בנט: המקום שצריך לחנך את ילדי ישראל הוא מערכת החינוך.

נפתלי בנט: לא במערכת התעשייה והמסחר ובוודאי ובוודאי לא במערכת הרווחה.

נפתלי בנט: צריך לחנך את ילדי ישראל על ידי אנשים עם ראייה פדגוגית, ראייה חינוכית, ראייה אנושית.

נפתלי בנט: אנחנו מחנכים את הנשמות של ילדי ישראל.

נפתלי בנט: אין דבר יותר חשוב מזה.

נפתלי בנט: זה לא יכול להיות באיזו מערכת שעובדת ומכֻווננת לדבר אחר.

נפתלי בנט: אני מכאן פונה לראש הממשלה ולשר הרווחה ואומר עוד פעם: זה צריך להיות במערכת החינוך אבל זה עוד לא קרה.

נפתלי בנט: במה שמצוי אצלנו, עשינו לא פחות ממהפכה.

נפתלי בנט: אנחנו הגדרנו שילד בן שלש וארבע יקבל את המגע האנושי והגדרנו יעד שבכל גן ילדים מעל 29 ילדים תהיה סייעת שנייה.

נפתלי בנט: עמדנו ביעד הזה במלואו.

נפתלי בנט: גייסנו 4,600 סייעות.

נפתלי בנט: במהלך השנה הכשרנו אותן.

נפתלי בנט: אני מודה, לא הספקנו להכשיר אותן בקיץ שעבר כי הכול היה מאד מהיר, התעקשתי לעשות את זה כבר לפני שנה.

נפתלי בנט: כולם אמרו: תדחה את זה בשנה – לא.

נפתלי בנט: עמדנו ביעד הזה במלואו.

נפתלי בנט: יותר מזה וזה משהו שפחות מוכר לאנשים, כל חמישה עשר גנים, כל חמש עשרה גננות קיבלו גננת מובילה לאשכול שלהם.

נפתלי בנט: זה בעצם מעין חדר מורים, אם תרצו, שאותה גננת שהיא גננת מנוסה יותר, היא עוברת בין הגנים, היא חונכת אתה גננות, היא שומעת את הבעיות שלהן, משהו שלא היה קיים עד השנה.

נפתלי בנט: למה?

נפתלי בנט: כי גננת תמיד הייתה לבד בצריח, היא הייתה לבד, אין לה חדר מורים, היא לבד ופתאום יש לה עם מי לחלוק אתגרים ולשתף.

נפתלי בנט: אנחנו נמשיך להשקיע בגיל הרך כמו שאמרנו עד היום.

נפתלי בנט: נקודה שניה היא צמצום הפערים.

נפתלי בנט: תראו, פה אני מסמן את זה כיעד עם התקדמות חלקית ואני כבר אומר לכם שגם בעשור הקרוב כל הזמן אפשר יהיה לסמן רק התקדמות חלקית, כי המצב במדינת ישראל הוא כזה.

נפתלי בנט: היום, ילד שנולד להורים עשירים בגיל שמונה עשרה יוצא לחיים עם סיכויי הצלחה הרבה יותר גדולים מילד שנולד להורים עניים.

נפתלי בנט: זה סדום ועמורה מבחינתי.

נפתלי בנט: אני לא מקבל את הדבר הזה אבל זה המצב.

נפתלי בנט: ומה אנחנו עושים בעניין?

נפתלי בנט: המהלך הראשון והמרכזי הוא ההשקעה הדיפרנציאלית.

נפתלי בנט: לקחנו את סלי הכסף שבדרך כלל המנהלים מאזורים יותר עמידים הצליחו למשוך משם כסף.

נפתלי בנט: אנחנו איגמנו הכול, אם תרצו, לחבית וחילקנו מחדש בצורה דיפרנציאלית, על פני שלש שנים.

נפתלי בנט: אנחנו השנה נכנסים לשנה השנייה של איזון ובסוף השנה הבאה נעמוד כבר בשלושה שלישים, כי כשאתה גומר מישהו מכסף ואני מדבר על העשירים, אתה חייב לעשות את הדרגתי אבל אני נחוש והרבה לא אוהבים את זה.

נפתלי בנט: זה נכון, יש רשויות חזקות שלא מתות על זה.

נפתלי בנט: אני לא ממצמץ.

נפתלי בנט: אנחנו ממשיכים בדבר הזה, עד למצב שילד יקבל פי ששה ברשות חלשה או בבית ספר חלש מאשר בבית ספר חזק.

נפתלי בנט: אבל זה לא מספיק, כסף זה לא מספיק כי אנחנו ראינו, לצערנו, שבמקומות שהם לא מתפקדים כמו שצריך גם כשאתה שופך כסף כלום לא קורה, אז אנחנו כן נכנסים גם לניהול הרבה יותר צמוד של בתי ספר שהם מתקשים.

נפתלי בנט: כלומר, אנחנו פועלים בצורה דיפרנציאלית.

נפתלי בנט: אנחנו אומרים: בית ספר חזק אנחנו נותנים לו המון המון אוטונומיה, בית ספר חלש יותר מקבל המון ליווי.

נפתלי בנט: ואנחנו נעמיק גם פה את הדיפרנציאליות כי אני מאד מאמין באוטונומיה למי שיודע מה לעשות עם האוטונומיה, אבל זו שגיאה מאד גדולה לתת אוטונומיה גדולה לגוף שהוא לא מתפקד טוב.

נפתלי בנט: הוא צריך ליווי, לא אוטונומיה.

נפתלי בנט: הוא עצור.

נפתלי בנט: כשהוא יתחיל ללכת אז אפשר לדבר על לרוץ.

נפתלי בנט: הדבר הנוסף הוא חינוך מיוחד.

נפתלי בנט: חברים, הבשורה של התקציב החדש היא סדר גודל של 400 מיליון שקלים תוספת לחינוך המיוחד.

נפתלי בנט: זו דרמה.

נפתלי בנט: בתחום הסעות, בתחום לקויות, פיגור קל, עיוורים וחרשים יש פה משהו שאנחנו לא פרסמנו והנה הבשורה, אם תרצו, לכל האנשים.

נפתלי בנט: ילדי החינוך המיוחד בשלש לקויות נוספות שהן פיגור קל, עיוורים וחרשים יקבלו הארכת שנת הלימודים בחופשות החגים ועד ה-15.8 בחופשת הקיץ.

נפתלי בנט: זה משהו שלא היה עד היום.

<קריאה: זה - - - את כל הנקודה.

<קריאה: את הלקויות האלו.

<קריאה: לא את כל הלקויות, את הלקויות האלו.

<מיכל כהן: שלש נוספות שלא היו.

עליזה לביא: כן.

נפתלי בנט: תיקָנו פה עוול גדול מאד.

נפתלי בנט: אולי זה עובר ליד האוזן אבל צריך להבין שלאותן משפחות זה אויר לנשימה, זה חמצן.

נפתלי בנט: זה אומר שבמהלך החופש הגדול הן יכולות לשרוד ולא חיות תחת הנטל הבלתי אפשרי גם בחופשת החגים.

נפתלי בנט: הדבר הנוסף.

נפתלי בנט: הייתה בעיה מאד קשה שהגידול הטבעי, שלום לחבר הכנסת מוזס, נוסחת הגידול הטבעי הייתה לקויה וקצב הגידול הטבעי של ילדי החינוך המיוחד היה גדול יותר מקצב הקצאת הכסף לעניין הזה ותיקַנו את זה.

נפתלי בנט: השורה התחתונה אולי היא לא הנושא אבל מדינת ישראל יכולה להסתכל בעיניים של משפחות לילדי חינוך מיוחד ולומר: אנחנו אתכן, אנחנו לא מפקירים אתכן ואני גאה לעמוד בראש משרד מערכת החינוך שדואגת, לא רק לזרם המרכזי ולמצוינות ולחינוך מתימטיקה ועכשיו גם לאנגלית, אלא גם לאלה שלא שפר גורלם.

נפתלי בנט: הדבר הנוסף הוא הגדלה מאד משמעותית של המאבק במניעת נשירה.

נפתלי בנט: יושב פה סער הראל, תרים יד לרגע, סער, מי שלא מכיר אותו, מדובר פה באדם נפלא, באמת נפלא ואנחנו נותנים לו היום את המשאבים, לא רק לטפל באלה שנפלו מהעגלה אלא יותר מזה – למנוע.

נפתלי בנט: וזו הפילוסופיה שלנו, זו הפילוסופיה שגם סער פועל לפיה בהחלטות מאד קשות של משאבים, להעדיף מניעה, צריך גם וגם, אנחנו עושים גם וגם אבל, ילד שכבר נפל, העלות להחזיר אותו לעגלה היא הרבה יותר גדולה.

נפתלי בנט: עשינו סיור לילי בירושלים, הגענו ל'זולות', דברים מאד מאוד קשים וסמים וילדים שהתהליך להחזיר אותם לנורמה הוא תהליך קשה מאד.

נפתלי בנט: אנחנו ממוקדים קודם כל במניעה, אנחנו נדגיש את הדבר הזה ונמשיך.

נפתלי בנט: עוד בנושא צמצום פערים הוא סוגיית המגזר הערבי.

נפתלי בנט: פה אני רוצה לומר שאני אופטימי.

נפתלי בנט: אני מאד אופטימי.

נפתלי בנט: הם הרבה מאחור.

נפתלי בנט: אי אפשר לתאר את זה כאילו המצב הוא טוב אבל המגמה היא טובה.

נפתלי בנט: יש היום מנהיגות מקומית ערבית איכותית בדרך כלל והבנה שהמפתח הוא בחינוך.

נפתלי בנט: בחירת מנהלים יותר טובה, אני עושה המון המון ביקורי פתע ואגב, השיטה שלי היא רק ביקורי פתע, אחרת אתה מקבל כזה סיור עם דגלים ושירים, לא רוצה את זה, אני רוצה לדעת את האמת וכשאני יורד לשטח אני רואה תמונה טובה.

נפתלי בנט: הפעולות העיקריות שעשינו בשנה החולפת, לראשונה מקום המדינה, הכנסנו לימודי עברית כבר מגן הילדים במגזר הערבי, במקום מכיתה ג', מה שהיה עד היום והבדיקה הראשונית היא שהאיכות היא לא רעה.

נפתלי בנט: עכשיו אנחנו נשקיע בהגברת האיכות אבל בסך הכול זה נקלט בצורה טובה.

נפתלי בנט: אני מגיע ורואה לא מעט נערים בכיתה י"א, י"ב והם לא מדברים עברית.

נפתלי בנט: איך הם יקבלו עבודה בלי עברית?

נפתלי בנט: זה תנאי בסיסי.

נפתלי בנט: דבר נוסף, אנחנו משקיעים המון בחינוך הבלתי פורמלי במגזר הערבי וגם פה רואים תוצאות.

נפתלי בנט: מתימטיקה הייתה יעד מאד מרכזי וראינו קפיצה ושינוי מגמה משמעותי.

נפתלי בנט: ציבור נוסף הוא הציבור החרדי.

נפתלי בנט: פה הסיפור הוא מורכב יותר.

נפתלי בנט: חשוב לי לומר פה פעם אחת ולפוגג את הסיפור שרץ במהלך החודשים האחרונים, הסיפור הזה שכאילו למדו לימודי ליבה, ביטלנו את חוק לימודי ליבה ועכשיו יצרנו איזה אסון.

נפתלי בנט: תרשו לי לומר כמה נתונים בעניין הזה.

נפתלי בנט: מתוך בערך 440,000 התלמידים החרדים יש 40,000 במוסדות הפטור.

נפתלי בנט: הם אלה שעליהם דובר בפוטנציאל החוק הזה.

נפתלי בנט: החוק מעולם לא נכנס לתוקף.

נפתלי בנט: הוא אמור להיכנס לתוקף רק ב-2018 כך שלא היה שום אפקט בשטח ובוודאי שלביטול החוק הזה לא היה שום אפקט.

נפתלי בנט: להגיד לכם אם הייתי מבטל או לא הייתי מבטל את החוק – לא יודע, זה משהו שנתניהו חתם עם החרדים, אני מחויב, עשיתי, רק אני לא שותף ליללות האבל על חוק שמעולם לא נכנס לתוקף ואלה שחוקקו אותו מראש דחפו אותו ארבע שנים הלאה, אז יש פה הרבה ספין.

נפתלי בנט: מה בפועל קורה וזה יותר חשוב מהספינים.

נפתלי בנט: בפועל אנחנו בעבודה פרטנית עם הרשתות החרדיות עם הצלחה.

נפתלי בנט: אני גיליתי ברשת "מעין החינוך התורני", למשל, שהם מוכנים ורוצים.

נפתלי בנט: לא מוכנים, מוכנים נשמע כאילו הם עושים לנו טובה, הם רוצים להכניס חמש יחידות מתימטיקה ואנגלית.

נפתלי בנט: הם אומרים: בואו תנו לנו כלים.

נפתלי בנט: הבעיה היא לא במוטיבציה, הבעיה היא ביכולות כרגע.

נפתלי בנט: אין לנו את המורים ואין לנו את התשתיות.

נפתלי בנט: אנחנו עובדים מאד מאוד חזק אתם.

נפתלי בנט: אני לא רוצה להגיד לכם בעוד אילו רשתות זה קורה אבל זה קורה, כי המפתח להצלחה במגזר החרדי הוא לא לדבר על זה אלא פשוט לעשות את זה.

נפתלי בנט: ספציפית, דרעי אמר לי: אין בעיה לדבר על רשת "מעין החינוך התורני" אז אני מוכן להזכיר את זה אבל, אני אומר לכם, מקום אחר מקום, סמינר אחרי סמינר, אנחנו תופרים ברמה פרטנית, יושב פה איציק זהבי, הרם יד רגע, מנהל המחוז החרדי - - -

מנחם אליעזר מוזס: תרים את היד שלך, לא רואים אותך.

נפתלי בנט: תעמוד, תעמוד שיכירו.

נפתלי בנט: יהודי יקר שעובד באמת.

נפתלי בנט: מה שעשינו השנה בגלל החשיבות, עד עכשיו המחוז החרדי נוהל על ידי מנהל מחוז שהיה גם מנהל מחוז ירושלים ועשה עבודה מצוינת, מאיר שמעוני אבל אמרנו: לא, זה חשוב לנו מדי, אנחנו צריכים לייחד בן אדם ב full time רק לזה ואיציק נכנס בצורה יוצאת מן הכלל עם דיאלוג והקשבה, גם בתקיפות, הוא לא פראייר אבל העבודה היא נכונה.

נפתלי בנט: אנחנו מתקדמים.

נפתלי בנט: זה ייקח זמן, זה ייקח הרבה זמן אבל המגמה היא טובה.

נפתלי בנט: יש לנו גם תכנית לאומית בנושא הצבור האתיופי אבל אני רוצה להתקדם קדימה.

נפתלי בנט: בצמצום פערים אנחנו מתקדמים אבל רחוקים, רחוקים מהיעד, רחוקים מאד מהיעד, זה ייקח שנים לא מועטות.

נפתלי בנט: מהפיכה בתחום מתימטיקה ומדעים.

נפתלי בנט: פה תמונת המצב שנגלתה לעינינו לפני שנה היא קריסה, לא פחות מקריסה לאומית בתחום המתימטיקה.

נפתלי בנט: חברות הייטק כבר העבירו את האופרציות שלהן להודו, לסין, למקומות אחרים.

נפתלי בנט: ראינו צניחה של כמעט 35% במספר מסיימי חמש יחידות מתימטיקה על פני עשור.

נפתלי בנט: מדינת ישראל צנחה, זו פשוט שערורייה שיכול להיות דבר כזה ולכן, מי שהכי נפגע היה הפריפריה.

נפתלי בנט: איתרע מזלך ואתה נולדת בשדרות או באופקים – לא יכולת ללמוד חמש יחידות מתימטיקה.

נפתלי בנט: אף אחד לא יוכל להסביר לי למה זה בסדר, אף אחד לא יוכל להסביר לי.

נפתלי בנט: תוקפים אותי על האובססיה שלי, כן, אני אובססיבי על מתימטיקה כי לא מקובל עלי שילד שהוא חרדי או גר ברהט או באופקים או בקרית שמונה, לא יקבל הזדמנות כמו הילד שלי ברעננה.

נפתלי בנט: לא מקובל עלי.

נפתלי בנט: ולכן אנחנו הגדרנו יעד.

נפתלי בנט: אנחנו נכפיל את מספר מסיימי חמש יחידות מתימטיקה מ-9,000 ל-18,000 תוך ארבע שנים, מבלי לשנות את רף המבחן.

נפתלי בנט: זה הדבר היחיד שלא נגענו בו.

נפתלי בנט: פעלנו בשתי מגמות.

נפתלי בנט: המוטיבציה, זו הייתה הבעיה העיקרית.

נפתלי בנט: ילדים לא רצו.

נפתלי בנט: אמרו: עזוב, לְמה אני צריך ולכן, מהיום אנחנו מודדים בתי ספר גם לפי איכות התעודה, לא רק לפי זכאות.

נפתלי בנט: שמנו רשת בטחון שאם לא הצלחת בחמש אתה תקבל ארבע יחידות.

נפתלי בנט: כיתתתי רגלים בין כל האוניברסיטאות ושכנעתי את הסנאטים שלהם להעלות את הבונוס ל-35 נקודות.

נפתלי בנט: עשינו גם את הקמפיין.

נפתלי בנט: אמרתי, אני מקבל שהקמפיין התקשורתי היו בו שגיאות ותיקנו.

נפתלי בנט: הוא יצר איזושהי תחושה כאילו ילד שלא עושה חמש יחידות הוא לא מספיק טוב.

נפתלי בנט: כמובן שזה לא נכון אז אנחנו יודעים לתקן, אנחנו לא נטולי שגיאות אבל הקו הוא נכון.

נפתלי בנט: ובעיקר בעיקר מנהלים נלחמו על כל ילד במעבר בין י' לי"א ולכן ראינו זינוק כבר בי"א של השנה, זינוק של 35%.

נפתלי בנט: פעלנו גם בהנגשה.

נפתלי בנט: פתחנו, לא מאה אלא השנה, יחד עם השנה, 140 מגמות חדשות בפריפריה של חמש יחידות מתימטיקה.

נפתלי בנט: איפשרנו למידה מרחוק ואכן עמדנו ביעדים לשנה.

נפתלי בנט: זינוק של 30% אצל תלמידי י"א, איפה שיכולנו להשפיע.

נפתלי בנט: י"ב פחות יכולנו להשפיע.

נפתלי בנט: הקפיצות הגדולות ביותר הן בפריפריה: באשקלון, בירוחם, בשפרעם, בבית שאן.

נפתלי בנט: חבר'ה, מדברים על צמצום פערים במדינת ישראל, זה צמצום פערים במדינת ישראל.

נפתלי בנט: זה לתת את החכה.

נפתלי בנט: זה לא לזרוק כסף, זה לתת את החכה.

נפתלי בנט: פתאום יש ילד מצטיין בחמש יחידות, זה מקרין על המשפחה שלו, זה מקרין על הסביבה, מקרין על הילדים היותר צעירים שמסתכלים ואומרים: רגע, הוא יכול אז גם אני יכול.

נפתלי בנט: זה יוצר מעגל קסמים חיובי.

נפתלי בנט: זה צמצום פערים במדינת ישראל ואני גאה בזה.

נפתלי בנט: לא מתנצל על הדבר הזה, אנחנו נמשיך בכל הכוח אבל השנה אנחנו נוסיף למתימטיקה גם את האנגלית והאנגלית, היא כבר לא ענין, כל ילד במדינת ישראל צריך להיות מסוגל לנהל שיחה איכותית באנגלית.

נפתלי בנט: פה אין את העניין הזה של 15% או 20%, אני רוצה ש-100% מילדי ישראל יידעו לדבר אנגלית, ידעו לכתוב אימייל באנגלית, יוכלו להתקבל לכל עבודה.

נפתלי בנט: בלי אנגלית במאה השנים הקרובות אין לך סיכוי, אין לך סיכוי.

עליזה לביא: כמה שעות בשבוע?

<מיכל כהן: ארבע שעות בשבוע.

נפתלי בנט: ארבע ועכשיו נקצה את אחת מארבע השעות האלו לשפה דבורה.

נפתלי בנט: פחות שייקספיר, פחות ספרותי, יותר מעשי.

עליזה לביא: היה ארבע ונשאר ארבע, רק שעה אחת - - -

נפתלי בנט: אנחנו נתגבר.

נפתלי בנט: תראו, כיוון שהתקציב נסגר רק לפני שבוע לא יכולנו להתחייב.

נפתלי בנט: אני סגרתי בתקציב וגם פה אני רוצה להודיע, 50 מיליון שקלים תוספת לבסיס התקציב - - -

עליזה לביא: לאנגלית?

נפתלי בנט: לאנגלית, ייעודי לאנגלית.

נפתלי בנט: עכשיו אנחנו יושבים ואני חייב לומר, העסק ייעשה בצורה מאד דיפרנציאלית כי אנחנו רואים פערים עצומים בין המגזרים.

נפתלי בנט: בגדול המטרה היא שילדים שעד עכשיו לא עשו בכלל יעלו לעשות שלש יחידות.

נפתלי בנט: אנחנו כן רוצים לפעול ולרוקן את השלש יחידות לגמרי, כי ארבע וחמש הן המינימום להתקבל לאוניברסיטה אז היעד בסוף הוא ארבע וחמש אבל השאלה היא גם מה עושים בארבע וחמש.

נפתלי בנט: אנחנו הולכים לשנות פה, זה שונה, אגב, ממתימטיקה כי במתימטיקה לא התעסקנו בתכנים, פה אנחנו הולכים להתעסק בתכנים.

עליזה לביא: מה דיפרנציאלי?

עליזה לביא: לא הבנתי, אדוני.

נפתלי בנט: הדיפרנציאלי הוא שיהיה יותר בפריפריה, יותר במגזרים ויותר בשכבות החלשות כי שם הייתה בעיה יותר גדולה.

נפתלי בנט: בסך הכול בשכבות החזקות התמונה היא לא כזו קשה, התמונה היא בסדר.

נפתלי בנט: הבעיה היא בשכבות החלשות ובמובן הזה אנחנו נראה מרכיב דיפרנציאלי.

נפתלי בנט: היעד הרביעי והאחרון ואתם רואים, אני ממוקד, יש לנו ארבעה יעדים.

נפתלי בנט: זו סוגיית הערכים.

נפתלי בנט: פה בעצם הערכים שאנחנו מקדמים הם גם ערכים של אהבת הארץ, אהבת העם והכרת המורשת שלנו; הכנסנו תכנית יהדות ישראלית מכיתה ג' ועד ט' וכך הרחבנו את הדבר הזה.

נפתלי בנט: הכפלנו את תקציב מסע ישראלי, זה מסע מאד משמעותי.

נפתלי בנט: המטרה היא להמיר טיולים במסעות משמעותיים.

נפתלי בנט: לא סתם ללכת לאיזה קניון אלא באמת להרוויח משמעות.

נפתלי בנט: הגדלנו את תקציב תנועות הנוער בערך ב-30%, תוך דרישה שהם יקבלו ילדי חינוך מיוחד ויגדילו את המספרים שלהם.

<קריאה: נשארו - - -

נפתלי בנט: לא, זה ארגון נוער.

יעקב מרגי: אני לא אפתח את הדיון הזה עכשיו.

נפתלי בנט: אנחנו גם למעשה את תקציב ארגוני הנוער הגדלנו יותר מתקציב תנועות הנוער, אם כבר שואלים את "אחרי", את "כנפים" וכו'.

מירב בן ארי: בכמה כסף זה גדל, התקציב של ארגוני הנוער, אתם זוכרים?

<מיכל כהן: דני?

<מיכל כהן: 15 מיליון.

עליזה לביא: לפי איזו חלוקה?

עליזה לביא: לפי החלוקה של הסקר האחרון שהיה, על גודל - - -

<דני רוזנר: בוודאי - - -

נפתלי בנט: החלוקה היא לפי האומד האחרון, כן.

<קריאה: לפי הסקר האחרון איך החלוקה בוצעה?

יעקב מרגי: תנו לו, תני לו.

<דני רוזנר: עד היום - - - האומדן האחרון הראה - - - הגיעו ל-100,000 חניכים, תקציב תנועות הנוער גדל ב-13 מיליון שקלים, מתוכם 5 מיליון שקלים נועדו - - - החינוך המיוחד, כמעט 4,000 חניכים בכלל תנועות הנוער - - - המטרה היא - - - אותו הדבר בקרב יוצאי אתיופיה, לשלב ישראלים יוצאי אתיופיה בתנועות הנוער ובארגוני הנוער ועכשיו - - - לטיולים.

<דני רוזנר: בארגוני הנוער הוספו 15 מיליון שקלים - - -

מירב בן ארי: תוספת - - -

<דני רוזנר: לא - - - תמיכה כל שנה - - - הרבה מאד חניכים ולא מעט - - - כניסה של שלושה או ארבעה - - - חדשים בשנה - - -

עליזה לביא: יפה.

יעקב מרגי: תודה.

נפתלי בנט: רק לענות, מ-19 מיליון שקלים בבסיס התקציב ל-35 מיליון בבסיס התקציב לארגוני הנוער, לשאלתך, שזו תוספת מאד משמעותית.

נפתלי בנט: אני מאד מאוד מאמין בארגוני הנוער ומעבר לתנועות הנוער, אני רואה שההחזר על השקל הנוסף הוא מאד מאוד גבוה בארגוני הנוער, הם מאד רזים, מאד דינמיים ומאד מרשימים, אני חייב לומר.

נפתלי בנט: אנחנו הכרזנו על שנת אחדות ירושלים, אנחנו גאים בזה.

נפתלי בנט: אנחנו גאים, אוהבים את הבירה שלנו, אוהבים את הבירה מאוחדת, לא מתביישים בזה ובמהלך השנה אנחנו נעלה כמה שיותר ילדים לירושלים.

נפתלי בנט: אני רוצה להתקדם כדי לעבור הלאה.

נפתלי בנט: רפורמת הכיתה הקטנה.

נפתלי בנט: הבטחנו – קיימנו.

נפתלי בנט: אנחנו הבטחנו שהשנה בכל כיתות א' יהיו כיתות קטנות ואכן עמדנו במשימה.

נפתלי בנט: גם גייסנו את כיתות הספח ולא היה אפשר לעשות פינוי בלוח זמנים כזה אבל לא היה צריך, כי ניצלנו את השטחים הפנויים ואכן, פתחנו.

נפתלי בנט: השנה עולים כבר לכיתה ב', זאת אומרת, זה א' וב'.

נפתלי בנט: עוד מעט יהיה לנו את המספר הסופי אבל זה מספר מאד גדול.

נפתלי בנט: אנחנו נעמוד בצורה מלאה.

נפתלי בנט: יצאנו במקביל, תמיר ומשה יצאו למהלך של בינוי כי תזכרו, הכסף שהבאתי לעניין הזה הוא כבר לכל שש השנים.

נפתלי בנט: זה חסר תקדים.

נפתלי בנט: מאז קום המדינה לא היה דבר כזה.

נפתלי בנט: ממוצע ילדים בכיתות א' השנה עמד על 28 ילדים בכיתה.

נפתלי בנט: יצא כך גם לבתי אביגיל, היא עלתה לכיתה א' בשנה שעברה, היא הייתה בכיתה של 27 במקום 38 אבל לא בגלל זה עשיתי, אולי גם.

נפתלי בנט: מדובר על היקף עצום.

נפתלי בנט: אנחנו נעמוד ביעד שתוך ארבע שנים מהיום, כל בתי הספר היסודיים יעמדו על ממוצע של בערך 28 ילדים מא'-ו'.

נפתלי בנט: זה כבר מתחיל לִתְאום את המדינות המתקדמות בעולם.

נפתלי בנט: זו בשורה היסטורית שלא הייתה מקום המדינה.

נפתלי בנט: ועדת ביטון.

נפתלי בנט: תראו, זה משהו שלא תכננתי במקור.

נפתלי בנט: אחרי שהסתובבתי בשטח כמה וכמה פעמים שמעתי מורים ומנהלים אומרים לי: אתם מספרים רק חצי סיפור אז מיניתי את המשורר ארז ביטון לעמוד בראש ועדה שתבחן האם באמת יש בעיה ואם יש בעיה אז שתציג תכנית לפתרון.

נפתלי בנט: אתם כבר יודעים שהדוח הוצג.

נפתלי בנט: הוא כבר עבר ליישום וכבר בשנת הלימודים הקרובה אנחנו נראה יישום בעיקר בשלושה מישורים.

נפתלי בנט: מישור אחד הוא החומר, תכנית הלימודים, בעיקר בהיסטוריה ובספרות.

נפתלי בנט: יש עדכונים בתכנית הלימודים ואני רוצה את הכול לעשות הדרגתי.

נפתלי בנט: אתם פחות מכירים אבל המסר שלי למנהלי ישראל הוא יציבות.

נפתלי בנט: לא רוצה לשגע אותם.

נפתלי בנט: שיגעו אותם בעשרים שנים האחרונות עם רפורמות ורפורמות.

נפתלי בנט: פגשתי את המנהלים, הם אמרו לי: לא הייתה שנה רגועה יותר מבחינת המכות שאנחנו חוטפים מלמעלה, מהשנה שחלפה, כבר המון המון שנים.

נפתלי בנט: למידה משמעותית ופה ושם.

נפתלי בנט: העסק רגוע.

נפתלי בנט: שינויים עושים אבל במתינות ובהדרגה.

נפתלי בנט: התחום השני, מעבר לתכנית הלימודים, הוא תכניות העשרה.

נפתלי בנט: מי שלא יודע, את סל התרבות פתחתי לבחירת המנהלים.

נפתלי בנט: זאת אומרת, עד השנה היו ועדות הסל וועדות הרפרטואר שהן קבעו: אלו ההצגות אליהן אתם יכולים ללכת, אם זה לא בפנים אתם לא יכולים ללכת.

נפתלי בנט: הן ממשיכות לפעול, צריך שיהיו ועדות, זה טוב, נותנות סטאמפה של איכות אבל רק חצי מההצגות אתה חייב לבחור מבפנים ואילו החצי השני הוא המלצה.

נפתלי בנט: אתה לא חייב.

נפתלי בנט: ואם יש הצגה מקומית דווקא בעיר שלך שהיא לא נכנסה לוועדת הרפרטואר אתה בכל זאת תוכל לנצל את הכסף לזה.

נפתלי בנט: אני קורא מכאן למנהלי ישראל לנצל את סל התרבות ולהביא לידי ביטוי הצגות על יהדות ספרד, צפון אפריקה ובכלל, על המורשת שלנו.

נפתלי בנט: הרבה יותר על המורשת שלנו ולא רק על נושאים אוניברסליים, כפי שהיה.

נפתלי בנט: זו לא בושה שנכיר כל אחד את המורשת שלו, שהמגזר הערבי יכיר את המורשת שלו, המגזר הדרוזי יכיר את המורשת של הדרוזים והיהודים יכירו את המורשת היהודית.

נפתלי בנט: אנחנו מדינת היהודים ואנחנו גאים בזה.

נפתלי בנט: הנושא הבא הוא הנגשת מוסדות החינוך.

נפתלי בנט: הבאנו מיליארד שקלים להנגשה.

נפתלי בנט: אני קורא למנהלי ישראל לפנות אלינו כשצריך תקרה אקוסטית בשביל ילד כבד שמיעה וכשצריך מעלון כדי להגיע לקומה השנייה, למעבדה, עם כיסא גלגלים.

נפתלי בנט: הדרך עוד ארוכה אבל הכסף נמצא ועכשיו צריך לעבור ליישום.

נפתלי בנט: אנחנו בשבועות אחרונים יצאנו לדרך בהנגשת מסלולי טיולים לילדים עם מוגבלויות וזה מהלך מאד מאוד חשוב.

נפתלי בנט: אני מאד שמח על הדבר הזה.

נפתלי בנט: הנושא האחרון הוא אוטונומיה למנהלים, פה אני מסמן הצלחה חלקית כי אני חושב שאנחנו לא נותנים מספיק אוטונומיה למנהלים.

נפתלי בנט: הגדרתי את העיקרון שאנחנו בשנה הקרובה נתמקד בו אבל פה אני רוצה להתעכב על הדבר האחרון ובזה אני אסיים.

נפתלי בנט: מדידה.

נפתלי בנט: תראו.

נפתלי בנט: אני אגיד לכם את התפיסה שלי ואת מה שאנחנו מנחילים פה במערכת החינוך.

נפתלי בנט: באתי מההייטק ואני מאמין שתורת הניהול היא דבר מאד פשוט; לבחור בן אדם מצוין, שיהיה מנהל מצוין, להגדיר לו בצורה מאד חדה את היעדים, לעזור לו כשהוא מבקש ממך עזרה ו-to move away, למשוך אחורנית ולתת לו להצליח.

נפתלי בנט: לעשות בקרה כל שלושה חודשים, כל חצי שנה, משוב, איפה זה עומד, לעזור כשצריך ובמקרה כזה של חוסר הצלחה מובנה – להחליף אותו.

נפתלי בנט: זו תפיסתי.

נפתלי בנט: כך אני חושב שצריך לנהל כל ארגון, בצבא, בהייטק וגם במערכת החינוך.

נפתלי בנט: הייתה לנו בעיה, כי עד היום ואני בעיקר מדבר על העל יסודי, מה הייתה המדידה?

נפתלי בנט: מה כל אחד שנכנס לתיכון שאל את המנהל?

נפתלי בנט: רק שאלה אחת: מהי הזכאות, מהם אחוזי הזכאות.

נפתלי בנט: זו הייתה הסגידה לזכאות.

נפתלי בנט: אולם מלאכת החינוך היא הרבה יותר עמוקה והרבה יותר משמעותית מאשר רק זכאות.

נפתלי בנט: אתן לכם שתי דוגמאות, עד כמה הזכאות גורמת נזק.

נפתלי בנט: אם אני רק בודק זכאות, מה אני אעשה עם תלמיד מאד מאוד חלש?

נפתלי בנט: אני אנשיר אותו ואז הזכאות שלי תעלה, כי הוא הורס לי את הזכאות.

נפתלי בנט: הרי הוא לא יעשה תעודת בגרות אבל מה אני רוצה?

נפתלי בנט: מה כולם רוצים?

נפתלי בנט: נניח ילד שלא יכול לקבל תעודת בגרות, האם אנחנו רוצים להשאיר אותו או רוצים להנשיר אותו?

נפתלי בנט: שיסיים שתי עשרה שנות לימוד?

נפתלי בנט: אמנם רוצים שהמנהל יילחם עליו אבל אנחנו מדדנו לא נכון.

נפתלי בנט: כשאתה שם מדד לא נכון זה מעוות את המוטיבציה ואת הפעולות.

נפתלי בנט: אתן לכם עוד דוגמה.

נפתלי בנט: ערכים חשובים לנו?

נפתלי בנט: חשובים לנו אחוזי גיוס לצה"ל?

נפתלי בנט: איפה זה בא לידי ביטוי בזכאות?

נפתלי בנט: אתן לכם עוד דוגמה.

נפתלי בנט: אני רוצה חמש יחידות מתימטיקה?

נפתלי בנט: אתם יודעים שאחת הסיבות המרכזיות שהלכו לשלש ולארבע היא הזכאות, כי אם רק הזכאות חשובה אז אני לא אקח צ'אנס, אני אוריד את הילד מחמש לארבע מארבע לשלש, כדי לקבל זכאות.

נפתלי בנט: לכן, אם לתת משל אז זה כאילו שעד היום מדדו את בריאות האדם רק לפי דופק.

נפתלי בנט: אתה לא יכול למדוד את בריאות האדם רק לפי דופק, כי מה עם ראיה?

נפתלי בנט: שמיעה?

נפתלי בנט: יש אלף ואחד דברים.

נפתלי בנט: היום אנחנו יצאנו לדרך עם תבונה חינוכית שמודדת שבעה עשר מדדים שונים בתחום הערכי.

נפתלי בנט: כמה תורמים לקהילה, למשל, הכול מדיד, הכול אובייקטיבי, לא סובייקטיבי, מהם אחוזי הגיוס לצה"ל איפה שזה רלבנטי, בתחום איכות התעודה, בתחום פיתוח הצוות הניהולי ובתחום מניעת נשירה.

נפתלי בנט: עם זה אני מסיים עכשיו.

נפתלי בנט: אנחנו יצאנו לדרך עם הדבר הזה, השבוע כל הרשויות במדינת ישראל קיבלו את התעודה הראשונה שלהן והן מדווחות על פידבקים נהדרים.

נפתלי בנט: הם אומרים לי: הנה, עכשיו אני יודע איך לעבוד, אני רואה, אני ממש טוב בזכאות אבל יש לי בעיה קשה בפיתוח מקצועי, לא משקיעים במורים שלי, אז סוף סוף אפשר לעבוד.

נפתלי בנט: זה לא נועד ליצור תחרות, זה לא נועד לתת בראש אלא נועד להיות כלי אבחוני אמתי.

נפתלי בנט: תדעו שזו דרמה שתשפיע לדעתי למשך עשורים רבים על מערכת החינוך.

נפתלי בנט: זה נשמע מאד טכני – 'סופר' חשוב.

נפתלי בנט: אנחנו גם נעדכן את הדברים.

נפתלי בנט: לסיכום, אני רוצה להגיד לכם.

נפתלי בנט: גיליתי מערכת מופלאה, לא נטולת בעיות אבל מופלאה.

נפתלי בנט: מנוהלת על ידי אנשים מצוינים, על ידי שדרת ניהול מעולה.

נפתלי בנט: אני גאה להיות שותף במלאכה הזאת של לבנות מערכת חינוך שתאתגר את הילדים שלנו, שיהיה להם מעניין, שהם ישמחו ללכת לבית הספר.

נפתלי בנט: זה עוד קשה, אני רואה על הילדים שלי, אבל שיהיה מסקרן, שלא יהיה רק מורים שדוחסים חומר לתלמיד, ובזה אני מסיים.

נפתלי בנט: אתם יודעים שהיום ילד שנולד הוא יעבוד במקצועות שעוד לא נולדו.

נפתלי בנט: הם עוד לא קיימים והוא יעבור שתיים שלש או ארבע או חמש קריירות.

נפתלי בנט: ברגע שחיים עד גיל 90 כל העולם הולך להשתנות.

נפתלי בנט: מערכת החינוך צריכה לתת לילדים שלנו לא רק את ידע אלא גם לפתח יכולת בינאישית, יצירתיות, פעילות, אקטיביות, תרומה, אמפטיות, קשר בינאישי – אלו הסגולות שהאדם במאה ה-21 יצטרך אותן עם ציונות ואהבת הארץ שלנו, כדי שנהיה פה לנצח.

נפתלי בנט: ואני אומר לכם היום ברמה גבוהה מאד של בטחון, שעם כל הבעיות שלנו, מערכת החינוך עומדת ביעדים האלה והולכת לכיוון טוב.

נפתלי בנט: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה מכובדי כבוד השר, אין ספק שהסקירה והשאיפות מפיחות תקווה.

יעקב מרגי: אנחנו כאן בכנסת בשולחן הזה, בשולחן הוועדה, נמשיך לעקוב ולבדוק שהתכניות שלך מתיישמות.

יעקב מרגי: כמובן שאני שמח עם הדגשים של הצמצום הפערים, כי בדרך כלל אני יודע שכשאתה לוקח נושא ושם אותו במפת ההדגשים שלך זה מקבל ביטוי כפי שראינו עם המתמטיקה ועכשיו באנגלית, רק אני אומר לך ממה שעולה מהשטח, שוחחתי הרבה עם תלמידים שבי"א נכנסו למסלול של חמש יחידות – זו מטלה, זו מעמסה.

יעקב מרגי: ולכן צריך לשקול שוב אם לא להחזיר ולהתחיל חלק מבחינות הבגרות כבר מכיתה י' כדי לשחרר להם לחץ, הרי אנחנו רוצים להגיע להישגים גם במתימטיקה וגם בדברים אחרים אבל בדרך כלל אלה שהולכים למתימטיקה ילכו גם לאנגלית בחלק גדול מהמקרים.

יעקב מרגי: העומס הוא רב.

יעקב מרגי: אני לא פותח את זה לדיון, זו נקודה שצריך לבחון אותה שוב מחדש.

יעקב מרגי: גבירתי המנכ"לית, בבקשה.

<מיכל כהן: טוב, אני אעבור במהרה.

<מיכל כהן: יש פה מצגת מאד גדולה וברגע שנרגיש - - -

יעקב מרגי: אני חושב שיש לנו עוד הרבה דוברים.

<מיכל כהן: אז אני אעבור מהר.

<מיכל כהן: תגידו איפה אתם רוצים שנעצור.

יעקב מרגי: בבקשה.

<מיכל כהן: טוב, ברשותכם, מספרים.

<מיכל כהן: אנחנו פותחים שנת למודים והנתונים הם נתונים של תשע"ו, כשאנחנו בעצם כרגע מדברים על כ-2,185,000 תלמידים ואנחנו מדברים על עובדי הוראה, כ-177,945.

<מיכל כהן: זו המערכת הגדולה במדינה, שמעסיקה עובדים.

<מיכל כהן: מתוך ה-177,000 כ-120,000 הם עובדי מדינה והשאר בבעלויות.

<מיכל כהן: כך נראית החלוקה לפי שלבי הגיל.

<מיכל כהן: חטיבה עליונה, חטיבת ביניים, יסודי וגני הילדים.

<מיכל כהן: החלוקה לפי הגילאים.

<מיכל כהן: גם פה בחינוך העברי, אלה הנתונים לפי צבעים.

<מיכל כהן: הסגול הוא גני ילדים, האפור יסודי, חטיבת הביניים היא באמצע מטבע הדברים והחטיבה העליונה במספרים.

<מיכל כהן: חינוך ערבי, כנ"ל, לפי השנים ולפי שלבי הגיל.

<מיכל כהן: נראה את זה בגרף הבא.

<מיכל כהן: סך הכול החלוקה לעברי וערבי לפי שלבי גיל, תראו איך זה נראה ברמה של הגידול, בנתונים על גני הילדים, מוסדות החינוך ועובדי ההוראה.

<מיכל כהן: זה בעצם מה שראינו.

<מיכל כהן: 2 מיליון תלמידים, 177 אלף מורים ועובדי הוראה בכלל בתי הספר בחינוך הראשוני.

<מיכל כהן: נתוני חינוך מיוחד.

<מיכל כהן: אנחנו רואים את החלוקה בעוגה של החינוך המיוחד, כ-214 אלף תלמידים שמקבלים תקציב מהחינוך המיוחד, מחולק תקציב סטטיסטי, זה התקציב שבעצם מקבל מנהל בית הספר עבור הילדים עם הלקויות.

<מיכל כהן: תלמידי חינוך מיוחד במוסדות חינוך מיוחד, מה שנקרא על טהרת החינוך המיוחד.

<מיכל כהן: תלמידי חינוך מיוחד במוסדות רגילים כמו כיתות מקדמות.

<מיכל כהן: חינוך מיוחד בחטיבה העליונה, חינוך מיוחד בכיתה רגילה בחטיבה העליונה ותלמידים בתקצוב אישי.

<מיכל כהן: כך נראה הגידול בחינוך המיוחד.

<מיכל כהן: מה שהתייחס אליו שר החינוך הוא שאנחנו קיבלנו לאורך שנים תקציב שלא דמה בכלל לקצב הגידול בחינוך המיוחד והיינו צריכים לגייס כספים מן היקב ומן הגורן.

<מיכל כהן: בפעם הראשונה צריך לומר, אני לפחות עשר שנים כאן, זו פעם ראשונה שהצלחנו במאבק.

<מיכל כהן: אני חושבת ששר החינוך שם את זה כיעד הראשון בתקציב, להסדיר את הנושא של תקצוב שיהיה בהלימה פחות או יותר לקצב הגידול וכדי שנוכל לפתוח כיתות, לתת שעות ולתת סייעות או כל טיפול אחר.

יעקב מרגי: ולפקח שזה מתבצע.

<מיכל כהן: ולפקח שזה מתבצע.

<מיכל כהן: אנחנו רואים את העלייה הדרמטית במספר התלמידים עם התפקודים המורכבים.

<מיכל כהן: אנחנו לא שונים ממדינות העולם.

<מיכל כהן: מה שקורה פה קורה במקביל למדינות העולם אבל אנחנו רואים שהמורכבות עולה וגדלה בקצב אדיר.

<מיכל כהן: תקציב משרד החינוך הוא התקציב המעודכן ל-2016 בלי המיליארדים ש'חונים' בנושא הבינוי.

<מיכל כהן: כפי שאמר השר, בטייס האוטומטי ובקצב הגידול אנחנו מגיעים למעלה מ-56 מיליארד.

<מיכל כהן: התקציב שמחולק רובו תקציב קשיח.

<מיכל כהן: יש כל מיני מיתוסים ואגדות סביב התקציב של משרד החינוך, אני יכולה להזכיר ולומר שבשנת התקציב האחרונה, משרד החינוך, מבין כל משרדי הממשלה, מיצה את תקציבו ב-99.6%.

<מיכל כהן: 99.6% מיצינו את התקציב.

<מיכל כהן: יישמנו את התקציב.

<מיכל כהן: יש כל מיני - - -

יעקב מרגי: נושא לדיון: מה עשיתם, למה לא ניצלתם את ה-0.4%?

<מיכל כהן: זאת אומרת, ביצוע בפועל.

<מיכל כהן: אנחנו בהחלט גאים בזה ואנחנו כן צריכים להראות שעיקר התקציב כמו שאמרתי הוא בשעות הוראה, בשכר עובדי הוראה.

<מיכל כהן: השכר במערכת החינוך מתורגם לשעות, לשעות עובדי הוראה וכל שאר הדברים הם הוצאות שכר אחרות של עובדי משרד, הוצאות של תאגידים ושירותים, הוצאות שלטון מקומי – שכר.

<מיכל כהן: הוצאות שאינן שכר, מה שנקרא פעולות ודברים נלווים, הן מתוך כל התקציב כ-10% שהם 5 מיליארד.

<מיכל כהן: התמונה החינוכית היא בעצם מה שאמר שר החינוך, הבשורה שלנו לאיך תתנהל מערכת החינוך במדידה שלה בשנים הבאות.

<מיכל כהן: בעיניי, כאשת חינוך, אני חושבת שזו אחת הבשורות היותר גדולות שלנו, שהפסקנו לראות את המערכת - - -

יעקב מרגי: שנים לָקַח.

<מיכל כהן: באמת שנים ושר החינוך, סוג של נכנס, אמר: על זה תתלבשו.

<מיכל כהן: אי אפשר לדבר במונחים של למידה משמעותית, של הרחבה ושל מיצוי פוטנציאל ולמדוד במדד אחד.

<מיכל כהן: אנחנו מאד גאים בתמונה החינוכית כי אנחנו חושבים שיש פה תיקון היסטורי ואנחנו יודעים, במערכות גדולות וגם במערכות קטנות, שמה שאתה מודד אתה מקבל.

<מיכל כהן: זאת אומרת, אם מדדת זכאות והזכאות עלתה מעל הכול אז בהרבה דברים מתחת קיבלנו פחות והיום, המושג הזה של ערכים ואקלים חינוכי - - - נשירה וצוות חינוכי, כחלק מהפרמטרים שישקפו את העשייה המערכתית, יעשו צדק עם העשייה החינוכית, יעשו צדק עם מערכת החינוך ואנחנו נגלה שמוסדות החינוך מתאמצים יותר ויותר להשיג, גם ברמת הערכים, גם ברמת ההתמדה במוסדות החינוך וגם ברמת פיתוח הצוות המקצועי.

<מיכל כהן: הלמידה וההישגים.

<מיכל כהן: גם פה צריך לראות שאנחנו כמובן מכניסים גם את הזכאות.

<מיכל כהן: כך, בלי משים עבר בשקט.

<מיכל כהן: מערכת החינוך הראתה ביצוע של זכאות לבגרות, בעלייה של 3.3% בזכאות לבגרות.

<מיכל כהן: בדרך כלל כשאנחנו יורדים כולם קופצים עלינו.

<מיכל כהן: כשאנחנו עולים אף אחד לא שם לב אבל אנחנו ממשיכים ועולים גם בזכאות לבגרות וגם בזכאים, גם בחברה הערבית וגם בכלל החברה.

<מיכל כהן: הנתון הדרמטי הוא שהעלייה בזכאות הייתה בקבוצת הגיל, זאת אומרת, שיותר ילדים השיגו הישגים.

<מיכל כהן: נתוני המיצ"ב.

<מיכל כהן: אנחנו רואים שהמיצ"ב לאורך שמונה השנים האחרונות מראה עליות קלות וגדולות.

<מיכל כהן: חלק קלות, חלק גדולות אבל, תמיד אני אומרת בישיבות ההנהלה שמה שחשוב הוא לא רק האחוז שעלית אלא לראות את המגמה.

<מיכל כהן: לראות האם זו מערכת שמראה שיפורים לאורך זמן ולא 'פיקים' של עשייה ממוקדת ואחר כך נרדמים.

<מיכל כהן: כך נראים נתוני המיצ"ב בכיתות ה' ובכיתות ח'.

<מיכל כהן: שימו לב שזה לפי המקצועות.

<מיכל כהן: יש עברית, ערבית, מתימטיקה ואנגלית.

<מיכל כהן: תראו שהעלייה בהתחלה הייתה הרבה יותר דרמטית כי לפני כן לא הייתה מדידה בהיקף כזה.

<מיכל כהן: ברגע שהתחלנו למדוד, שזה לפני שמונה שנים, הייתה עליה גדולה ויש עכשיו איזשהו תהליך של התייצבות.

<מיכל כהן: אנחנו רוצים לראות עוד עליות אבל בגדול, זה משהו שמשקף את הלמידה בתוך המערכת.

<מיכל כהן: מערכת החינוך, יש פה טעות, התכנית האסטרטגית היא מ-2016 ועד 2020, אנחנו לא עושים תכנית אסטרטגית לשנה.

<מיכל כהן: שר החינוך נכנס בשנה הקודמת ואנחנו מאחלים לו להמשיך, שהקדנציה תהיה במלואה ארבע שנים.

נפתלי בנט: עושה ארבע שנים.

<מיכל כהן: לפחות הקדנציה הזו שתהיה ארבע שנים.

מנחם אליעזר מוזס: אני גם מסכים.

<מיכל כהן: שבענו מכל שנתיים חילופים ולכן זו טעות.

<מיכל כהן: אולי בגלל זה הייתה פה טעות פרוידיאנית של כל שנתיים אבל לא, זה לארבע שנים.

נפתלי בנט: בעזרת השם הממשלה הזאת תשלים את ימיה ואנחנו נוכל ליישם בצורה מלאה את מטרותינו.

<מיכל כהן: אז התכנית האסטרטגית מחולקת לארבע מטרות.

<מיכל כהן: המטרה הראשונה קידום למידה משמעותית ואיכותית שתוביל להישגים לימודיים.

<מיכל כהן: אנחנו מדברים על מימוש עצמי, אנחנו מדברים על מצוינות, לא רק בפרמטר של למידה אלא גם בערכים, בספורט, במוסיקה, באמנות.

<מיכל כהן: חיזוק החינוך לערכים יהודים ציוניים ודמוקרטים – ערכי מורשת.

<מיכל כהן: קידום שוויון ההזדמנויות וקידום תרבות ניהולית ארגונית ואפקטיבית של מערכת החינוך.

<מיכל כהן: מה זה אומר, אנחנו מדברים בלמידה המשמעותית על מצוינות במדעים ומתימטיקה.

<מיכל כהן: אני לא אכנס לזה, השר דיבר על כך ואנחנו מוסיפים את המצוינות באנגלית.

<מיכל כהן: החינוך הטכנולוגי.

<מיכל כהן: פה אני רוצה רק לומר שתשימו לב, אנחנו עסוקים מאד בגיוון דרכי ההוראה והעמקה של הערכה מסוג אחר.

<מיכל כהן: הכנסנו לשנת הלימודים הבאה שאלות של ערכים שהן יהיו משולבות בבחינות הבגרות ואנחנו מעודדים את בתי הספר, במקום מבחן לעשות חלופות על כלל המקצועות.

<מיכל כהן: אנחנו רואים שמצוינות במתימטיקה – אני לא אכנס.

<מיכל כהן: מצוינות באנגלית, כפי שהשר אמר, יש פה תוספת שעות לבתי הספר התיכוניים, בדיוק כפי שנאמר, כדי לחזק, לחזק.

<מיכל כהן: זה לשאלה אם הוספנו שעות – כן, 2,000 שעות שהתווספו למערכת לטובת חיזוק הקבוצות.

<מיכל כהן: תהיה הרחבת הסמכה של מורים.

<מיכל כהן: קהילות מורים.

<מיכל כהן: תכנון של תוכן טכנולוגי שיהיה בתוך - - -

נפתלי בנט: עליזה, שאלת על זה.

עליזה לביא: כן, אני קוראת כאן.

נפתלי בנט: 2,000 שעות.

עליזה לביא: אני בדיוק מסתכלת כאן.

עליזה לביא: מהן קהילות מורים?

<מיכל כהן: קהילות מורים.

<מיכל כהן: בעצם אנחנו מייצרים עכשיו, כמו שעשינו במתימטיקה, קהילות שילמדו ביחד וישדרגו את האיכות - - -

נפתלי בנט: הלימוד הכי אפקטיבי זה לימוד עמיתים.

עליזה לביא: כי את מדברת על 2,000 שעות.

<מיכל כהן: 2,000 שעות הן למוסדות החינוך.

<מיכל כהן: קהילות מורים זה איך אנחנו נמקצע או נשביח את ההתמקצעות של המורים.

<מיכל כהן: לגבי החינוך – אני עוברת מהר, עושים לי סימנים – גם החינוך הטכנולוגי נמצא במרכז הבמה.

<מיכל כהן: אנחנו נמצאים היום עם קרוב ל-150,000 ילדים שעושים מגמות טכנולוגיות, שפועלים במגמות שהן יותר מהצד העיוני ואני כן רוצה שהשר יתייחס, תראי את השקף הבא - - -

עליזה לביא: לא, אבל - - -

יעקב מרגי: רגע, רגע, רגע.

נפתלי בנט: הם בלחץ.

עליזה לביא: אבל כאן אל תמהרי בחינוך הטכנולוגי במיוחד לנוכח הסקר של ה-OECD האחרון שמלמד על מצבה - - -

יעקב מרגי: אין לי בעיה שהיא לא תמהר, זה על חשבון - - -

עליזה לביא: אבל אדוני, החינוך הטכנולוגי הוא - - -

<מיכל כהן: אז רגע, אני אגמור ואז תשאלו, בסדר?

יעקב מרגי: תכניסי את זה בדברייך.

<מיכל כהן: קדימה.

יעקב מרגי: תאמיני לי, על כל סעיף וסעיף שהיא אמרה יש לי התייחסויות ואני - - -

עליזה לביא: אני בטוחה שאתה תעשה ועדות - - -

יעקב מרגי: ואני מחלק - - -

<מיכל כהן: כפי שאמר השר, אני לא ארחיב פה, חיזוק לימודי המורשת.

<מיכל כהן: אנחנו בנינו תכנית ייעודית ישראלית עבור מערכת החינוך היהודית.

<מיכל כהן: זה לא מייתר את חיזוק המורשת בשאר המגזרים.

<מיכל כהן: בתכנית הזאת תלמידים ילמדו סביב המורשת שלהם ונחזיר קצת עטרה ליושנה.

<מיכל כהן: תכנית שנת הלימודים הבאה מתאפיינת, כפי שאמר השר, בתכנית ירושלים.

<מיכל כהן: הלאה.

<מיכל כהן: הסיפור השלם, כפי שאמר השר, לשלב בתוך תכניות הלימודים.

<מיכל כהן: מניעת אלימות ואקלים מיטבי עובדים באותו צד שבו עובדים כל כך חזק להשיג הישגים אבל לא מייתרים את התהליך של העבודה על צמצום התופעות של אלימות.

<מיכל כהן: כל בתי הספר עוברים הדרכה וליווי.

<מיכל כהן: חוזר מנכ"ל שמפורסם כל פעם מעודכן בהתאם לאירועים שקורים.

<מיכל כהן: הנושא של גלישה בטוחה הוא אחד הדברים שאנחנו עושים אתם עבודת עומק.

<מיכל כהן: אנחנו יודעים שזה מציב אתגר לכולנו, איך ילדים לא יהיו אלימים, גם ברשת, במרחב הלא מוגן הזה.

<מיכל כהן: כל הנושאים האחרים סביב השיח הרגשי, מיניות ופגיעה מינית.

<מיכל כהן: מניעת השימוש לרעה באלכוהול.

<מיכל כהן: ארבע דקות אני מסיימת, שלש.

<מיכל כהן: פנייה לעזרה והגברת החוסן של הילדים.

<מיכל כהן: מערכת החינוך מהווה איזשהו עוגן של מוגנות בימי משבר – מלחמה, פיגועים.

<מיכל כהן: אנחנו רואים הרבה עיניים מופנות למערכת החינוך ואנחנו משקיעים שם בתכניות החוסן.

<מיכל כהן: צמצום פערים ושוויון הזדמנויות.

<מיכל כהן: כפי שאמר השר, היפוך הפירמידה, כלומר, השקעה בגני הילדים ובבתי הספר היסודיים.

<מיכל כהן: תקצוב, תשאירי את זה כך, אל תיכנסי לזה כי אני עכשיו כבר בלחץ.

<מיכל כהן: תקצוב דיפרנציאלי ותכנית "מרום", ממשיכים זו השנה השלישית.

<מיכל כהן: אנחנו נמצאים במיצוי של 55% מן התקצוב הדיפרנציאלי העתידי.

<מיכל כהן: לצד התקצוב הזה בנינו תכנית שנקראת תכנית "מרום" שהיא מעטפת פדגוגית שתסייע למוסדות החינוך לנצל היטב ולהביא הישגים טובים יותר, גם ערכים וגם לימודיים בתקצוב הזה.

<מיכל כהן: הקטנות כיתות דיברנו על זה.

<מיכל כהן: חינוך מיוחד ושילוב.

<מיכל כהן: אנחנו ממשיכים ביישום דוח דורנר, אנחנו כן בודקים את המודל החדש.

<מיכל כהן: ראינו שהמודל הישן הביא מצב שהרבה מאד נכנסים לתוך המשפך הגדול הזה, כאלה שאולי ניצלו את המשפך הרחב ואנחנו עכשיו מתאימים את המודל התקציבי.

<מיכל כהן: אנחנו כן עושים פיתוח חדש של הקמת מגמות טכנולוגיות גם לחינוך המיוחד וכפי שאמר השר, ההנגשה בביצוע תקציבי והארכת שנת לימודים.

<מיכל כהן: צריך לומר שהפיגור הקל באופן לא ברור - - -

<קריאה: מוגבלות - - -

יעקב מרגי: לקויות קלות, או.

יעקב מרגי: קיי, בסדר.

<מיכל כהן: לאורך השנים לא קיבל את הארכת שנת הלימודים גם בחופשות החגים וגם עד ה-15.8.

<מיכל כהן: הלק"שים וליקויי הראייה קיבלו חגים אבל לא קיבלו את הארכת שנת הלימודים עד ה- 15.8 ועשינו פה בתקציב, כפי שאמר השר, הארכה.

<מיכל כהן: הדרך החדשה שנעשתה בעבודה של שנה שלמה עם בני העדה יוצאי אתיופיה ונבנתה תכנית.

<מיכל כהן: שר החינוך אמר שאחד הדברים שהוא רוצה לראות זה גם במכינות יותר ילדים ממוצא אתיופי וגם יותר ילדים שמשיגים לימודים לבגרות.

<מיכל כהן: עשינו פה עבודה מאד עמוקה בשיתוף משרד הקליטה, בשיתוף ההורים ואנחנו נמצאים שם.

<מיכל כהן: יש לנו תכנית לקליטת עולים חדשים, גם מצרפת, בלגיה ואוקראינה.

<מיכל כהן: למרות שהממשלה עוד לא האריכה את כל התכניות שלה אנחנו ממשיכים כי אנחנו יודעים שילד לא גמר להיות תוך כמה חודשים עולה חדש.

<מיכל כהן: התכנית למגזר הערבי, ה-188 מיליון שהוקצו למגזר הערבי לטובת תכנית אתגרים, 135 מיליון מתוכם לחינוך הבלתי פורמלי.

<מיכל כהן: המטרה האחרונה היא הנושא של ניהול וארגון אפקטיבי.

<מיכל כהן: זאת אומרת, איך המערכת תשפר את עצמה גם בניהול שלה.

<מיכל כהן: נושא המורים, כפי שהשר אמר, הוא אחד הדגלים.

<מיכל כהן: אנחנו כולנו יודעים שהמערכת נמדדת על איכות מוריה ולכן יש לנו מורים מובילים שהמטרה של זה היא לבנות את היכולת ההדרכתית בתוך בתי הספר.

<מיכל כהן: אקדמיה-כיתה, מורים בהכשרתם נמצאים עם מורים ותיקים.

<מיכל כהן: הקמת מרכזי סימולציה לטובת למידה פרקטית יותר.

<מיכל כהן: מיון ורישוי למורים חדשים כפי שהשר אמר ותכנית חומש להכשרת המורים.

<קריאה: אחד - - - הנילווים

יעקב מרגי: לא, לא.

<מיכל כהן: אתם רוצים - - - תחליט אתה אם אתם רוצים בינוי, תיקשוב, ילדים, שירותי בריאות ובטיחות.

יעקב מרגי: לא, לא.

יעקב מרגי: אל"ף תודה רבה על הסקירה המקיפה ואין ספק ממה שעולה, מכובדי כבוד השר, ידוע, שאתם לא כאותם שרודפים אחרי הקרדיטים אבל אין ספק, מהסקירה עולה שבאמת הייתם קשובים לנושאים שחברי הכנסת מעלים ואני רוצה לומר, זה כאן בשידור וגם לנוכחים כאן, אנחנו מקבלים באופן סדיר תגובה לכל סיכום של ישיבה כאן, יש התייחסות מלאה של השר, של הצוות המקצועי ואנחנו מקבלים.

יעקב מרגי: ועולה, עולה מהסקירה הזאת שחלק גדול מהנושאים, אם זה הארכת החופשה ועוד הרבה נושאים, שהם - - - .

יעקב מרגי: יש סוגיה אחת שאני לא יכול לדלג עליה ואני רוצה שתתייחס אליה, זה לא היה עובר לנו בחברה הכללית ואין סיבה שזה ימשיך לעבור לנו בשקט.

יעקב מרגי: יש את הבעיה האקוטית של אותם חמשת אלפים ילדים בגיל הרך במגזר הבדואי שלא מופיעים במערכת.

יעקב מרגי: לא מופיעים במערכת.

יעקב מרגי: הם לא מגיעים, לא לגנים, לא לבתי הספר וצריך לפתור.

יעקב מרגי: אני יודע שזה קשור לסוגיה של מערך ההיסעים, המרחקים מאותם כפרים בלתי מוכרים, אני מבקש באמת להיכנס לעובי הקורה ולראות איך פותרים את זה.

יעקב מרגי: אנחנו יודעים לייצר פתרונות מעבר לכל מגבלה פרוצדורלית או בירוקרטית.

יעקב מרגי: אסור שזה ימשך גם השנה.

יעקב מרגי: שנה שעברה, לא יודע איך המערכת התקיימה, החברה הישראלית הרשתה לעצמה, השנה צריך לעצור את זה וצריך למצוא פתרונות בהתאם.

יעקב מרגי: שלושה שותפים באדם, אומרים על האדם: אביו ואמו והקב"ה אבל במערכת החינוך ישנם שותפים.

יעקב מרגי: לפני שאתן את רשות הדיבור לחברי הכנסת אני רוצה לתת לשותפים של אותה מערכת ונתחיל עם כוחות ההוראה, וסרמן, בבקשה.

יעקב מרגי: ממש בקצרה.

יעקב מרגי: לא כמו השר והמנכ"לית.

יעקב מרגי: יש לך שתי דקות, מן הניסיון שלך והכישורים שלך והיכולות שלך.

יעקב מרגי: בשתי דקות.

<יוסי וסרמן: תודה רבה אדוני יושב ראש הוועדה.

<יוסי וסרמן: מכובדי השר, המנכ"לית ויושב ראש הוועדה, שלושת המנהלים שמובילים את מערכת החינוך בצורה יוצאת מן הכלל.

<יוסי וסרמן: אני התרשמתי מאד מהסקירה של השר והתוספות של המנכ"לית.

<יוסי וסרמן: אני רוצה לומר שהחינוך הוא תשתית לאומית קיומית בכל מדינה, לא כל שכן במדינה כמו שלנו עם המאפיינים שלנו.

<יוסי וסרמן: אנחנו הלכנו לרפורמת "אופק חדש" בשיתוף מלא עם משרד חינוך על מנת שמערכת החינוך תשודרג ואנחנו רואים היום שר שמוביל מערכת חינוך לכיוון השדרוג הזה.

<יוסי וסרמן: אנחנו רוצים שטובי האנשים הצעירים של מדינת ישראל ירצו, ישאפו וייאבקו על מנת להיות מחנכי הילדים והנכדים שלנו.

<יוסי וסרמן: על מנת להגיע לכך חייבים לשדרג את תנאי העבודה של המורים במדינת ישראל, בהתאמה למורים ולמחנכים במדינות ה-OECD המפותחות.

<יוסי וסרמן: אין שום סיבה שבפינלנד ובמדינות כמו סקנדינביה ואחרות המורים יהיו בראש סולם השכר וגם בראש ההיררכיה החברתית של אותן מדינות ואצלנו לא.

<יוסי וסרמן: אנחנו חייבים לשאוף לכך כי זהו סוד קיומנו.

יעקב מרגי: תודה.

<יוסי וסרמן: אנחנו פותחים את שנת הלימודים בחדווה, בשמחה ובשמחתם של מחנכי ישראל, ילדי ישראל וכלל ציבור ההורים של מדינת ישראל.

<יוסי וסרמן: תודה רבה לכם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הדובר הבא הוא מהקליינטים שלנו במערכת החינוך.

יעקב מרגי: התלמידים.

יעקב מרגי: יושב ראש מועצת התלמידים שכבר הייתה לו הופעת בכורה אתכם.

יעקב מרגי: בבקשה.

<חנן יזדי: מכובדיי כולם.

<חנן יזדי: אני קודם כל מברך על פתיחת שנת הלימודים.

יעקב מרגי: הצג את עצמך.

<חנן יזדי: קוראים לי חנן יזדי, יושב ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית.

יעקב מרגי: תושב?

<חנן יזדי: תושב חיפה.

<חנן יזדי: אני מברך על פתיחת שנת הלימודים אבל היום אני מרשה לעצמי לקרוא לה שנת החינוך תשע"ז ואני אסביר את התיקון.

<חנן יזדי: היום, כמו שנאמר, מערכת החינוך עוד צריכה להתקדם ויש לה עוד לאן להתקדם וזה לא סוד.

<חנן יזדי: התלמידים מתקדמים קדימה והולכים קדימה וצועדים עם הסמארטפונים ועם הטאבלטים ועם הלאפ טופים והמערכת עוד צריכה לעמוד בקצב הזה אבל נכון להיום, המערכת במקום טוב.

<חנן יזדי: בחודש האחרון שלי בתפקיד שהוא גם החודש הראשון שלי בתפקיד, אני נפגש עם הנהלת משרד החינוך, נפגשתי גם עם המנכ"לית ואני נוכח לדעת שיש היענות לכיוון המקום הטוב הזה שאנחנו רוצים להגיע אליו, יש היענות לכיוון אותה אוטופיה שאנחנו רוצים להגיע אליה.

<חנן יזדי: מבחינתנו, התלמידים ובני הנוער, זו התחלה של תהליך.

<חנן יזדי: התמונה החינוכית שהושקה לפני כשבועיים מראה גם את הגמישות של המערכת לכיוון אותם מקומות, את הפתיחות, את המקום שלנו ללכת קדימה, את המקום שלנו לבחון בתי ספר לא רק על בסיס מדד אחוז הזכאות לבגרות, אלא על בסיסים שונים ואנחנו מברכים כמובן על בסיס המעורבות החברתית והערכים, שמבחינתנו אנחנו מעלים אותם על נס.

<חנן יזדי: כן, יש לנו לאן להתקדם ואנחנו, מועצת התלמידים ונוער הארצית, נוכחנו לראות שגם ועדת החינוך מסכימה אתנו כשאנחנו רואים חשיבות מכרעת להנהגה בית ספרית מיטבית.

<חנן יזדי: ומה זה אומר מבחינתנו הנהגה בית ספרית מיטבית, זה אומר הנהגה שמסובבת סביב שולחן אחד גם את המורים, גם את ההנהלה, גם את התלמידים וגם את ההורים, וביחד מנהלים מערכת חינוכית ומוסד חינוכי טובים יותר.

<חנן יזדי: אני מרשה לעצמי לסיים את דבריי בנימה קצת אופטימית.

<חנן יזדי: השנה, בעקבות ההידברות שלנו עם מנכ"לית משרד החינוך, השנה הקרובה תיפתח בסימן אהבת חינם.

<חנן יזדי: בימים האלה המועצה השיקה קמפיין שנקרא שבוע אהבת חינם בפעם השנייה.

<חנן יזדי: בעקבות כל תופעת השיימינג שאנחנו רואים ברשתות החברתיות.

<חנן יזדי: אלימות ברשת, בריונות, שיח אלים ומסית, אנחנו יצאנו בקמפיין של אהבת חינם בפעם השנייה והקמפיין עובד בשיטת "תעביר את זה הלאה".

<חנן יזדי: כל אזרח ואזרחית, אדם, כל מי שרוצה, כל מי שחפץ בזה יכול לרשום פוסט אוהב על שלושה אנשים קרובים אליו או לא קרובים אליו, זה גם בסדר, שבו הוא פשוט מפרגן להם, רק אומר להם דברים טובים והם צריכים תוך 24 שעות לענות לאתגר ולהפיץ את זה הלאה.

<חנן יזדי: בנוסף לזה דיברו היום - - -

יעקב מרגי: ולסיכום.

<חנן יזדי: סליחה, אני אסכם.

<קריאה: תאתגר את השר.

<חנן יזדי: אני אתגרתי את השר ואת ראש הממשלה בנימין נתניהו ואת חברת הכנסת ציפי לבני, את אימא שלי ואת יושבי ראש מועצות התלמידים והנוער הרשותיות, אז אנחנו נשמח שגם השר יענה לאתגר.

<חנן יזדי: בנוסף, היום, בערים תוכלו לראות דוכני אהבת חינם, בני נוער אכפתיים שיוצאים לרחובות ופשוט מפיצים אהבת חינם, מראה שמחמם את הלב.

מנחם אליעזר מוזס: לראות - - - ללא תקציב.

יעקב מרגי: תודה.

<חנן יזדי: שוב אני רוצה להודות.

<חנן יזדי: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לשותפים.

יעקב מרגי: ואני רוצה לומר לכם, כבר מחאתם כפים, בכנסת לא מוחאים כפים אבל אלה באמת מגיע להם.

יעקב מרגי: מלווים אותנו.

יעקב מרגי: מועצת התלמידים מלווה אותנו כאן בדיונים, תרומתם היא בולטת ומורגשת ואנחנו מברכים על כך.

יעקב מרגי: זו גאווה, גאווה לאומית היא הנוער שלנו.

יעקב מרגי: ההורים, השותף הבא, בבקשה.

<זאב גולדבלט: ראשית אני רוצה לברך את משרד החינוך - - -

יעקב מרגי: ראשית, תציג את עצמך.

מירב בן ארי: ראשית - - -

<זאב גולדבלט: זאב גולדבלט, יו"ר פורום ועדי ההורים היישוביים, תושב גבעתיים והכי חשוב הוא הפורום.

<זאב גולדבלט: ראשית, אני רוצה לברך את משרד החינוך ומנהיגיו, על ההיערכות המרשימה לקראת פתיחת שנת הלימודים הקרובה, כמו גם על ההישגים בשנה החולפת.

<זאב גולדבלט: נוכחת אתי כאן קבוצה מכובדת של הורים שאכפת להם, הורים מתנדבים כולם, שכולם מנהיגים ועדי הורים יישוביים, כשמטרתם של ההורים משותפת לחלוטין למטרות של משרד החינוך עצמו וזה חינוך טוב יותר לילדינו ובשום מקרה לא להוות גוף 'לעומתי' כתפיסת עולם.

<זאב גולדבלט: עם כל השיפורים עדין יש בפנינו אתגרים רבים ומגוונים בתחומים שונים כמו למשל, המשך שיפור השיח המשתף עם ההורים ומצוקותיהם.

<זאב גולדבלט: בתחומים מסוימים יש לנו פריצות דרך מרשימות ממהלך השנה האחרונה, דוגמה בולטת היא דווקא נושא בטוח תאונות אישיות, שעשינו בו לדעתי מהלך מאד מרשים ואני מאד מאוד מקווה שאנחנו גם בראשיתו של מהלך שישנה סדרי עולם בנושא של תשלומי ההורים.

<זאב גולדבלט: אולי בשנה הקרובה נצליח להסיר יחד את החטוטרת הזאת שאני קורא לה מס גולגולת אבל זה פשוט תחת השם היפה והמעוצב יותר שהוא "תשלומים עבור שירותי רשות".

<זאב גולדבלט: אני מקווה שבאמת ביחד נצליח לעשות כאן פעולה שבאמת נקדם כאן את השוויון ואת שוויון הזדמנויות בין התלמידים בישראל.

<זאב גולדבלט: אנחנו גם כהורים נתמוך בכל מה ששייך לצמצום פערים, שהשר דיבר עליו, למשל, בחינוך המגזרי, הערבי והדרוזי, הבדואי, כמו גם צמצום הפערים בתחום המרכז והפריפריה ולשפר את המצב של החינוך המיוחד.

<זאב גולדבלט: אני חושב שהחינוך המיוחד נפגע לא מעט וצריכים כאן פשוט לשים עליו איזשהו פוקוס ולקדם את הנושא הזה.

<זאב גולדבלט: אנחנו, כהורים, מאחלים לכל הילדים, הילדים שלנו, התלמידים וילדי הגנים, שנת לימודים איכותית ופורה ולמשרד החינוך עמידה ביעדים ושיח פורה אתנו, ההורים.

<זאב גולדבלט: כמובן גם לנציגי ההורים.

<זאב גולדבלט: אני מקווה באמת ששיתוף הפעולה הזה יפרח בשנה הקרובה.

יעקב מרגי: והשותף העיקרי.

יעקב מרגי: לא יודע אם הוא שותף, הוא מואצל סמכות על ידך, רשות חינוך מקומית, המרכז לשלטון מקומי, בבקשה.

<מיכל מנקס: מיכל מנקס, סמנכ"ל חינוך, מרכז השלטון המקומי.

<מיכל מנקס: אני חושבת שרבות ייאמר עוד היום על ידי כל הדוברים אבל, כמו שאמרת אדוני השר, היום הוא יום חג.

<מיכל מנקס: אני כאשת חינוך מרגישה בהחלט בהתרוננות הזו ורוצה לברך.

<מיכל מנקס: יושבים כאן כל השותפים.

<מיכל מנקס: אני רוצה לברך בשמי, בשם המרכז השלטון מקומי והעומד בראשו, חיים ביבס, שהוא שותף אמת, לך, אדוני ולך מיכל המנכ"לית, תענוג לעבוד אתכם.

<מיכל מנקס: אני אומרת שגם בשביל לריב צריך לדעת עם מי וטוב שכך נבחר ה"עִם".

<מיכל מנקס: אנחנו בהחלט מתקדמים יד ביד להצעיד את מערכת החינוך קדימה.

<מיכל מנקס: אני רוצה להודות לך, אדוני היושב ראש, על מהלך משותף גדול יותר שהצלחנו לפתוח את שנת הלימודים עם ביטוח תאונות אישיות במחירים חברתיים, ניתן לומר, העבודה בַּמלאכה רבה.

<מיכל מנקס: אנחנו הוכחנו שיש לנו מטרה משותפת בהחלט, קיום מערכות החינוך במשותף לפי החוק וגם לפי החיים עצמם.

<מיכל מנקס: הצלחנו לשרוד את הקיצוץ ואת איום הקיצוץ ועל כך תודתנו.

<מיכל מנקס: תהיה לנו שנה מופלאה והמשך שיתופי פעולה טובים.

יעקב מרגי: תודה, מכובדי כבוד השר, בטרם אעביר את רשות הדיבור לחברי הכנסת, אומר שהציעו לי את ועדת החינוך ואמרו לי: שמע, אתה, הטמפרמנט שלך לוועדת החינוך לא כל כך מתאים.

יעקב מרגי: אתה תשב לבד בדיונים.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר לך שיש לי חבורה נכבדה, איכותית, של חברי כנסת, מתמידה בוועדה ורוב רובם של הנושאים זה בשותפות שלהם ובהעלאת הנושאים על ידם וכייף לבוא ליום עבודה כזה בוועדת החינוך.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: מוטי יוגב.

מרדכי יוגב: אדוני היושב ראש, כייף לנו להיות בוועדה - - -

מירב בן ארי: ממש כך, בית ספר פה.

מרדכי יוגב: ואני אומר לכבוד השר, שר החינוך ולמנכ"לית, באמת מברך את כל העוסקים במלאכת הקודש הזאת, מהנהלת המשרד ובסוף זה המורים והמורות, הם אלה שמתמודדים על הפדגוגיה ואורך הרוח ולמנהלים.

מרדכי יוגב: חנוך לנוער על פי דרכו, אמרת, השר - - -

<קריאה: גם גננות.

מרדכי יוגב: והגננות, כמובן, כל כוחות החינוך.

יעקב מרגי: כל צוותי ההוראה.

מרדכי יוגב: אני רוצה להוסיף כפי שאמר השר, גם את מנהלות המעונות לגיל הרך וגם את החינוך המקצועי.

מרדכי יוגב: אני חושב שכולו צריך, בהבנה נכונה ובמאמץ נכון להיות של משרד החינוך.

יעקב מרגי: מוטי, תיזהר, כי ימנו אותך שר הרווחה, אתה לא תרצה לוותר על סמכויות שלך.

יעקב מרגי: זה קרה להרבה שרים.

מרדכי יוגב: אני לא ארצה לוותר על סמכויות אבל אין השקעה חשובה מזו.

מרדכי יוגב: אני אגע ממש בכותרות.

מרדכי יוגב: מה שאני אומר הוא לא כביקורת אלא כדברים שמשוּט בארץ אני חש אותם.

מרדכי יוגב: הדבר הראשון, אמר פה ידידנו וסרמן, זה כן לשים יד ולהתעמק אולי, אם לא עכשיו אז בהמשך, זה נושא מעמד המורים והמורות ואיך אומרים, פעם היו אומרים: הטובים לטיס, אין ספק שהטובים להוראה.

מרדכי יוגב: הדבר השני זה הנושא של אולי לתת, מעבר לליבת השעות ודיברתם על זה, גם שעות נוספות, נקרא להן גם מגזריות, מוזיקה ובגרות, טכנולוגיה ובגרות, קיים בחלק מהמקומות, אני מדבר גם על אפשרות של יותר מסורת ישראל ותורה לבגרות, כדי לאפשר את הדברים הללו.

מרדכי יוגב: הדבר השלישי.

מרדכי יוגב: אמרה לי המנכ"לית וראיתי את זה, אני חושב, ב"הארץ", תקציב הבינוי של יבילים, כיתות זמניות, משולב היום כנראה – אני לא בטוח במה שאני אומר – עם תקציב השיפוץ.

מרדכי יוגב: אני יודע מניסיוני שלי, בניתי המון יבילים, כסגן ראש מועצה חמש שנים בבנימין, מאות, אבל כשאני היום מסתובב בארץ, בבתי הספר בעיקר הוותיקים, בעיירות כמו דימונה או ירוחם, בבית שאן או בקרית שמונה ובתל אביב גם, היבילים זקוקים לשיפוץ.

מרדכי יוגב: צריך שם לחפש את הפתרון.

מרדכי יוגב: יש ממש כאלה שאם השירותים אינם ראויים, סליחה שאני יורד למקום ההוא, כי זה מקום שתבדוק אותו בסיוריך, בסיורי הפתע - - -

יעקב מרגי: זה חלק מהעבודה הבית ספרית, צריך לדבר גם על זה.

מרדכי יוגב: מעבדה שנראית כמו בית חולים בשכם שהכרתי.

מרדכי יוגב: הדבר הנוסף, אני מבקש תיעדוף בשלושה דברים.

מרדכי יוגב: אחד הזכרתי ומאד - - -

יעקב מרגי: לסיכום.

מרדכי יוגב: זה תיעדוף לצד הלא פורמלי כי אנחנו כולנו יודעים שהילד בחינוך הפורמלי נמצא משמונה עד שתיים ואחר כך משתיים, ואני יודע מהלילה להעיד, משתיים עד ארבע בבוקר, אז בתכנית הלאומית 360 מתחברים לנוער בחופים ואמרו לי שם אנשים: תן לנו גם את יולי, תן לנו גם את סוכות ופסח, תן לנו גם את הימים המיוחדים, יום העצמאות ל"ג בעומר ואת פורים הם הזכירו, כי הם אומרים: אנחנו מצליחים ממש להציל חיים ולהציל נפשות.

יעקב מרגי: תודה.

מרדכי יוגב: עוד שתי נקודות ואני אסיים.

מרדכי יוגב: כותרות.

מרדכי יוגב: להערכתי הצפון יזדקק לאותה הצעת מחליטים שגם החינוך אולי יזדקק לתרום לתוכה, זו קליטת העלייה שהזכרתם.

מרדכי יוגב: אני חושב שאנחנו בשנים מבורכות עלייה, אני חושב שדווקא משרד החינוך הוא האתגר כי שם נכנסים כולם ולא רק מצרפת, אוקראינה ומה שהזכרתם, אלא כל ילד עולה, איך נותנים לו עוד וואצ'ר ועוד אולפן ואולי עוד ליווי, אולי לא בהכרח בכסף, אולי חבר מלווה או איש בית ספרי, שיודע שהוא עולה, כמו שבצבא עשו לאתיופים.

מרדכי יוגב: חלק זה כסף, חלק זה לא בהכרח כסף.

מרדכי יוגב: עוד חשיבה על העולים, כי אני חש שאחוז גבוה מהם עובר לילדים בסיכון, אם אלה העולים האתיופים לשעבר, ברוך השם נתנו, וכך צרפת וכך אוקראינה וכך מכל העולם, דרום אמריקה, דיברנו על זה משתי זוויות, גם בוועדת חוץ ובטחון – כוח אדם וגם בוועדת עלייה וקליטה.

מרדכי יוגב: זהו, מסיים בברכה לכל העוסקים במלאכת החינוך, למורים, למורות, המנהלים ולכם, הנהלת המשרד והעיקר, לתלמידי ישראל, שתהיה שנת חינוך טובה ומבורכת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת מירב בן ארי, בבקשה.

מירב בן ארי: תודה אדוני היושב ראש.

מירב בן ארי: ראשית, אני רוצה לברך אותך, את השר ואת המנכ"לית מיכל, גם על סקירה מרתקת.

מירב בן ארי: היינו גם בשנה שעברה במשרד החינוך שם ואמרת דברים שבסופו של דבר, תכל'ס, יישמת אותם בשנה הזו.

מירב בן ארי: אחד המשפטים החשובים שנאמרו שם זה שאמרת שאתה לא מקבל את התפיסה של "האחר הוא אני".

מירב בן ארי: אמרת "האחר הוא אחר, אני זה אני, אתה לא - - - ויוצר בן אדם אחד".

מירב בן ארי: שמתי לב שלאורך השנה אנחנו מאד מתעסקים בקבלה של שונה, קבלה של אחר ולא להפוך אותו לאיזה משהו שאנחנו רוצים ליצור כאן, אז אני מעריכה את העבודה שלך ואת זה שבסוף אתה הופך אותה למציאות.

מירב בן ארי: אני רוצה גם לפרגן לצוות של משרד החינוך.

מירב בן ארי: אני חברה קבועה בוועדה הזו, גם ברמה של להיות בכל דיון, להכיר את האנשים ואני רוצה לפרגן לצוות של משרד החינוך.

מירב בן ארי: גם דני רוזנר, שהוא שותף שלי לחינוך הבלתי פורמאלי וסער הראל, שבאמת אתה גם דיברת עליו ובאמת, כל הצוות של משרד החינוך שאני מכירה ואני עובדת אתם קבוע ובאמת מצליחים להוביל תהליכים משמעותיים, אז זו מילה אחת טובה.

מירב בן ארי: אני כן רוצה להתייחס לשני דברים שראינו במהלך השנה.

מירב בן ארי: הרבה נושאים שמיכל, את דיברת עליהם בסוף, הנושא של השיימינג והרשתות החברתיות וה'בולינג' באינטרנט שזו תופעה שאנחנו נחשפים אליה ובאמת, גם נוער של הלהט"ב - - - שגם אוחנה יתייחס לזה וגם לגזענות.

מירב בן ארי: הרגשתי בשנה האחרונה שכל פעם שמתעסקים בנושא שהוא לא זה, אז זה הכול נכנס בכישורי חיים ושעה שהמחנכת דוחפת ואם אני רוצה גם את ההסתה להכניס, גם את הרשתות, גם את הנוער, את אותו צעיר מהקהילה אז הרגשתי שאני לחוצה בשם המורה כי אני אומרת לעצמי: איך המחנכת מצליחה להכניס את הכול?

מירב בן ארי: אז אני מאד מקווה שהנושא הזה של הדברים שהם יוצאים רגע מהשגרה, ואני יודעת כמה חשובים לך הנושאים הערכיים, שהם יקבלו מעבר לשעה הזאת של כישורי חיים, שיקבלו התייחסות חשובה.

מירב בן ארי: אני רוצה להעלות עוד נקודה שהיא המגזר הדרוזי.

מירב בן ארי: אני סיירתי שם, גם חבר הכנסת מרגי והתחייבנו ללוות אותם בשנה הזאת.

מירב בן ארי: אני הגעתי לכפר מדהים, מקסים, שאני ראיתי שם ילדים עם מחשבים - - -

יעקב מרגי: בעין אל אסד.

מירב בן ארי: עין אל אסד.

יעקב מרגי: מי שלא יודע איפה זה, זה - - -

מירב בן ארי: מקום מקסים, באמת.

יעקב מרגי: ליד צומת חנניה, ליד כרמיאל שם.

מירב בן ארי: אתה רואה שם ילדים עם המסכים הגדולים האלה, עובדים על ווינדווס 4 ותשמע, אני באופן אישי גם לקחתי על עצמי את בית הספר הזה לטפל בו אבל, אני חושבת שהמגזר הדרוזי צריך לעלות כאן על סדר היום שלנו כי יש איזושהי אפליה.

מירב בן ארי: אתה יודע, יש כסף, יש כסף, פשוט צריך לנתב אותו לבתי הספר.

מירב בן ארי: אני באמת חושבת שיש כסף, חושבת רק שהוא לא מנותב נכון.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד עוד משהו.

יעקב מרגי: לסיכום.

מירב בן ארי: כן, אני בדיוק בשתי הדקות שלי.

מירב בן ארי: שני דברים, אחד למועצת התלמידים ואמרתי את זה לך, חנן, גם, אני ליוויתי את אליאב בניטו בשביתה שהוא עשה המוצדקת וגם מיכל הייתה אתנו וכמובן השר.

מירב בן ארי: אל תפחד, אתה חדש, תיקח מנהיגות, אתה לא תקבל אותה.

מירב בן ארי: ואמרתי לכם את זה גם עם המורה הגזענית, כשהיה לנו את הסיפור בחולון.

מירב בן ארי: אל תתבלבלו.

מירב בן ארי: אם אתם לא תיקחו את המקום שלכם בבתי הספר, כי מה לעשות, המורות עסוקות והמנהלים עסוקים אז זה משהו לכם.

מירב בן ארי: אני אומרת את זה תמיד, אתם יודעים שהוועדה מלווה אתכם.

מירב בן ארי: משהו שהתחלתי לומר ומרגי, לא התייחסת לזה, הקמנו ועדת משנה לחינוך הבלתי פורמאלי - - -

יעקב מרגי: ידעתי שאת - - -

מירב בן ארי: זה - - - ברשימה שלך, כי הקשבתי לכול.

מירב בן ארי: ואני באמת, זה בנפשי החינוך הבלתי פורמלי, יש לי שותפים נהדרים במשרד, יש כאן את קסטרו מארגוני הנוער שאני מלווה אותו ובאמת, נפתלי מתנועות הנוער.

מירב בן ארי: הנושא של החינוך הבלתי פורמלי ואגב, בתמיכה של שניכם, ששניכם הייתם בכינוס הראשון והגב העצום שאנחנו מקבלים, חשוב להכניס את החינוך הבלתי פורמלי ולהאמין ולהבין שהוא השותף המרכזי של החינוך הפורמלי במדינת ישראל.

יעקב מרגי: תודה, חבר הכנסת אמיר אוחנה, בבקשה.

אמיר אוחנה: תודה אדוני היושב ראש.

אמיר אוחנה: אני התקבלתי כחבר בוועדה רק לאחרונה וזה דיון שני שלי בסך הכול אז חבריי כאן שבקיאים ממני ומכירים את החומר בהחלט אמרו דברים שאני לא ארצה לחזור עליהם אבל אני מצטרף אליהם.

אמיר אוחנה: אני גם שמח על אווירת סוף קורס, כך שאנחנו שוברים דיסטנס עם היושב ראש, אני אוהב את זה - - -

מירב בן ארי: תחילת שנה.

אמיר אוחנה: בסדר גמור.

אמיר אוחנה: תפקיד שר החינוך - - -

יעקב מרגי: זה חגיגי, היות שהפטיש מושבת.

אמיר אוחנה: תפקיד שר החינוך הוא מהתפקידים לא רק המאתגרים והקשים אלא גם כפויי הטובה שקיימים, מכיוון שגם אם תעשה את כל הפעולות הנכונות והטובות, ייקח שנים רבות אחרי שתסיים את כהונתך וגם אני מצטרף לתקווה שהיא תהיה בעוד שנים לא מעטות, אני גם חושב שזה יקרה, אם לשפוט לפי ההערכות הפוליטיות, עד שתקצור את הפירות.

אמיר אוחנה: ומי שיקצור את הפירות זה בעצם כולנו, זה החברה הישראלית.

אמיר אוחנה: מההתרשמות שלי מהמצגת כאן ובכלל, מהתפקוד שלך בשנה וחצי האחרונות אני חושב שאנחנו בכיוון הנכון.

אמיר אוחנה: אני חושב שאתה עושה את הדברים הנכונים.

אמיר אוחנה: גם אם את התוצאות אנחנו נראה הרבה זמן אחרי, חשוב להגיד כאן את המלה תודה ובאווירה הזו של חברינו כאן ממועצת התלמידים, אני רוצה לציין את חנן, את דביר, את דניאל ואת גל, ואם שכחתי מישהו אני מתנצל, זה פשוט פה ברשימה, על היוזמה הזאת של שבוע אהבת חינם.

אמיר אוחנה: יוזמה יפה.

אמיר אוחנה: אני גם אותגרתי וגם אתגרתי אני שמח לראות שהצטרפתי לרשימה מכובדת כולל ראש ממשלת ישראל - - -

מירב בן ארי: זה לא כולל דלי עם קרח, אין לנו - - -

אמיר אוחנה: אז כל הכבוד לכם חברים.

אמיר אוחנה: עבודה יפה ושנת לימודים מוצלחת.

<קריאה: קטן עלייך, עלייך קטן.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת עליזה לביא.

עליזה לביא: תודה רבה אדוני.

עליזה לביא: אמנם אני היחידה מהאופוזיציה אבל אני רוצה לברך גם אותך אדוני השר וגבירתי המנכ"לית, שותפים.

עליזה לביא: החינוך הוא של כולם.

עליזה לביא: מזמן היה צריך שמקצוע החינוך במדינת ישראל יהיה 'זהב'.

עליזה לביא: לא נתון לגחמה כזו או אחרת אלא שיהיה רצף.

עליזה לביא: חלק גדול מהלקויות והנושאים שכולנו רוצים לתקן אתם, היו באמת מתוקנים.

עליזה לביא: ברשותך, אדוני היושב ראש ואדוני השר, לפני שאני אתן את ההערות שלי, אני רוצה להעביר לך, אדוני השר, מכתב שקיבלתי ב'שבעה', כשביקרתי חבר של רבים פה בחדר, אבי בלשניקוב, על מות אשתו.

עליזה לביא: והסבתא, אימא שלו ניגשה אלי וביקשה ממני לתת לך מכתב.

עליזה לביא: אני רוצה כאן להזכיר.

עליזה לביא: דיברו רבים על מורים ומורות, המורה ניבה אברהמי, מבית הספר תל"י בית חינוך ירושלים והסבתא מספרת לך אדוני על הפטירה של האימא, אימא של ערן והיא מספרת על המורה.

עליזה לביא: על הליווי שלה תוך כדי התהליך, גם בשבעה, המורה התקשרה לכל תלמידי ותלמידות הכיתה, דאגה שכולם יגיעו, יהיו עם ערן במשך כל ימי האבלות שהיו בחופש הגדול, "התפעלתי מאד מהיחס החם, האישי, הדאגה, האהבה שהרעיפה המחנכת ניבה לערן נכדי" והיא מרחיבה פה על הייחודיות של המורה הזאת, שאני בטוחה שהיא משקפת מורים ומורות במדינת ישראל.

עליזה לביא: ואני רוצה למסור לך את המכתב הזה כי אני חושבת שראוי להגיד תודה רבה למי שצריך להגיד תודה רבה.

נפתלי בנט: תודה.

נפתלי בנט: תודה, עליזה.

עליזה לביא: ועכשיו להערות.

עליזה לביא: אני בטוחה שאתה תדע גם להמשיך ולהוקיר את המורה.

עליזה לביא: אדוני השר, אתה סיימת את דבריך בכך שתלמידים שלנו, שיסיימו את מערכת החינוך, עולם העבודה שיחכה להם יהיה שונה ואכן, חברתי, מירב, ואני, יושבות ראש השדולה לסטודנטים פה בכנסת, גם עולם האקדמיה וגם עולם העבודה יהיו אחרים לגמרי.

עליזה לביא: אנחנו יודעים שקרוב ל-45% מהמקצועות נעלמים בחמשת השנים הקרובות לפי הסקר האחרון של ה-OECD ולכן ביקשתי הרחֲבַתךְ בעניין של הטכנולוגיה, מה מערכת החינוך באמת עושה ותעשה?

עליזה לביא: צריך לעשות את זה אתמול, לא מחר, בנושא של ההתאמה לסביבה טכנולוגית אחרת לגמרי - - - שאנחנו הורגלנו.

עליזה לביא: בגדול, הרבה מהסקירה שניתנה דומה למערכת החינוך שאנחנו למדנו בה.

עליזה לביא: בתי הקטנה תסיים את המערכת עוד שנה, נכנסה לשמינית, הנכדה שלי מצטרפת למערכת החינוך, אני לא רואה הבדל גדול בין מה שהיה לנו, בשונה מכך שהעולם שהם יפגשו יהיה אחר לגמרי.

עליזה לביא: מהי מערכת ההקניה של הנתונים?

עליזה לביא: אדוני, ה-OECD בסקר האחרון שלו, ממקם את מדינת ישראל במקום גרוע, גם בהקניית למידה, הוראה, אתה מכיר את זה הרבה יותר טוב בטח מרבים פה בחדר, הסקר לא אתנו, אז גם איך אנחנו עושים את זה לגבי סביבה טכנולוגית בתוך מערכת הלימוד ואדוני, הרעיון הזה של להקנות את הידע ולהקנות את הדעת, שזה הנושא שעומד לפתחנו, מי כמובך, שבא מעולם ההייטק מכיר ויודע.

עליזה לביא: לגבי תלמידות ספרדיות, כל שנה הסאגה הזאת חוזרת ועולה, של תלמידות, שהן והוריהן מבוישים - - - ומתביישים אולי במוצאם ולא מתקבלות למערכת החינוך.

עליזה לביא: איך אדוני חושב להתמודד?

עליזה לביא: אנחנו רואים שבעקבות דיונים בתקשורת בכמה וכמה מבתי הספר והסמינרים חלק נקודתי נפתר אבל הבושה שעוטפת את המשפחות ואת התלמידות הללו, צריך לשים לזה סוף ואני מקווה מאד שזה יקרה בתקופה הזאת.

עליזה לביא: לגבי תשלומי הורים, אין לכך בכלל, דיברת פה על דיפרנציאציה בתוך המערכת אבל אנחנו יודעים שבבתי ספר עם הורים שידם משגת יש וכשהורים שידם אינה משגת אין.

עליזה לביא: מעבר לכל הדברים שאתה אדוני דיברת עליהם, בעקבות הוועדה שהייתה כאן שרבים מחבריי דיברו בה אבל בסופו של דבר הצביעו בעד ויש פה איזושהי התחלה של הבנה אבל יושבות ויושבים אנשים שמעורים בתוך העניין הזה - - -

יעקב מרגי: עליזה, תיזהרי אם את רוצה שהשר יענה לך, כי הוא בעשרים עוזב.

עליזה לביא: אני רק כמובן מזכירה את זה, כי אני אשמח - - -

יעקב מרגי: לסכם.

עליזה לביא: לכל הנושא הזה של תשלומי ההורים.

עליזה לביא: נקודה אחת שאני לא יכולה, דיברת על האנשים שרצו לעבוד שלא בשיתוף פעולה אז אנחנו כן רוצים לעבוד בשיתוף פעולה.

עליזה לביא: אתה הזכרת את מערכת החינוך התורני ואמרת "אין לנו מורים" אז אדוני, הסיבה לדחייה ל-2018 הייתה כי הרצון היה למצוא מורים מתוך המגזר החרדי ולהכשיר אותם אז שוב, אמרנו, מקצוע חינוך מקצוע זהב, בואו נעבוד כולנו יחד.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: תודה אדוני.

עודד פורר: ראשית אני רוצה לברך את השר ואת המנכ"לית, זו אחת התקופות שאתה יודע, כולם יוצאים לחופשת הקיץ ואצלכם זו אולי אחת התקופות הכי עמוסות.

עודד פורר: לפתוח את השנת הלימודים בלי תקלות זה מבחן מאד חשוב ואני רוצה לברך אתכם על ההסכמות שהגיעו בסופו של דבר עם מרכז השלטון המקומי, כדי ששנת הלימודים תיפתח כסדרה ולא יהיו בעיות.

עודד פורר: אני רוצה כמובן לברך על התקציב ומניעת הקיצוץ והסייעת השנייה אבל, אני חושב שהתכנית שאתה מוביל למצוינות במתימטיקה ובמדעים, היא אמנם קריטית, היא חשובה, היא נכונה והיא מצביעה על איזשהו תיקון חשוב שנעשה אבל היא גם מעמתת אותך עם הבעיות שיגיעו לפתחך.

עודד פורר: חלקן כבר נמצאות שם וזה המחסור במורים למתימטיקה והמחסור במורים לאנגלית.

עודד פורר: אני חושב שמה שחסר, אולי זה משהו שכדאי לקחת אותו גם בוועדה וגם לך, כשר, איזשהו חזון למערכת החינוך שהוא מעבר לתכנית אסטרטגית של ארבע שנים והוא איזה בוגר אנחנו רוצים לראות?

עודד פורר: נכדתְךְ, שנכנסת עכשיו לכיתה א', מה אני רוצֶה לראות כשהיא תצא בעוד שתים עשרה שנה?

עודד פורר: זה קצת חסר לי במערכת באופן כללי, כי צריך לזכור, המערכת הזו מבוססת על המהפכה התעשייתית מבחינת דפוסי החשיבה והשינוי צריך להיות אחר לגמרי מבחינת השאלה איך אנחנו מכינים את הילדים שלנו.

עודד פורר: וזה מצריך באמת חשיבה שהיא מעבר למיקרו, שאנחנו מתעסקים בו לא מעט והוא חשוב אבל צריך לעבור גם לאיזשהו עיסוק במאקרו.

עודד פורר: בהקשר הזה כן הערה אחת לגבי המיקרו וציין את זה גם חבר הכנסת מוטי יוגב, גם בכובע הקודם שלי וזה לגבי אותם תלמידים עולים.

עודד פורר: אני חושב שצריך להכניס פה את הראש קצת יותר לתוך העניין הזה.

עודד פורר: ניתנו שעות נוספות לגבי תלמידים עולים, השעות האלו הרבה פעמים נלקחות על ידי המנהלים ומפוזרות איכשהו בתוך בית הספר.

עודד פורר: זה לא מגיע בשורה התחתונה לתלמידים והפערים האלה נוצרים ומתפתחים.

עודד פורר: לשמחתי, יש בעיה טובה שמספר העולים בשנים אחרונות כמעט הכפיל את עצמו ואתה תראה את זה במערכת החינוך בשנים הקרובות, כי זה משהו שלוקח לו זמן עד שאתה רואה אותו בתוך המערכת ואני חושב שזה נושא מיקרו שמצריך התייחסות ספציפית חשובה.

יעקב מרגי: תודה.

עודד פורר: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מוזס, אחרון חברי הכנסת ולאחר מכן מי שנרשם לרשות דיבור.

יעקב מרגי: בבקשה.

מנחם אליעזר מוזס: תודה רבה אדוני היושב ראש, תודה אדוני השר על דבריך.

מנחם אליעזר מוזס: אני רואה שהשתלבת בצורה הכי מיטבית במערכת החינוך - - -

יעקב מרגי: נותן לך את הציון הזה סגן שר לשעבר בחינוך.

מנחם אליעזר מוזס: הוא יודע למה ואני לא אצטרך - - - בערב יום הכיפורים ב"אנחנו בגדנו" או "יעצנו רעה", לא יעצתי לך רעה, מי שלא יודע הייתי אחד מן הדוחפים את השר שילך לתפקיד הזה ומתוך ניסיון גם כסגן שר, גם כמשנה למנכ"ל, גם כיועץ כבר ארבעים שנה, על הכול תבורך.

מנחם אליעזר מוזס: אני זוכר, כל השנים לפני פתיחת שנת הלימודים – איום בשביתה.

מנחם אליעזר מוזס: זה בא לנו, כבר גמרו עם זה, הגיעה השביתה מכיוון אחר, כל פעם היה - - - ברו השם יוצאים לדרך - - -

נפתלי בנט: גם פה אני רוצה לומר מילה טובה ליוסי וסרמן.

נפתלי בנט: הוא עומד בנחישות על האינטרסים של המורים ואסור להתבלבל פה אבל, יש פה אדם שאנחנו יכולים לעבוד אתו, הוא קשוב, הוא פתוח - - - התקדמנו.

נפתלי בנט: גם השנה התקדמנו, הביא תוצאות למורים אבל באיזושהי ראייה ממלכתית ובאמת מגיעה מילה טובה פה ליוסי.

מנחם אליעזר מוזס: והוא נותן מלה טובה גם לך שהצליח את - - - בין היתר.

מנחם אליעזר מוזס: והמנכ"לית גם כן, תבוא על הברכה.

מנחם אליעזר מוזס: אני רציתי דווקא לברך אותך על ההישג הגדול ביותר – 17,000 כיתות בחומש הבא, שזה דבר שלא היה עדיין.

מנחם אליעזר מוזס: 17,000 כיתות, יש לך בחור טוב, תמיר בן משה, שמהנהן בראשו, אני מקווה שתדע לנצל כל כיתה וכיתה - - -

נפתלי בנט: אני מבטיח לך שהוא יידע.

יעקב מרגי: אל תדאג, אנחנו פה, הצמדנו לו ג'י פי אס, הוועדה תשב לו על הזנב ונבדוק.

יעקב מרגי: לא יישאר שקל שלא ינוצל.

נפתלי בנט: רק שתראו, אם נצמדתם לג'י פי אס, תראו את כל מפת המדינה מלאה במקומות שהוא היה.

מנחם אליעזר מוזס: אני מבקש, כבוד השר - - -

<מוחמד יונס: פערים - - - המגזר הערבי.

מנחם אליעזר מוזס: אני מבקש, כבוד השר, רגע, אדוני כבוד השר, אני מבקש בראש ובראשונה, לחסל את חרפת הקרוואנים.

מנחם אליעזר מוזס: לחסל את זה.

מנחם אליעזר מוזס: זו ממש חרפה ובושה.

מנחם אליעזר מוזס: הייתי אתמול באשדוד, הייתי שלשום בקרית גת, הייתי בשבוע שעבר בטבריה, בכל המקומות קרוואנים, קרוואנים יבילים, צריכים את זה פעם ולתמיד לחסל.

יעקב מרגי: מנ"דים.

מנחם אליעזר מוזס: מנ"דים, יבילים, כל מיני שמות יתנו לך.

מנחם אליעזר מוזס: אבל זה קרוונים ואז זה עולה כפול כי השיפוץ של זה עולה פי כמה.

מנחם אליעזר מוזס: אנחנו מכירים את זה, זה תופס מגרש - -

יעקב מרגי: משלמים פעמיים.

מנחם אליעזר מוזס: כן ושלש פעמים.

מנחם אליעזר מוזס: במערכת שאני מייצג יש מחסור של למעלה מ-8,000 כיתות.

מנחם אליעזר מוזס: זה סיפור שני שהשר מודע לו והיושב ראש מודע לו ואתה יודע אדוני היושב ראש, הייתי בטבריה, ראיתי באותו רחוב בית ספר ממלכתי ובית ספר של "המעיין", אני מזמין אותך שתבוא לראות אם צריכים באמת לחסל את הקרוואנים או לא.

מנחם אליעזר מוזס: חייבים.

מנחם אליעזר מוזס: הדבר הזה חייב להיגמר.

מנחם אליעזר מוזס: עוד נקודה אחת - - -

יעקב מרגי: לכן תמיד אני מודאג - - -

מנחם אליעזר מוזס: בחוברת כאן, יש לגבי אלימות של תלמידים.

מנחם אליעזר מוזס: הייתי כאן בדיון קודם אצלך בוועדה - - - המנכ"לית הייתה ודיברנו על האלימות שירדה באיזה %½, %¾ אבל מה לעשות, לפי משרד הבריאות, הגיעו כפול תלמידים למיון בעקבות השתכרות וסם ואלכוהול וכל מיני מרעין בישין.

מנחם אליעזר מוזס: המשטרה מביאה לי נתון של למעלה מ-6,000 תיקי בני נוער.

מנחם אליעזר מוזס: הנושא הזה צריך לבוא על מקומו הראוי.

יעקב מרגי: תודה.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני השר, מכיוון שלא מצאתי - - - שני הנושאים האלה, אנא, קחו את זה לידיים.

מנחם אליעזר מוזס: כבר אמר אבי האומה הישראלית "אכן יראת אלוקים במקום הזה" אתם לא צריכים וכו'.

מנחם אליעזר מוזס: אני מברך אתך על הערכים.

יעקב מרגי: השר אמור לעזוב אותנו למשימה נוספת אז אנחנו נעשה אתנחתא עם הדוברים.

יעקב מרגי: הוא יגיב למה שנאמר כאן ולאחר מכן המנכ"לית נשארת אתנו, את תעקפי אותו.

מנחם אליעזר מוזס: אני אסביר.

מנחם אליעזר מוזס: אנחנו פשוט הולכים לפגוש את מנהלי מחוז חיפה.

יעקב מרגי: בשתים עשרה וחצי אנחנו מסיימים.

מנחם אליעזר מוזס: הם מאיימים חלילה בשביתה?

יעקב מרגי: לא, לא, אין זמן עכשיו לקריאות ביניים.

נפתלי בנט: קודם כל אני חייב לומר, האווירה פה, וזה לך קרדיט ולחברי הכנסת, זה לא איזה מקום שבאים לעשות בו הצגות פוליטיות אלא שכולם מדברים על מהות, ישר כוח.

נפתלי בנט: יש פה אוירה של כולנו ביחד במשימה הקדושה ביותר שיש למדינת ישראל וזה חינוך ילדינו.

נפתלי בנט: אני אעבור בתמצית על הדברים.

נפתלי בנט: נושא האפליה, תהיה לי אפס סבלנות לאפליה של תלמידות.

נפתלי בנט: כל מקרה מטופל על ידי המנכ"לית באופן מדוקדק ומגיע גם אלי לדיווח, עד כדי נקיטת אמצעי משמעת ותקציב.

<קריאה: על המוסדות?

נפתלי בנט: על המוסדות, כן, אני אומר את זה - - -

<קריאה: זו לא - - -

יעקב מרגי: רגע, סליחה, סליחה, סליחה, סליחה, בואי.

יעקב מרגי: על סוגיית האפליה אני רוצה לומר שיש לי גיבוי מלא.

יעקב מרגי: אני מלווה את מנהל המחוז החרדי, יש לנו גיבוי מלא מהנהלת המשרד, מהשר ומהנהלת המשרד, בכל התקיפות ובכל תוקף.

נפתלי בנט: חד משמעית אני אומר פה, המדיניות שלי היא אפס סובלנות למקרי אפליה ואנחנו ננקוט ביד קשה בכל מקרה כזה שיקרה וזה יגיע עד לשולחני.

נפתלי בנט: דבר נוסף, נושא הבדואים שעלה פה ואתה העלית.

נפתלי בנט: יש לי פה בשורה.

נפתלי בנט: אנחנו מביאים תקציב של 50 מיליון שקלים להסעות של ילדים שלא מצליחים להגיע.

נפתלי בנט: הכסף נמצא, אנחנו צריכים לראות שזה מיושם בשטח.

נפתלי בנט: אתה דיברת מאד נכון, אני גם חייב פה לומר, לא קל להיות הדרג המבצע שעומד בפני ביקורת ואני אומר לכם שהצורה שהוועדה הזאת פועלת היא מצוינת.

נפתלי בנט: אני מזמין את הביקורת ואני מזמין את הבקרה.

נפתלי בנט: אנחנו המערכת למעשה הכי גדולה במדינת ישראל, הכי גדולה בכל ההיקפים; מספר התלמידים שהם במירכאות הלקוחות והעובדים והכול, תמיד יש לנו פגמים ואתם מבחינתי, זכוכית מגדלת בדיוק לא על איפה שהכול טוב אלא על איפה שצריך לשפר.

נפתלי בנט: האחרונה שחברת הכנסת עליזה לביא העלתה, נושא ההתאמה הטכנולוגית.

נפתלי בנט: אני דווקא כמנכ"ל הייטק רוצה לומר מהי התפיסה שלי בעניין.

נפתלי בנט: הסיפור אינו ללמד להשתמש בווינדווס.

נפתלי בנט: זה לא הסיפור.

<קריאה: כבר לא שם.

נפתלי בנט: זה לא משנה, ללמד בטאבלט זה טכני, זה קל.

נפתלי בנט: אני כמנכ"ל חברת הייטק לא הייתי בודק את הבן אדם על הידע שלו.

נפתלי בנט: מה עניין אותי?

נפתלי בנט: עניינה אותי יצירתיות, עניינה אותי הגדלת הראש, ההתמדה, יכולת עבודה בצוות, אלו התכונות שאבסולוטית צריך אותן, בלי קשר לשאלה מה המקצוע יהיה כי כמו שאמרנו, עוד עשרים שנה יהיו מקצועות אחרים.

נפתלי בנט: האם מישהו ידע שיהיה מעצב U.I.

נפתלי בנט: לפני עשרות שנים?

נפתלי בנט: לא ידעו אז - - -

מנחם אליעזר מוזס: צריכים ללמוד - - -

נפתלי בנט: לפני ליבה צריך לב.

נפתלי בנט: צריך גם את הליבה אבל גם את הלב - - -

עליזה לביא: גם את - - -

נפתלי בנט: בוודאי, בוודאי.

נפתלי בנט: חד משמעית.

נפתלי בנט: ולכן המהלך שדווקא החל קודמי, השר שי פירון, אני הולך אתו בכל הכוח, ממשיך בכל הכוח במה שנקרא למידה משמעותית.

נפתלי בנט: אנחנו סופגים הרבה ביקורת, אני מאמין גדול בזה ואני חייב להודות, אני הייתי ציניקן ביחס לעניין הזה לפני שנכנסתי ואז נכנסתי ואני מאמין גדול שהיום אנחנו צריכים לצייד בצורה שונה מימי המהפכה התעשייתית.

נפתלי בנט: אנחנו מודדים את המורים בעניין הזה ומכשירים אותם, את המנהלים, זה חלק ניכר מהכנס שאני הולך אליו עכשיו, זה בדיוק איך להתאים את מערכת החינוך אז אנחנו על זה עם כל העוצמה.

נפתלי בנט: אני רוצה לומר תודה ליושב ראש הוועדה ולכל השותפים.

נפתלי בנט: תודה רבה.

מנחם אליעזר מוזס: ענין הקרוואנים - - -

נפתלי בנט: על היבילים, כן, תראו, האחריות הבסיסית שלי כשר חינוך היא שב-1 לספטמבר כל ילד יש לו כיסא, שולחן ומורה איכותי.

נפתלי בנט: הלוואי שהייתי יכול להבטיח שלא יהיו יבילים.

נפתלי בנט: תמיד מבחינתנו זה פתרון ביניים, זה פתרון זמני, הגיע הכסף עכשיו ל-17,000 כיתות, זה היסטורי - - -

מנחם אליעזר מוזס: היסטורי ממש, לא היה דבר כזה.

נפתלי בנט: אני אומר לכם שהרבה פעמים, בואו נדבר רגע על פוליטיקה, אני, כל הכוח הפוליטי שלי הולך על משרד החינוך.

נפתלי בנט: לסיעת השנייה, להקטנת כיתות, עשיתי משבר קואליציוני, כמעט הממשלה לא קמה בגלל סייעת שניה והקטנת כיתות.

נפתלי בנט: את כל הכוח הזה אני שם עכשיו בחינוך מיוחד ובעניין הזה אני לא יודע לעמוד פה ולהגיד לא יהיו יבילים לא יודע להגיד כזה דבר - - -

ענת כנפו: כבוד השר, למה גילאי 0-3 אינם במשרד החינוך?

יעקב מרגי: כנפו, את רוצה - - -

נפתלי בנט: אבל אנחנו הולכים ומצמצמים את היקף היבילים לטובת מבנים.

יעקב מרגי: תודה.

נפתלי בנט: תודה רבה לכולם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני ממשיך, רגע, הדיון לא הסתיים ומי שיפריע לי אני אוציא אותו.

יעקב מרגי: אתה רשום?

<מוחמד יונס: השר - - -

יעקב מרגי: אתה, אתה קודם כל תשב, קודם כל תשב.

<מוחמד יונס: כל המגזר הערבי, אף אחד לא מדבר - - -

יעקב מרגי: סדרן, אתה יכול להוציא אותו, אתה יכול להוציא אותו, מי שלא מקשיב לי אתה יכול להוציא אותו.

<קריאה: באמת, למה הם לא באו?

<מוחמד יונס: השר לא מקשיב - - -

יעקב מרגי: חצי מהדיון דיברו על המגזר הערבי, עכשיו אף אחד - - -

<מוחמד יונס: אבל אין נציג של המגזר הערבי פה.

יעקב מרגי: תשאל אותם למה הם לא באו.

<מוחמד יונס: חברי הכנסת - - -

יעקב מרגי: אל תפריע לי.

יעקב מרגי: טוב, רבותי.

יעקב מרגי: עורך הדין יניב יעקב מעמותת "אור ירוק".

יעקב מרגי: שב ליד השולחן.

יעקב מרגי: מי שנרשם לדיבור שישב סביב השולחן.

יעקב מרגי: בבקשה, אין לנו זמן לפחתים האלו.

יעקב מרגי: בדקה, כך, תנסה.

<יניב יעקב: קצר מאד אדוני, תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

<קריאה: תציג את עצמך בבקשה.

<יניב יעקב: עורך דין יניב יעקב, עמותת "אור ירוק".

<יניב יעקב: אכן יום חג למערכת החינוך, קצת פחות מבחינת הקטל בדרכים, שמאד רלבנטי לנושא הזה.

<יניב יעקב: מתחילת השנה נהרגו 236 בני אדם בתאונות דרכים.

<יניב יעקב: 38 מהם ילדים ובני נוער ואנחנו ב"אור ירוק" עורכים מדי שנה לפני פתיחת השנה סקר במוסדות החינוך והממצאים חמורים ומדאיגים.

<יניב יעקב: אני ארצה להציג אותם בקצרה.

<יניב יעקב: למעלה מ-50% מבתי הספר שנבדקו - - -

יעקב מרגי: אין לי ענין, אני אומר לך, אני נענה לאתגר, תכין מסמך עבודה והועדה תקיים דיון בנושא הזה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

<קריאה: אגב, בהקשר הזה - - -

יעקב מרגי: לא להפריע לי.

<יניב יעקב: אדוני, עוד משפט אחד.

<קריאה: הנושא של החינוך התעבורתי - - -

<יניב יעקב: משפט אחד ברשותך.

<יניב יעקב: הממצאים החמורים הועברו גם לוועדה ולחברי הכנסת ואני מקווה שראשי הרשויות ביחד עם - - -

יעקב מרגי: יתקיים דיון בנושא.

<יניב יעקב: ולא - - - לפני הפתיחה.

יעקב מרגי: או.

יעקב מרגי: קיי., תודה.

<יניב יעקב: תודה אדוני.

יעקב מרגי: עורך הדין אביבית ברקאי, בבקשה.

<אביבית ברקאי אהרונוף: תודה רבה אדוני.

<אביבית ברקאי אהרונוף: שאלות שאשמח לקבל עליהן תשובה.

<אביבית ברקאי אהרונוף: לגבי - - - ההנגשה הפרטנית, בשנה שעברה יצאה בשורה שהוקצו עוד - - - שקלים לשנת הלימודים שעברה ובעצם 135 מיליון שקלים עתידים להיות בשנה הקרובה.

<אביבית ברקאי אהרונוף: ממה שהוצג כאן, ככל הנראה אם הבנתי נכון 107 מיליון שקלים בלבד הוקצו, זה נאמר לי גם על ידי משרד האוצר, שלא כל התקציב נוצל במלואו.

<אביבית ברקאי אהרונוף: מה קורה עם עזרה?

<אביבית ברקאי אהרונוף: האם היא עוברת לשנה הזו?

<אביבית ברקאי אהרונוף: האם יצא כבר קול קורא?

<אביבית ברקאי אהרונוף: כיצד בכוונת המשרד לפקח שתהיה הנגשה פרטנית, כי יש לי הרבה מקרים שמונחים על שולחני - - -

יעקב מרגי: תודה.

<אביבית ברקאי אהרונוף: שניה, ברשותך עוד כמה שאלות קצרות.

יעקב מרגי: לא ,לא, אין לך.

<אביבית ברקאי אהרונוף: לגבי הצעת חוק - - -

יעקב מרגי: כי בסוף לא תקבלי תשובה לכלום.

יעקב מרגי: את רוצה לקבל תשובה לפחות על אחת?

<אביבית ברקאי אהרונוף: עוד שאלה - - -

יעקב מרגי: אנחנו לא הולכים הביתה.

<אביבית ברקאי אהרונוף: שאלה אחת.

יעקב מרגי: זו רק פתיחת שנת הלימודים, אני הולך לעבוד קשה יותר מאשר השנה הבאה.

<אביבית ברקאי אהרונוף: עוד נקודה אחת אחרונה.

יעקב מרגי: בבקשה.

<אביבית ברקאי אהרונוף: לגבי יישום - - - רשויות מקומיות, האם אלו 12 רשויות מקומיות נוספות על אלו שכבר קיימות וועדת דורנר - - -?

<אביבית ברקאי אהרונוף: גם לגבי הצעת חוק לגבי תיקון חוק החינוך המיוחד, מונחת על שלחן הכנסת הצעת חוק זכויות שירותים והתאמות בחינוך לילדים עם צרכים מיוחדים, שיושב ראש הוועדה הניח אותה, האם משרד החינוך מתכוון לקבל את ההצעה הזו, לתמוך בה בוועדת שרים ולקדם אותה להצעה?

יעקב מרגי: אז אני יכול לומר לך, לא יודע מה היא תענה לך, אני יכול לומר לך, סוגיית מנגנון גבייה חלופית לתשלומי הורים וסוגיית חוק החינוך המיוחד, אלו הסוגיות שאני הולך לשים עליהן את כל כובד משקלי בחקיקה, אני מקווה שנמצא פרטנר.

יעקב מרגי: אני מבין מה ההשלכות אבל חייבים להביא את זה לחקיקה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: גברת ענת כנפו, בקצרה ממש.

ענת כנפו: אני חברת מועצה בהר אדר, רציתי רק שתי נקודות מאד מאוד קצרות בנושא של הורים ובנושא של תקציבים לשלטון מקומי.

ענת כנפו: הבקשה שלי מכבוד יושב ראש הוועדה, הנושא של תקציבים ממשרד החינוך מגיע לשלטון המקומי וטובע בתוך התקציב הגדול.

ענת כנפו: הוא לא צבוע מספיק ואין על זה פיקוח - - -

יעקב מרגי: לא, את שואלת או קובעת?

ענת כנפו: אני אומרת שיש תקציבים צבועים ואני אומרת שמשתמשים בהם ראשי רשויות - - -

יעקב מרגי: פיקוח, או.

יעקב מרגי: קיי.

ענת כנפו: צריך פיקוח על הכספים, הם לא מגיע לתלמידים.

יעקב מרגי: תודה.

ענת כנפו: דבר שני שרציתי לבקש הוא הנושא של הקייטנות שהתחילו - - - היה צריך להגיע השנה לכיתות ו', אני מכירה אימא שילמה 18,000 שקל לחופש הגדול הזה, בשביל הזכות להמשיך לעבוד.

ענת כנפו: הנושא של הקייטנות מאד כבד עלינו.

יעקב מרגי: תודה.

ענת כנפו: רק דבר אחד אחרון, לגבי פורום ההורים.

ענת כנפו: שנים הייתי בפורום הורים וליוויתי אותם.

ענת כנפו: הקבוצה הזאת שהיום מלווה את הנושא של ההורים, אני מבקשת להסתכל עליה כקבוצה שיכולה להיות פרטנרית טובה מאד להביא את המצוקות - - -

יעקב מרגי: ראינו - - - חלק מהתוצאות כבר.

ענת כנפו: ובתוך משרד החינוך פעם היה אגף שלם להורים, הדרכות להורים, קשה לנו עם הסמים, קשה לנו עם התאונות, קשה לנו עם הרבה דברים - - -

יעקב מרגי: תודה.

ענת כנפו: לחנך את הילדים, היה אבל לא מרגישים - - -

יעקב מרגי: ענת, תודה.

ענת כנפו: הדרכות - - -

יעקב מרגי: ענת, תודה.

יעקב מרגי: רויטל, בבקשה.

<רויטל כהן: רויטל כהן, קואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים.

<רויטל כהן: אני אגיד את מה שאני אומרת בעשור האחרון בכל אחת מהישיבות האלו שנה אחרי שנה.

<רויטל כהן: לכם זה יום חג ולנו זה לא יום חג.

<רויטל כהן: הילד הפרטי שלי, כשאני התחלתי את הפעילות היה בן שלש והוא עולה לכיתה ח'.

<רויטל כהן: עוד שבוע וימיים הוא לא יכול להתחיל את שנת הלימודים כי אין לו משלב.

<רויטל כהן: אין לו משלב כי אתם ממשיכים להתייחס לזה כמו אל משהו זניח שלא שווה את ההתייחסות אליו.

<רויטל כהן: אתם לא נותנים לזה תקציב מתאים, אתם לא מתייחסים לזה כאל פרופסיה וזאת הסיבה שלא מגיעים אנשים איכותיים לעניין הזה.

יעקב מרגי: תודה.

<רויטל כהן: לא, אדוני - - -

יעקב מרגי: תתמקדי בנקודה.

<רויטל כהן: לכם זה יום חג אבל לילדים עם המוגבלות ולהורים שלהם זה יום מאד קשה, כי לא השכלתם להבין עד היום שצריך פתרון מערכתי לבעיות, למלווים בהסעות, למשלבים ולמשלבות, לסייעות בחינוך המיוחד, לשעות הסיוע, להנגשות בתוך בתי הספר ולהנגשות הפרטניות, להנגשה של חומר למידה, של דרכי הוראה ושל דרכי היבחנות, לנושא של השיבוצים, שיש עשרות ילדים שאין להם ב-1.9 לאן ללכת - - -

יעקב מרגי: תודה רויטל.

<רויטל כהן: סליחה, אדוני, התוספת של החופשות שקראתם לה המוגבלות השכלית הקלה, העיוורים והחרשים, שהם הקבוצה הקטנה מבין הקבוצה שדיברנו עליה, עם כל הנושא שאתם מדברים על ערכים, בשום שלב, אף פעם, לא התייחסתם לכך שהנגשה, זה לא רק מבנים, זה לא רק שינוי גישה, זה שינוי גישה של אנשי צוות ושינוי הגישה של ההורים לילדים במערכת החינוך, זה גם הסיוע האישי של המשלבים.

<רויטל כהן: זו - - - מבתי הספר, כי אתם לא מאשרים - - -

יעקב מרגי: רויטל, את רוצה עכשיו, בשיחה אחת, בנאום אחד שלך את רוצה את כל - - -

<רויטל כהן: משפט אחרון לגבי ישיבות תיכוניות שלא מוכנות לקבל ילדים משולבים.

<רויטל כהן: מונחים על שולחנך ועל שולחן השר, שמות של ילדים שאין להם לאן ללכת כי יש ישיבות תיכוניות שלא מקבלות אותם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני מבין את זעקתך אבל צריך להיות - - -

<רויטל כהן: כל שנה אותה צעקה, אולי פעם אחת יפתרו את זה?

יעקב מרגי: אנחנו משתפרים לאט לאט ואנחנו נדאג שישתפרו עוד יותר.

יעקב מרגי: עורך הדין עמי רוטמן, הרשות לבטיחות בדרכים, ממש, בקצרה, משפט.

<עמי רוטמן: שתי נקודות.

<עמי רוטמן: מדי שנה פנינו לכל ראשי הרשויות המקומיות לקראת שנת הלימודים עם הנחיות מדויקות מה לעשות והמלצות.

<עמי רוטמן: גם צירפנו לכל רשות מקומית סקר שערכנו בכ-85% ממוסדות החינוך בארץ.

<עמי רוטמן: הגיע גם למנכ"לית משרד החינוך, גם כל ראש מועצה, קיבל את כל הליקויים, חמורים, קלים.

<עמי רוטמן: יש מוסדות תקינים - - -

יעקב מרגי: תודה ואחרונת הדוברים ד"ר תמר ארז.

יעקב מרגי: בבקשה.

<תמר ארז: אני מדברת כאן כיושבת ראש - - -

<קריאה: אולי אפשר לפנות לה מקום ליד השולחן בבקשה?

<קריאה: אנחנו רוצים לשמוע אותך.

<קריאה: תודה.

<תמר ארז: אני חושבת שחלק מהשקט והרוח הטובה כאן הוא באמת היענות לפעילות המאוד מאוד אינטנסיבית של ארגוני הורים מגוונים ביחד, בנושא הגנים לגיל הרך בשנה שעברה, ואני מאד מאוד מרגישה את הרגיעה שהגיעה עם מתן מענה משופר השנה אודות הסייעת השנייה - - - והגננות המובילות.

<תמר ארז: הייתי אני מבקשת להשלים את המהלך הזה כדי שהתועלת באמת תהיה גדולה ככל האפשר, על ידי הוספת מערך מסייע כמו שקיים בכיתות החובה, לשנתונים המוקדמים יותר, על מנת להפיק את המקסימום ולתת לילדים עם צרכים מיוחדים את השירותים שמגיל 3 הם זכאים להם על פי חוק, אבל אם לא נאתר אותם טרם כניסתם למערכת הם מפסידים.

יעקב מרגי: זה קשור לכל הסוגיה מהי האכסניה של הגיל הרך ועדיין מתווכחים ועדיין נאבקים על כך ואני נותן, קודם כל, אני לא אתן לך לדבר בגלל ההתפרצות שלך אבל אני חייב לומר, זו עזות מצח לבוא ולומר שלא דיברו, אם נציגת - - - אתה מלין עלינו על נציגי הצבור הערבי שלא הגיעו לכאן?

יעקב מרגי: אנחנו הצגנו את האינטרס של הצבור הערבי בזה שדרשתי פעם אחר פעם, פעם אחר פעם והשר נענה לאתגר והגיע תקצוב כדי לטפל בילדים הבדואים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני נותן לנציג מועצת התלמידים, בבקשה.

<רשאד מדחי: שלום לכולם - - -

יעקב מרגי: משפט, בקצרה.

<רשאד מדחי: אני רשאד מדחי, יושב ראש מועצת התלמידים והנוער הבדואי בצפון.

<רשאד מדחי: אני מדבר כי אנחנו - - - בשם כל הילדים בצפון.

<רשאד מדחי: אנחנו פריפריה אז ההצלחה שלי ומה אני רוצה, כי אני רוצה למשל חמש יחידות מתימטיקה, אז זה קשור לילדים בכיתה שלי, אם אין ילדים לחמש יחידות אני לא יכול אז אני מבקש לקדם את הנושא של הטכנולוגיה, אני למשל לומד חמש יחידות באמצעות המחשב בתיכון וירטואלי וזה בזכות של השר, בזכות של מט"ח, אני גם - - - און ליין ולומד פיזיקה גם אז שניתֵן לפתוח כמה שיותר כיתות.

<רשאד מדחי: בצפון יש הרבה הרבה ילדים שהם סובלים מזה.

<רשאד מדחי: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: עכשיו מנכ"לית ונאמר סיכום.

<מיכל כהן: אני אגיד בנושא של החינוך התעבורתי "אור ירוק", שזו שנה ראשונה שהסדרנו את זה עם הרשות לבטיחות בדרכים.

<מיכל כהן: פעם ראשונה שהצלחנו להסדיר עם יו"ר - - - את הנושא של התקצוב לחינוך התעבורתי.

<מיכל כהן: לגבי הנגשה פרטנית, הכסף עובר משנה לשנה ובוודאי שאנחנו לא מגדילים יותר מ-12 רשויות שלפי דוח דורנר, כי ראינו שיש שם איזו לקונה בסיפור של התקציב ולכן אנחנו עושים התאמה ולקראת שנה הבאה נרחיב.

<מיכל כהן: לגבי החוק, זה חדש, אני עוד לא יודעת בדיוק מה יושב שם אבל אנחנו באופן כללי משתפי פעולה אז - - -

<אביבית ברקאי אהרונוף: בפגישה אתך נתנו אותו ביד - - - אתך ועם השר.

יעקב מרגי: בסדר, תודה.

<מיכל כהן: לגבי הנושא של טכנולוגיה כפי שאמרתי, יש לנו כ-150,000 תלמידים בנושא הטכנולוגי.

<מיכל כהן: אנחנו שמים הרבה מאד כסף בהרחבה, גם של בתי הספר הטכנולוגיים, גם מגמות, גם י"ג, י"ד, גם בהייטק ובלאוטק, זאת אומרת זה אחד היעדים המרכזיים.

<מיכל כהן: השאיפה שלנו - - -

יעקב מרגי: ובלבד שיזהרו בקטע של ההסללה.

<מיכל כהן: נכון ולכן אנחנו פותחים בתי ספר שיש בהם את כל ה'מובּילים' מהתחלה ועד הסוף.

<מיכל כהן: זה דבר נוסף.

<מיכל כהן: לגבי תקציבים צבועים, ענת כנפו, אני לא מבינה על מה את מדברת אבל יש תקציבים צבועים בחינוך.

ענת כנפו: הפיקוח עליהם.

ענת כנפו: ראשי המועצות עושים אתם דברים אחרים.

<קריאה: את מכפישה פה צבור גדול - - -

<מיכל כהן: אנחנו בשיתוף פעולה - - -

יעקב מרגי: פיקוח ובקרה.

<מיכל כהן: פיקוח ובקרה בנושא תקציבי רשויות – את צודקת.

<מיכל כהן: שם אנחנו נכנסים.

<מיכל כהן: הקמנו מינהל בקרה, אחת המשימות של השנה הזו תהיה בקרה על תקציבי החינוך ברשויות - - -

יעקב מרגי: תאמרי לו, לראש האגף, שיתייחס למכתבים שלנו מדי פעם.

<מיכל כהן: בסדר.

<מיכל כהן: לגבי הורים, יש לנו יחידת הורים, המנהלת שלה היא בטי ריטבו במינהל הפדגוגי, שעושה עבודה גם עם הורים.

<מיכל כהן: יש צוות קבוע עם פורום ועדי ההורים אצל הסמנכ"ל הבכיר, אריאל לוי, שנפגש תדיר על דברים שהוצגו וגם דברים שעוד יוצגו, זאת אומרת שהנושא הזה מטופל.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: הוועדה מודה לשר ולמנכ"לית המשרד ולצוות המשרד על סקירה מכובדת ועל אוזן קשבת.

יעקב מרגי: הוועדה מודה לכל העוסקים במלאכה על פתיחת עוד שנת לימודים ללא תקלות וללא מצוקות שהיו מנת חלקנו בשנים עברו.

יעקב מרגי: הוועדה רשמה לפניה את מפת ההדגשים של השר ומשרד החינוך על הגיל הרך, צמצום פערים בחינוך, ערכים ומדעים, אנגלית ומתימטיקה.

יעקב מרגי: הוועדה תמשיך לשתף פעולה עם שר החינוך, צוות משרדו, להוביל ולעודד תכנים חשובים במערכת החינוך יחד עם מועצת התלמידים ופורום ההורים.

יעקב מרגי: הוועדה מודה לשר ולכל העוסקים במלאכה על הירתמותם למלחמה באפליית התלמידות והתלמידים במערכת החינוך.

יעקב מרגי: הוועדה תלווה זאת באופן אישי ותמשיך לקבל גיבוי מלא מהשר ומצוותו.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת לשר החינוך להוביל את מערכת החינוך לאתגרי המחר.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת לשר החינוך להוביל כך שכבר בשנים הקרובות יוכרו הצעדים לצמצום הפערים בחינוך ולמתן הזדמנות שווה לכל תלמיד.

יעקב מרגי: הוועדה מודה לכל המשתתפים בדיון.

יעקב מרגי: איך אומרים, תם ולא נשלם.

יעקב מרגי: יש לנו שנה לפנינו, שנה ארוכה לעבודה מאומצת ותמיר, אתה על הכוונת.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה, תודה.