הוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת הפנים והגנת הסביבה לדיון בהארכת תוקף חוק האזרחות והכניסה לישראל, כנסת 20, פרוטוקול מספר 3, 2017-05-29 11:00

אבי דיכטר: שלום לכולם, אני מתנצל על האיחור, הגענו מדיון אחר שעוסק בסוגיה כבדה שלקחה מעט יותר זמן משתכננו.

אבי דיכטר: דבר שני, הבנתי שלא נתנו לחברי כנסת מהרשימה המשותפת להיכנס לישיבה הזאת.

יוסף ג'בארין: למרות שזה לא מופיע בחוק הלאום.

אבי דיכטר: גם אם תיתן רעיונות חדשים זה לא ייכנס, אני יודע שאתם רוצים שזה יהיה בחוק, זה לא יהיה.

אבי דיכטר: אני מתנצל על חוסר ההבנה.

אבי דיכטר: ברור שאנחנו מברכים על הגעתכם לישיבה ומבקשים להתחיל את הדיון בהארכת תוקף חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשס"ג-2003, כפי שנקבע בחוק.

אבי דיכטר: מתי מסתיים הצו הנוכחי?

<עידו בן יצחק: מסתיים ב-30 ביוני, אנחנו צריכים להביא החלטה עד 14 ימים לפני.

<עידו בן יצחק: הכנסת צריכה להחליט עד ה-16 ביוני.

אבי דיכטר: יש לנו את פרק הזמן הנדרש כדי לדון בסוגיה.

אבי דיכטר: אנחנו מתחילים עם התייחסות של משרד הפנים.

אבי דיכטר: נא הסבירו מה אתם מבקשים ולמה.

< נעמה פלי: נעמה פלי, מהלשכה המשפטית ברשות האוכלוסין וההגירה.

< נעמה פלי: מדובר בחוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), שנחקק לראשונה בשנת 2002, כשבבסיס החוק עומדת חוות הדעת הביטחונית שעיצבה את החוק שבמסגרתו לא ניתן מעמד לתושבי אזור.

< נעמה פלי: במהלך השנים הוכנסו לחוק הזה תיקונים חריגים, הרחבות לחריגים.

< נעמה פלי: חלק מהתיקונים נכנסו במסגרת החוק וחלק מהתיקונים נכנסו מחוצה לו.

< נעמה פלי: כיום החוק, עם ההרחבות והחריגים, מאפשר להגיש איחוד משפחות מעל גילאים מסוימים, מעל גיל 25 לאישה ומעל גיל 35 לגבר, הוא מאפשר גם מתן מעמד לקטינים.

< נעמה פלי: הוקמה ועדה הומניטארית, שמייעצת לשר הפנים במקרים הומניטאריים מיוחדים וניתנו גם הקלות מחוץ לחוק במסגרתם הורחב הנושא של הארכות שניתנות פעם בשנתיים.

< נעמה פלי: לאחרונה, לפני כשנה, יש גם את החלטת שר הפנים לשדרג למעמד ארעי, מעמד א-5, מי שהגיש בקשות לפני סוף שנת 2003 וגם את הנושא של ביטוח בריאות שניתן למי שמחזיק בהיתר מת"ק ולא משודרג.

< נעמה פלי: מדובר בחוק שבבסיסו ביטחוני והמענים שניתנים לו מעבר לזה הם מענים בהיבטים שאינם ביטחוניים.

< נעמה פלי: חשוב לציין שהחוק הזה נידון פעמיים בבית המשפט העליון.

< נעמה פלי: ניתנו שני פסקי דין בשנת 2006 ובשנת 2012 בהרכבים מורחבים בהם אושרה חוקתיות החוק.

< נעמה פלי: חוות הדעת הביטחונית הוצגה לשר הפנים ועל בסיסה שר הפנים ביקש מהממשלה לאשר את הארכת החוק.

< נעמה פלי: הממשלה אישרה ב-24 לאפריל את הארכת החוק וכרגע זה מובא לאישור הכנסת.

< נעמה פלי: במסגרת ההארכה הקודמת נקבע כי טרם הדיון בכנסת יהיה דיון בוועדה ולשם כך אנחנו כאן.

אבי דיכטר: אני מזכיר שזו ישיבה לעניין הארכת הצו, ועדה משותפת לוועדת חוץ וביטחון וועדת הפנים והגנת הסביבה.

אבי דיכטר: נעבור לנציג משטרת ישראל שייתן את הטעמים מדוע להאריך או מדוע לא לבטל.

<רפ"ק אדי קובל: בוקר טוב.

<רפ"ק אדי קובל: רב פקד אדי קובל, ראש תחום מידע במשטרת ישראל בחטיבת המודיעין.

<רפ"ק אדי קובל: אנחנו מתעסקים בעיקר בתחום אבחון המסוכנות הפלילית של מבקשי איחוד משפחות מעמד בארץ.

<רפ"ק אדי קובל: אנחנו מקבלים ממשרד הפנים בקשות, הכול עובד באופן סדור, מושתת על נוהל סדור מגובה ומעוגן משפטית.

<רפ"ק אדי קובל: אנחנו בוחנים רקע פלילי של כל מבקש ונותנים חוות דעת, אנחנו בעצם רק גוף ממליץ למשרד הפנים כאשר משרד הפנים הוא הריבון על חוק הכניסה לישראל והוא מקבל את ההחלטות שלו.

<רפ"ק אדי קובל: הם יכולים לקבל את ההמלצות שלנו או לא לקבל.

<רפ"ק אדי קובל: אין היזון חוזר לצערנו ממשרד הפנים למשטרת ישראל, אנחנו לא יודעים מה נגמר בסופו של דבר עם התהליך הזה.

אבי דיכטר: יכולה להיות מציאות בה משרד הפנים נותן היתר כניסה למישהו שאתם התנגדתם ולכם אין מושג שנכנס עברין או מחבל?

<רפ"ק אדי קובל: אם הוא מחבל אני מניח שבדברים כאלה משרד הפנים יעשה את השיקול הנכון, אבל לא תמיד ההמלצה שלנו מתקבלת, את זה אנחנו יודעים.

<רפ"ק אדי קובל: אין לנו היזון חוזר ממשרד הפנים אם אכן המלצה מתקבלת.

אבי דיכטר: אני שואל לגבי המלצות שלא מתקבלות.

אבי דיכטר: האם כשהמלצה שלכם לא מתקבלת אתם לא מקבלים ממשרד הפנים התראה, שימו לב המלצתכם נדחתה והאיש שהתנגדתם לכניסתו ייכנס?

<חגית צור: חגית צור מנהלת הלשכה של רשות האוכלוסין במזרח ירושלים.

<חגית צור: בדרך כלל ההחלטות של רשות האוכלוסין גם מעוגנות בנוהל.

<חגית צור: אם המשטרה אומרת שיש תיק תלוי ועומד נגד אדם והוא נמצא בתוך הליך, יש הליך שקבוע בנוהל והמשטרה מכירה את הנוהל הזה.

<חגית צור: בכל מקרה, כשהמשטרה יודעת להגיד לי שיש תיק תלוי ועומד ואדם מקבל היתרים, אנחנו נגביל את משך ההיתרים שאדם מקבל והמשטרה מכירה את זה.

<חגית צור: או במקרה שאדם עוד לא נכנס להליך והמשטרה מתנגדת, יש את זה גם.

<חגית צור: החלטות מתקבלות לא באופן שהגורמים לא מכירים אלא באופן שמתואם עם הגורמים, גם עם שב"כ וגם עם המשטרה ומגובות בנוהל כתוב.

<חגית צור: אין מצב שגורמים שאנחנו עובדים מולם יתנו עמדה ולא ידעו מה קורה אתם בהמשך.

אבי דיכטר: במשרד הפנים אמרתם שהקמתם ב-2014 ועדה שדנה בערעורים.

אבי דיכטר: בית דין לערערים שדן בבקשות.

< נעמה פלי: במהלך שנת 2014 הוקם בית הדין לערערים שזה גוף חיצוני לרשות האוכלוסין והגירה, שדן בכל ענייני חוק הכניסה לישראל.

< נעמה פלי: זו בעצם ערכאה מקדימה לערכאה בבית המשפט לעניינים מנהליים.

אבי דיכטר: אתם יודעים להאיר את עינינו בנתון לגבי היקף המקרים שהגיעו בשנה האחרונה לבית הדין הזה ובית הדין פסק בעד או נגד עמדת משרד הפנים?

< נעמה פלי: אין לנו נתונים כרגע להציג.

< נעמה פלי: ישנם מקרים בהם בית הדין סבור שיש מקום לשקול פעם נוספת את ההחלטה והוא מחזיר את זה לרשות לבדיקה.

< נעמה פלי: ישנם מקרים בהם הוא מאשר את ההחלטה.

אבי דיכטר: כשהוא מאשר הוא לא מעדכן אתכם?

< נעמה פלי: בוודאי.

אבי דיכטר: אז אני שואל אם יש לכם נתון כמה מקרים של אנשים שערערו לבית הדין ובית הדין פסק שונה מעמדתכם, התיר את הכניסה ועדכן אתכם על כך שהוא שינה?

< נעמה פלי: בוודאי שיש כי אנחנו מייצגים בפני בית הדין ואנחנו מקבלים כמובן עדכון על ההחלטות.

< נעמה פלי: אני יכולה לשלוף נתון כזה אם צריך.

אבי דיכטר: אנחנו מבקשים לקבל את הנתון הזה אם אפשר תוך כדי הדיון.

< נעמה פלי: אתה מבקש בהקשרים של הוראת השעה?

אבי דיכטר: בהקשרים של הוראת השעה, אנחנו לא עוסקים כרגע במכלול.

<רפ"ק אדי קובל: יש לי כמה נתונים להצגה.

<רפ"ק אדי קובל: בשנה שעברה מה-1 במאי 2016 עד ה-30 באפריל 2017 קבלנו בסך הכול 44,942 בקשות לבחינת המסוכנות הפלילית.

<רפ"ק אדי קובל: מתוכן 41,215 בקשות בהן לא נמצאה מניעה פלילית.

<רפ"ק אדי קובל: רק לגבי 3,727 מסך הבקשות הועברה למשרד הפנים המלצה שלילית.

<רפ"ק אדי קובל: זה נתון ממוחשב, מאוד מדויק.

<עידו בן יצחק: אלה הנתונים שמתייחסים רק לכניסה לישראל?

<רפ"ק אדי קובל: בקשות לאיחוד משפחות שנבחנו אצלנו בפן המסוכנות הפלילית בלבד.

<רפ"ק אדי קובל: רק של תושבי אזור.

< נעמה פלי: זה נתון שמתייחס גם להערכות של משרד הפנים.

<קריאה: בכל הארץ יש 12,000 איש שחיים בהיתרים.

<קריאה: איך מגיעים ל-44,000?

<רפ"ק אדי קובל: זה הנתון.

<רפ"ק אדי קובל: בבואנו לבחון את המסוכנות הפלילית אנחנו כמובן משתמשים במכלול בדיקות אם זה על רקע פלילי או על רקע מודיעיני חסוי שאני נמנע מלדבר עליו כאן.

<רפ"ק אדי קובל: הכול נכנס למכלול הבדיקות ולמכלול ההמלצות שאנחנו מעבירים למשרד הפנים.

אבי דיכטר: מתוך ה-3,727 שהעברתם עם המלצה להתנגד, על כמה מהם, על-פי ידיעתכם, ההמלצה שלכם לא התקבלה?

<רפ"ק אדי קובל: אין לנו מושג.

<רפ"ק אדי קובל: אני אומר שוב, בגלל שאנחנו לא מקבלים היזון חוזר.

אבי דיכטר: זה שגר ושכח?

<רפ"ק אדי קובל: אנחנו לא מקבלים ממשרד הפנים היזון חוזר אלא אם כן יש ערכאות משפטיות שנמשכות וגם שם אנחנו שותפים ויש לנו איזשהו ידע בתחום.

<עידו בן יצחק: מה מבחינתם נחשב מניעה פלילית?

<רפ"ק אדי קובל: מניעה פלילית זו תורה שלימה, נוהל סדור שלם.

<רפ"ק אדי קובל: מכלול שלם של רקע, רישום פלילי של בן אדם, הרשעות, תיקים פתוחים, תיקים מתנהלים, מידע חסוי.

אבי דיכטר: אתה לא יכול לספר אפילו על מקרה אחד מה-3,727 מקרים שעמדתכם לא התקבלה?

<רפ"ק אדי קובל: לפעמים אנחנו מופתעים לדעת שבן אדם שהמלצנו עליו המלצה שלילית, נודע לנו בדיעבד שהוא תקוע במחסום כי הוא מחכה לאישור וכשאנחנו שואלים איך הוא הגיע למחסום ולמה הוא צריך אישור אז אומרים שמשרד הפנים אישר ורק אז אנחנו יודעים שההמלצה שלנו לא התקבלה.

<רפ"ק אדי קובל: זה קורה הרבה.

אבי דיכטר: משרד הפנים, אתם רוצים להתייחס לזה?

אבי דיכטר: זה נשמע כמו שני משרדים במדינות אחרות.

<חגית צור: זה אכן נשמע כך וזה נשמע תמוה.

<חגית צור: אני אשמח לקבל דוגמה כזאת ולבדוק.

<חגית צור: יכול להיות שיש דברים שמתפרשים ככה במבט ראשוני כשבן אדם מגיע ורוצה להיכנס, יכול להיות שהבקשה סורבה כי הייתה המלצה לסרב אותה ואז הוא קיבל היתר או מנסה להיכנס בדרך כזו או אחרת.

<חגית צור: אלה תמיד דברים שעל פניו נשמעים מאוד תמוהים וכשמבררים אותם לעומק מבינים מה קרה בדרך.

<חגית צור: אני אשמח לקבל דוגמה כדי לבדוק את זה.

<חגית צור: אני רק אעיר שבדרך-כלל עמדות המשטרה כן מתקבלות.

<חגית צור: אם המשטרה ממליצה להתנגד לבקשה אנחנו תמיד נקבל את המלצתה, לא נתעלם ממנה.

<חגית צור: יש מצבים שבהם המשטרה אומרת שיש מידע כזה וכזה ואז בהחלטה מושכלת, הרבה פעמים במסגרת עתירה שמתנהלת, מקבלים החלטה לקבל אישור שהוא מותנה או מגיעים להסכמה שמקבלים החלטה כזו, יחד עם זאת שיש המלצה אחרת של המשטרה.

<חגית צור: אבל זה נעשה תמיד בצורה מגובשת מושכלת ותוך הפעלת שיקול דעת.

<חגית צור: אני מסכימה אולי עם זה שהמשטרה לא מקבלת היזון חוזר על מה קרה בשורה תחתונה.

אבי דיכטר: רב פקד קובל אומר שהפעם הראשונה שהם נתקלים בעובדה שהמלצתם נדחתה, היא כשהאיש מגיע למחסום ואז מסתבר שהוא כבר בפנים - - -

<חגית צור: אני חושבת שאין מצב כזה.

אבי דיכטר: כך הוא אומר, זו לא שאלה של מחשבה.

<חגית צור: יכול להיות שלמראית עין נראה כך, אני מאוד אשמח לראות דוגמה כזו כדי להגיד לך שבאמת זה המצב כפי שהוא מתואר.

אבי דיכטר: אני אתייחס לזה בסיום.

<רפ"ק אדי קובל: אני רוצה להוסיף, במכלול ההחלטות שלנו אנחנו מכניסים את העניין הפלילי בלבד.

<רפ"ק אדי קובל: כאשר אני מניח שלמשרד הפנים יש מכלול החלטות שונה.

<רפ"ק אדי קובל: הם יודעים מה הרכב המשפחה.

<רפ"ק אדי קובל: אולי יש החלטה אזרחית מנהלית שבתוך בסיס הבקשה לאיחוד משפחות, שאנחנו לא מודעים אליה.

<רפ"ק אדי קובל: לכן כשהם שוקלים זה מול זה - - -

אבי דיכטר: אני שואל ברמה העקרונית.

אבי דיכטר: המשטרה לא עוסקת בצד החברתי משפחתי סוציאלי.

אבי דיכטר: היא עוסקת אך ורק בפן הביטחוני.

אבי דיכטר: כנ"ל שב"כ.

אבי דיכטר: אם הם המליצו להתנגד, חזקה עליהם שיש להם סיבה.

אבי דיכטר: משרד הפנים לא עובד אצל משטרת ישראל והוא סוברני לקבל החלטה אחרת על-פי מכלול שיקולים.

אבי דיכטר: קיבל החלטה שהיא שונה מההמלצה של המשטרה, ברור לכולנו ואני אומר את זה בשם חברי הכנסת, שהמשטרה חייבת לקבל אינדיקציה: שימו לב, הסיכון הביטחוני שהצבעתם עליו עתיד להיכנס לשטח.

אבי דיכטר: זה המינימום הנדרש לפחות ברמה שבין שני משרדים, כך אני מבין את הדברים.

טלב אבו עראר: סיכון ביטחוני מ-2002 עד היום?

טלב אבו עראר: אז שזה יהיה חוק במדינת ישראל.

טלב אבו עראר: עדיף, למה לחדש כל שנה, אני לא מבין.

ענת ברקו: נכון.

ענת ברקו: לדעתי צריך לחדש לתמיד.

טלב אבו עראר: אני שואל את היושב-ראש, לא אותך.

ענת ברקו: צריך לחדש לתמיד.

ענת ברקו: לא תוכל לייבא כל מיני - - - מעזה.

טלב אבו עראר: למה כל שנה מחדשים?

טלב אבו עראר: אני רוצה להבין מה הפרוצדורה כאן?

טלב אבו עראר: מה הסוד?

אבי דיכטר: תכף נחשוף את הסוד הזה.

< נעמה פלי: צריך לעשות את האבחנה על מי המידע הפלילי.

< נעמה פלי: המשטרה נותנת מידע פלילי גם על המזמין הישראלי וגם על המוזמן, תושב האזור.

< נעמה פלי: ברגע שהמידע הוא על המזמין הישראלי, השיקולים הם קצת שונים.

< נעמה פלי: השאלה שרשות האוכלוסין צריכה לשאול את עצמה זה האם יש סיכוי שאותו ישראלי ייכנס לכלא ואז אין מקום לאיחוד משפחות ואז השיקולים קצת שונים.

< נעמה פלי: יש גם עניין של מסוכנות, הוא ישראלי ולכן לא בכל מצב רשות האוכלוסין תסרב לאיחוד המשפחות.

< נעמה פלי: כשהמידע הוא על המוזמן, על אותו תושב אזור, השיקולים הם באמת שיקולים של מסוכנות לציבור ואז נשקלים שיקולים יותר רחבים.

אבי דיכטר: לא נכנסתי לעובי הקורה בנושא הזה, למעט ההוגנות הסבירה בין שני משרדים שיש אחד שהוא המאשר הסופי ויש אחד שהוא הממליץ.

אבי דיכטר: אני חושב שאני פטור מלהסביר למה הגוף שהמליץ להתנגד צריך לדעת ולשים לב, הסיכון שהצבעת עליו עומד להתממש, בין אם זה המזמין, בין אם זה המוזמן, כל וריאציה אחרת.

אבי דיכטר: זה המינימום שנדרש, זה לא משהו סודי שאי-אפשר לעדכן את המשטרה.

<חגית צור: אני רוצה לחזור ולהדגיש את העניין, אם עמדת המשטרה להתנגד לאישור הבקשה, בדרך-כלל רשות האוכלוסין תסרב את הבקשה.

<חגית צור: היא לא תקבל החלטה שסותרת את עמדת המשטרה בעניין של מסוכנות הציבור כשמדובר במוזמן בבקשה.

אבי דיכטר: אני נשען רק על האמירה שלך "בדרך-כלל".

אבי דיכטר: בדרך-כלל זה תמיד מתוך 3,727 מקרים, גם אם יש מקרה אחד, אנחנו מצפים כוועדה - - -

<חגית צור: אני אשמח לבדוק את זה.

אבי דיכטר: אנחנו נשמח לשמוע את התשובה.

יוסף ג'בארין: שאלה אישית אליך.

יוסף ג'בארין: הבנתי שנתת הנחיה לא להכניס אנשים שאינם אזרחים.

יוסף ג'בארין: הזמנו לישיבה אישה, תושבת אבל לא אזרחית והיא נפגעת החוק.

יוסף ג'בארין: אישה יחידה שנמצאת כאן ובאה במיוחד.

יוסף ג'בארין: היום, זה הרמדאן וביקשנו ממנה להגיע בכל זאת והיא הגיעה.

יוסף ג'בארין: זה מקרה יחידי של אישה אחת.

אבי דיכטר: אם תקנון הכנסת מאפשר היא תכנס ואם התקנון לא מאפשר היא לא תכנס.

אבי דיכטר: אני לא קובע את תקנון הכנסת.

יוסף ג'בארין: היא פה בחוץ.

אבי דיכטר: יש הבדל בין כניסה לכנסת לבין כניסה לישיבה של ועדה.

אבי דיכטר: האם תקנון הכנסת מאפשר כניסה לוועדה של תושבת.

דב חנין: אין מניעה בתקנון הכנסת.

אבי דיכטר: אומר לי היועץ המשפטי שהתקנון מאפשר, אז שתכנס.

<עידן אבואב: אדוני היושב-ראש, אולי כדאי שמנגד, למקרים הומניטאריים נביא גם מקרים של נפגעי פשיעה ונפגעי טרור מכניסתם של אנשים אלו.

אבי דיכטר: הישיבה הזאת פתוחה, היא לא סגורה.

אבי דיכטר: לכן יושבים כאן הרבה אנשים שלא יושבים בדרך-כלל בישיבות של ועדת חוץ וביטחון.

אבי דיכטר: למעט חברי כנסת שיכולים לשבת בכל ישיבה פתוחה שהיא.

אבי דיכטר: אנחנו עוברים למנהל האזרחי בבקשה.

<אל"מ שרון ביטון: שמי שרון, רמ"ח מבצעים במתפ"ש.

<אל"מ שרון ביטון: ההתייחסות שלי תהיה קצרה.

<אל"מ שרון ביטון: חלקנו בתהליך המדובר הוא לקבל את הבקשות ממשרד הפנים.

<אל"מ שרון ביטון: יש קשר ישיר, ממוחשב, שעובד מזה מספר שנים.

<אל"מ שרון ביטון: אנחנו מנפיקים את ההיתר בפועל עד לשינוי מעמדו של האיש.

<אל"מ שרון ביטון: אני רוצה לתרום תרומה קטנה לגבי מה שאמר עמיתי מהמשטרה וחבר הכנסת דיכטר מכיר את זה היטב.

<אל"מ שרון ביטון: שב"כ, כמו המשטרה, הוא גורם ממליץ בתהליך.

<אל"מ שרון ביטון: כמו שאמרת, הגופים, במקרה של מתפ"ש ובמקרה של משרד הפנים סוברנים להחליט.

<אל"מ שרון ביטון: אבל ההחלטה שלנו משוקפת למשטרת ישראל בתהליך שהחל משנת 2017 והוא גם און-ליין.

<אל"מ שרון ביטון: חיברנו את כל מאגרי המידע שלנו והם משוקפים למשטרת ישראל.

<אל"מ שרון ביטון: כלומר, במבחן התוצאה משטרת ישראל יכולה לדעת האם המלצתה התקבלה או לא התקבלה.

<אל"מ שרון ביטון: הם רואים את כל הנתונים בזמן אמת.

<אל"מ שרון ביטון: אני מניח שעמיתי פשוט לא הכיר את זה אבל זה משהו שקיים ואותו דבר עם שב"כ.

אבי דיכטר: לגבי מספר הבקשות שנאמרו על-ידי רק פקד קובל, הוא מייצג את מספר הבקשות שגם המנהל האזרחי מקבל?

<אל"מ שרון ביטון: לא.

<אל"מ שרון ביטון: הוא מגיש את ההתנגדות שלו או את ההסתייגות שלו למשרד הפנים.

<אל"מ שרון ביטון: אני לכאורה לא אמור להכיר אותה בכלל, שהרי אני מכיר את סופו של התהליך, האם משרד הפנים מבקש ממני להנפיק או לא.

<אל"מ שרון ביטון: אבל זה לא משנה לעצם הצורך של משטרת ישראל לדעת וזה נכון לגבי למעלה ממיליון הנפקות שהמתפ"ש מבצע בשנה.

<אל"מ שרון ביטון: גם שב"כ וגם משטרת ישראל מוזנים באון-ליין בכל ההחלטות שלנו.

<אל"מ שרון ביטון: בסופו של דבר אם כמתפ"ש החלטתי לקבל את המלצתם, אז הם יראו שסירבתי את הבקשה ולהפך.

<חגית צור: משטרת ישראל גם מוזנת מנתונים של רשות האוכלוסין כי יש בידיה את מרשם האוכלוסים של רשות האוכלוסין.

<חגית צור: יש להם את אמצעים לדעת מה ההחלטות שהתקבלו בתיקים.

אבי דיכטר: הנתון שהציג רק פקד קובל בשם המשטרה אומר 44,000 בקשות ומזה ל-3,727 ההמלצה הייתה להתנגד.

אבי דיכטר: אומרת נציגת משרד הפנים שרוב רובן כמעט כל ההמלצות של משטרת ישראל גורמות בסופו של דבר לתשובת התנגדות של רשות האוכלוסין.

אבי דיכטר: אני מצטט נכון?

אבי דיכטר: המנהל אזרחי, איפה אתם יושבים בשלב הזה?

<אל"מ שרון ביטון: אנחנו הקצה.

אבי דיכטר: יש לכם נתונים מה נכנס מצד אחד ומה יוצא מהצד השני או שאתם מתעסקים רק עם מה שיוצא?

<אל"מ שרון ביטון: אני עוסק רק במה שיוצא.

<אל"מ שרון ביטון: אני מכיר את הבקשה בסוף התהליך, ברגע שמשרד הפנים קיבל החלטה בבקשה.

<אל"מ שרון ביטון: התפקיד שלי להנפיק אותה.

אבי דיכטר: אתה יודע להגיד מה-1 ביולי בשנה שעברה עד עכשיו כמה בקשות הנפקתם?

<אל"מ שרון ביטון: ממוצע שנתי כ-10,000 בקשות באיו"ש וכ-200 בעזה.

<אל"מ שרון ביטון: התנהלות השנה החולפת הייתה בדומה לשנים לפניה.

<אל"מ שרון ביטון: גם מעזה.

< עדי לוסטיגמן: זה לא מתאים לנתונים שהמשטרה אמרה.

<חגית צור: השאלה ממתי בוחנים את הנתונים, מאיזה שנים?

<אל"מ שרון ביטון: לשאלת יושב-ראש הוועדה, המספר הוא כ-10,000 היתרים.

< עדי לוסטיגמן: רבע מהנתון שאמרה המשטרה.

<עידו בן יצחק: המשטרה דברה על בקשות, לא בהכרח על היתרים.

<עידו בן יצחק: 44,000 בקשות מתוכם ל-3,000 היו מניעה פלילית.

< עדי לוסטיגמן: אז איך הגענו ל-10,000?

< עדי לוסטיגמן: 30,000 לא מתקבלות?

<אל"מ שרון ביטון: הוא מדבר על בקשות ואני מדבר על אנשים.

<אל"מ שרון ביטון: אדם יכול לעבור מספר חידושים בשנה ולכן הוא סופר פעולות.

אבי דיכטר: תודה.

אבי דיכטר: שב"כ בבקשה.

<א': א', יועץ משפטי בשב"כ.

<א': בהמשך לדיון המעקב שהיה בוועדה שב"כ שב ובחן את העמדה שלו לגבי הצורך הביטחוני בחידוש הוראת השעה.

<א': אחרי בחינה מאוד מעמיקה שנעשתה, כולל בחינה של נתונים ומעורבות של כל הגורמים המקצועיים שמעורבים בנושא וזה כמובן עלה עד לראש שירות הביטחון הכללי.

<א': עמדתנו היא שהצורך הביטחוני קיים להארכת הוראת השעה.

<א': אנחנו תומכים בצורך וזה בהמשך לעמדות שניתנו בשנים הקודמות על הסיכון שאנחנו רואים שקיים באוכלוסייה הרלוונטית.

<א': כשאנחנו בוחנים את השנתיים האחרונות 2015-2016 ואת המצב הביטחוני שהיה, שגרר עלייה בטרור, כולל עלייה במעורבות בטרור של אוכלוסייה מאיחוד משפחות, אנחנו סבורים שנכון לעת הזו הצורך עדיין קיים ונדרש להאריך בשנה נוספת.

אבי דיכטר: קיימנו דיון סטטוס בפברואר.

אבי דיכטר: זה לא דיון פעם בשנה להארכת הצו אלא עשינו דיון סטטוס בפברואר ולמיטב זכרוני גם אתה השתתפת בו.

אבי דיכטר: אמרתם אז שאתם תבחנו את סוגית הגילאים המבוגרים והקטינים.

אבי דיכטר: האם אתה יכול לעדכן את הוועדה מה הניבה הבדיקה שלכם?

<א': בהמשך לדיון המעקב חזרנו וביקשנו לעשות את הבחינה הזאת.

<א': לגבי אוכלוסיית המבוגרים, הנתונים שהתקבלו לגבי 65 פלוס היו שאין רלוונטיים לאוכלוסייה.

<א': לא קבלנו נתונים על מישהו שהוא רלוונטי לתהליך ולכן לא היה צורך בשינוי הוראת השעה.

<א': מה גם שאנחנו יודעים שנעשו מהלכים לאותה אוכלוסייה משנת 2003, שמן הסתם הכניס מבוגרים לתוך התהליך ולכן לא היה פה שינוי.

יוסף ג'בארין: כעיקרון נשים מעל גיל 50 יכולות להיכנס לישראל ללא היתר.

דב חנין: וגברים מעל גיל 55.

<א': אלה הנתונים שבחנו, לא קבלנו לצורך העניין נתונים אחרים לבחינה.

< עדי לוסטיגמן: אתם לא בוחנים את כל הנתונים ואת כל הגילאים כדי להחליט על הארכת החוק?

< עדי לוסטיגמן: הרי החוק מגביל לפי קוים של גילאים שונים, אתם לא בודקים את הצורך של כל שכבת גיל וכל מגדר, בטח קטינים?

<א': לא עשינו ניתוח של 35, 45.

<א': זו הבחינה שנעשתה.

אבי דיכטר: למה קבעתם גיל 65?

< נעמה פלי: זה הגיל שעלה ולכן בדקנו מהגיל הזה.

< עדי לוסטיגמן: מה זאת אומרת גיל שעלה?

יוסף ג'בארין: כל החוק הזה שרירותי.

< נעמה פלי: במסגרת דיונים שהתקיימו לפני כן דברו על אוכלוסייה מבוגרת.

< נעמה פלי: אפשר להתווכח על המונח מבוגר, אז עשינו מיפוי מבחינת הגיל מעל גיל 65 ולא מצאנו גילאים כאלה.

אבי דיכטר: זאת אומרת שמעל גיל 65 זה נקרא מבוגר?

< נעמה פלי: זה היה הגיל שעלה במהלך הדיונים הקודמים, לא בדיון המעקב.

<א': אם יהיו לנו נתונים אחרים - - -

מרדכי יוגב: יכול להיות שזה מסתמך על סטטיסטיקה אם מישהו ביצע פיגועים מעל הגיל הזה או לא.

דב חנין: אני רוצה להבין את ההיגיון ברמה הבסיסית.

דב חנין: אם אישה מעל גיל 50 וגבר מעל גיל 55 יכולים להיכנס לישראל באופן חופשי בלי היתר.

דב חנין: מה הרעיון לגבי החוק הזה?

דב חנין: למה החוק הזה בכלל מתקיים לגבי האנשים האלה?

דב חנין: הם הרי יכולים מחר בבוקר להיכנס לישראל בלי היתר.

דב חנין: אז מה אנחנו עושים פה?

<א': את הצורך בחוק ובהוראת השעה הצגתי.

<א': הנתונים שהתייחסנו אליהם בתיאום עם משרד הפנים היו 65 פלוס.

יוסף ג'בארין: תעזוב את הנתונים שהיו, תתייחס לזה ספציפית.

<קריאה: האם הקביעה שחבר הכנסת חנין קבעה נכונה?

<ג': התשובה היא כן.

<ג': הם רשאים להיכנס ולצאת הם לא רשאים לגור לשהות ולישון פה.

אבי דיכטר: אני חוזר על השאלה לטובת מי שלא הספיק לשמוע.

אבי דיכטר: אם גבר מעל 55 ואישה מעל 50 יכולים להיכנס לישראל ללא שום קשר לחוק הזה, אני מניח שזו כניסה ולא שהייה.

אבי דיכטר: אם עצם הגבלת הכניסה מונעת משיקולים ביטחוניים, אז זה לא משנה אם הכניסה היא לשעות או לימים.

אבי דיכטר: אני מניח שזה גם מוסכם ביניכם.

אבי דיכטר: אז מה הבעיה?

אבי דיכטר: למה בדקתם גיל 65?

< נעמה פלי: זה הגיל שעלה באחד הדיונים, זה היה הסמן שלנו.

< נעמה פלי: חשוב להדגיש שיש הבדל בין שהות בישראל של כניסה ליום לבין מגורים.

מרב מיכאלי: זה מדהים.

מרב מיכאלי: מה ההבדל מבחינה ביטחונית?

מרב מיכאלי: באיזה אופן שהייה יותר מסוכנת מכניסה?

<א': באופן של התיעוד.

<א': ברגע שנכנסים לתוך הליך של איחוד משפחות התיעוד שונה.

<א': התיעוד מאפשר שימוש שונה.

אבי דיכטר: מסקרן אותנו כוועדה, אמרת שבדקתם אוכלוסייה של גיל 65, אומרת נעמה זה הגיל שניתן, אני לא יודע בדיוק על-ידי מי ניתן.

אבי דיכטר: כשדברנו על מבוגרים, דובר על גיל 50 לנשים ו-55 לגברים.

אבי דיכטר: זאת אומרת אנחנו עוסקים רק מתחת לגיל הזה לגבי כניסה לישראל.

<א': נעשה את הבדיקה.

<ג': להבנתי יש פה שתי סוגיות שלא התחברו אחת לשנייה.

<ג': סוגיה ראשונה היא טענה שנטענה לגבי גיל 65 ומעלה.

<ג': הטענה הזאת נבחנה וניתנה תשובה כפי שא' כרגע השיב עליה.

<ג': הטענה השנייה שעולה שהיא נכונה ודורשת בדיקה, האם לא נכון להתייחס לסוגית הגיל, שממילא יש לה התייחסות בחוק שנוגעת לגיל 55 ומעלה, גם באמצעות הבחינה של הסיכון והאיום הביטחוני.

<ג': לא בחנו את הטענה הזו ואני חושב שנכון שנבחן אותה וניתן תשובה בהתאם.

יוסף ג'בארין: השאלה היא איך משרד הפנים מתמודד עם זה?

יוסף ג'בארין: מישהו שמתחתן עם אישה מעל גיל 50 ואז מבקש איחוד משפחות.

יוסף ג'בארין: איך מתמודדים עם זה?

<קריאה: בהתאם להוראת השעה ניתן להגיש בקשה - - -

ענת ברקו: אבל למה תחת האפרטהייד הישראלי?

ענת ברקו: למה?

ענת ברקו: שיחיו ברשות הפלסטינית.

ענת ברקו: למה צריך להתאחד בתוך אפרטהייד?

ענת ברקו: הוא אומר אפרטהייד ורוצה להתאחד תחת האפרטהייד, למה?

אבי דיכטר: חברת הכנסת ברקו, אנחנו ניתן לך הזדמנות להתבטא, אנחנו רוצים לשמוע את תשובת משרד הפנים.

יוסף ג'בארין: כי בישראל זה אפרטהייד.

יוסף ג'בארין: שם זה אפרטהייד וכיבוש.

יוסף ג'בארין: אז עדיף אפרטהייד מאפרטהייד וכיבוש.

ענת ברקו: בטח.

ענת ברקו: זו תשובה מסוכנת.

אבי דיכטר: חברי הכנסת, אני רוצה לשמוע את תשובת משרד הפנים.

< נעמה פלי: אולי הייתה פה אי הבנה, אבל ככל שמוגשת בקשה שמדובר בתושבת אזור מעל גיל 25 בהתאם להראות השעה, הבקשה תוגש, היא תיבדק וככל שתעמוד בקריטריונים של פניה פלילית, ביטחונית, מרכז חיים וכל התנאים הרגילים שאינם קשורים להוראת השעה, היא תאושר ותושבת האזור תשב פה בישראל.

אבי דיכטר: יש גבול גיל תחתון ואין גבול גיל עליון.

< נעמה פלי: מעל גיל 25 לאישה מעל גיל 35 לגבר הבקשה מתקבלת, נדונה ומאושרת.

אבי דיכטר: ומתחת לגילאים האלה זה מסלול חריגים?

< נעמה פלי: כן.

<א': בנושא גיל הקטינות, 14-18, בדקנו את זה והעמדה המקצועית היא שהצורך הביטחוני קיים בגילאים האלה.

<א': אנחנו רואים ירידה בגיל המעורבות בטרור בשנים האחרונות, בדגש על השנתיים האחרונות.

< בנימין אחסתריבה: בקבוצה שהחוק חל עליה?

< בנימין אחסתריבה: כי זאת הייתה השאלה, לגבי איחוד משפחות.

< בנימין אחסתריבה: יש מוזמנים?

< בנימין אחסתריבה: בפעם שעברה נאמר שאף אחד מהמעורבים לא היה מהדור הראשון, זאת אומרת שאין ילדים דור ראשון, זה מה שנאמר על ידיכם.

< בנימין אחסתריבה: לגבי ילדים בגילאים 14-18 נאמר בשני הדיונים האחרונים, פעם אחת בדיון ביוני וזה לא הוכחש בדיון בפברואר, שאין ילדים בדור ראשון - - -

<א': בפברואר אמרנו שעוד לא עשינו בדיקה.

אבי דיכטר: אתה אומר שגיל הטרור ירד.

<א': אנחנו רואים מעורבות, גם של קטינים.

אבי דיכטר: האם אפשר לקבל את ההיקפים של קטינים שמבוקשים עבורם היתרים והם מסורבים בגין שיקולים ביטחוניים?

<א': אין לי את הנתונים של קטינים שבקשו וסורבו.

<קריאה: על זה בדיוק העניין, שהיו צריכים לעשות שיעורי בית.

<א': על בקשות שהוגשו וסורבו?

יוסף ג'בארין: היית צריך לדווח לנו למה בגילאים הללו הם עדיין במסגרת חשודים?

יוסף ג'בארין: על סמך מה אתה קובע את זה?

<א': ראינו מעורבות של קטינים בשנים האחרונות - - -

אבי דיכטר: אתה יכול לומר באיזה גילאים היו מעורבים בשנה האחרונה?

<א': ראינו 16, 17 ולצערי ראינו גם בגיל 15 עצורים לחקירה.

טלב אבו עראר: איך הם קשורים לאיחוד משפחות?

טלב אבו עראר: היו גם ילדים יהודים שנעצרו.

<א': השאלה הייתה לגבי קבוצה ספציפית.

<ג': אין לי נתון, אני יכול לתת דוגמה בהמשך למה שהתבקש כאן.

< עדי לוסטיגמן: דוגמה זה לא רלוונטי - - -

אבי דיכטר: אני מבקש שמה רלוונטי ומה לא רלוונטי יישאר עדין בסמכותו של יושב-ראש הוועדה.

אבי דיכטר: בבקשה.

<ג': הדוגמה היא של תושבת רמלה, קטינה בת 15 , שמוצא אביה מ - - -

< עדי לוסטיגמן: אזרחית ישראלית.

<ג': - - שביצעה פיגוע דקירה בינואר 2016.

<ג': מוצא אביה מ - - -

< בנימין אחסתריבה: היא באחמ"ש?

< עדי לוסטיגמן: אם היא אזרחית ישראלית החוק לא חל עליה.

<ג': היא אזרחית ישראלית תושבת רמלה, אביה הוא אחמ"ש.

<ג': היא ביצעה פיגוע דקירה בינואר 2016.

<ג': מקרה נוסף ידוע מפסגת זאב, גם שם מדובר בשני קטינים שביצעו פיגוע, שגם הם מכוח הליך איחוד משפחות הם תושבים.

<קריאה: הם בהליכי איחוד משפחות?

<קריאה: הם מוזמנים?

< עדי לוסטיגמן: האם הם בהליכי איחוד משפחות?

<ג': מי ששוהה מכוח ההליך זה ההורים.

<ג': אנחנו מתייחסים גם אל בני משפחה דור ב' כמי שנכנס לתוך התהליך ומהווה איום אפשרי כפי שבא לידי ביטוי בשני המקרים הללו.

<ג': אלה שני מקרים שמבטאים את מה שציינו כדוגמאות לקטינים שמעורבים בטרור, שנכנסים - - -

אבי דיכטר: אתה מדבר על השנה האחרונה?

<ג': אלה מקרים שאירעו החל מאוקטובר 2015, בסבב האלימות האחרון.

ענת ברקו: הדורס בגן שמואל, גם איחוד משפחות.

<ג': הוא לא היה קטין.

<ג': נתנו דוגמאות לקטינים.

<קריאה: אולי צריך לגרש את כולם אז לא תהיה לשב"כ עבודה.

<קריאה: לגרש את כל הערבים.

אבי דיכטר: אני לא יודע מי אדוני, אבל ההערות פה הן הערות ענייניות ואני מבקש לשמור על זה.

<ג': אני אוסיף נתונים שנוגעים לתקופה שחלפה מאז ראשית 2016 ועד אפריל 2017 תקופה שסוקרת את הדלתא מאז הפעם האחרונה שהופענו בפני הוועדה.

<ג': ככלל, מתוך אוכלוסיית מקבלי המעמד מכוח איחוד משפחות ובני משפחתם בין השנים 2001 ועד אפריל 2017 נמנו על ידי השב"כ 139 מעורבים בפיגועי טרור, מתוכם 49 קבלו את מעמדם מכוח נישואים לבני זוג ישראלים.

<ג': ה-90 הנותרים הם בני משפחה של בעלי מעמד מכוח איחוד משפחות.

<ג': אנחנו מזהים באופן מובהק מאז ראשית ההסלמה הביטחונית באוקטובר 2015 עלייה משמעותית במעורבות בטרור של מקבלי מעמד מכוח איחוד משפחות ובני משפחתם.

<ג': קונקרטית אנחנו מצביעים על 66 מעורבים בפעילות טרור במהלך התקופה הנזכרת, קרי אוקטובר 2015 עד אפריל 2017.

<ג': ששה מתוכם מאז ינואר 2017 ועד אפריל 2017, התקופה בה חתמנו את הספירה הזאת.

< בנימין אחסתריבה: אף אחד לא מהקבוצות שביקשנו אליהם התייחסות.

אבי דיכטר: 139 מעורבים בטרור בסך הכול מ-2001?

טלב אבו עראר: כמה בשנה האחרונה?

<ג': 66 מאז אוקטובר 2015.

<ג': בארבעת החודשים הראשונים של 2017-ששה.

אבי דיכטר: זאת אומרת 66 מתחילת סבב הטרור של אוקטובר 2016 וששה בשלישון הראשון של 2017.

אוסאמה סעדי: כמה מהם באיחוד משפחות וכמה מהם תושבי מזרח ירושלים?

<קריאה: מה זה מעורבות?

<קריאה: להעלות משהו לפייסבוק?

אוסאמה סעדי: זה אומר שאחרי 14 שנה נכשלתם, זה לא עובד.

טלב אבו עראר: יושב-ראש הוועדה, מה ההגדרה?

טלב אבו עראר: על סמך מה?

טלב אבו עראר: על פי מידע מודיעיני?

טלב אבו עראר: על פי פייסבוק?

<ג': השאלה מי נכנס?

אוסאמה סעדי: מתוך 66 יש לכם פילוח?

<ג': יש שתי אוכלוסיות.

<ג': אוכלוסייה אחת ביצעה בפועל פיגוע והאוכלוסייה השנייה זה מי שהיה מעורב בסיוע לביצוע פיגוע, החל מסיוע איתור אנשים לצורך ביצוע פעילות טרור, דרך סיוע לוגיסטי, נשק, הסעה, איתור מקומות פיגוע ויעדים.

<ג': כל זה נכנס תחת הכותרת של מעורבות בטרור.

<ג': האוכלוסייה הראשונה והשנייה מכתיבה את מה שהוגדר תחת הנתונים שהצגתי עכשיו.

אוסאמה סעדי: במעורבות הכוונה לאנשים שהורשעו?

<ג': גם מכוח מודיעין שיש לנו וגם אנשים שהועמדו לדין.

< עדי לוסטיגמן: כמה מתוך ה-50 הורשעו?

<ג'עפר פרח: - - -

אבי דיכטר: סליחה, ההערות הן של חברי הכנסת.

אבי דיכטר: מי אדוני?

<ג'עפר פרח: אתם מדברים על חיים של משפחות.

<ג'עפר פרח: שמי ג'עפר פרח, אני מנהל את מרכז מוסאוה ואנחנו מייצגים את המשפחות.

אבי דיכטר: אני לא יודע אם היית אצלנו בדיון קודם - - -

<ג'עפר פרח: לצערי לא ולשמחתי לא.

אבי דיכטר: זה לא דיון חובה, אבל מי שנמצא בחדר, חובה עליו להתנהל על-פי הכללים של הוועדה.

אבי דיכטר: אז אני מבקש שתכבד את הוועדה כדי שהיא תוכל לכבד אותך.

אוסאמה סעדי: מתוך ה-66 האם יש פילוח כמה מתוכם היו בהליכי איחוד משפחות?

אוסאמה סעדי: לכמה יש תושבות קבע כיוון שהם ילידי ירושלים המזרחית?

אוסאמה סעדי: מנתונים ששמענו בשנה שעברה וזה כתוב בפרוטוקול הוועדה, אולי מקרה אחד היה של איחוד משפחות.

אוסאמה סעדי: יש בעיה פוליטית בירושלים המזרחית אבל אנחנו מדברים בינתיים על איחוד משפחות, על חוק שאתם רוצים להאריך כל שנה בגלל מצב ביטחוני.

אוסאמה סעדי: אז תגיד לנו בבקשה בשנה האחרונה, כמה מתוך כל אלה המעורבים ישירות בטרור ובסיוע, כמה מתוכם היו באיחוד משפחות?

יוסף ג'בארין: בשנה האחרונה הוא אמר רק ששה אנשים.

אבי דיכטר: נשמע את התשובה מפי הגורם המוסמך.

<ג': שב"כ אינו מפריד בין תושב לאזרח.

<ג': הנתונים כוללים כל מי שיש לו מעמד אזרחי ישראלי, גם תושבי מזרח ירושלים וגם מי שהוא אזרח מדינת ישראל.

<ג': אנחנו לא עושים את החלוקה ואני גם לא מכיר אותה, בין מזרח ירושלים לבין כל שאר - - -

אוסאמה סעדי: למה לא מכירים?

אוסאמה סעדי: יש חוק שאתם רוצים להאריך בעוד שנה ולמנוע איחוד משפחות.

אוסאמה סעדי: אז תגיד לנו כמה מתוך ה-66 הם באיחוד משפחות?

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, זה קריטי, אני רוצה לשמוע כמה מתוך ה-66 הם באיחוד משפחות?

<ג': כפי שאמרתי, לשאלה של הפרדה בין תושבי מזרח ירושלים לכל שאר - - -

יוסף ג'בארין: לא הפרדה, השאלה כמה?

<ג': הנתון לא נמצא בפני.

<ג': כך גם לעניין הנתון של איחוד משפחות ודור ב'.

<ג': אפשר לבדוק את זה, אני יכול להשלים.

<א': הנתון הכללי של איחוד משפחות ודור ב' נאמר קודם על-ידי ג', אולי חברי הכנסת לא שמעו.

<א': 49 ו-90.

אבי דיכטר: בבקשה נשמע את הנתון לטובת מי שלא שמע.

<ג': בין השנים 2001 לאפריל 2017 נמנו על-ידי השב"כ 139 מעורבים בטרור.

<ג': מתוכם 49 קבלו את מעמדם מכוח ההליך של איחוד משפחות.

<ג': ה-90 הנותרים הם כאמור בני משפחתם, מה שמוגדר דור ב'.

אוסאמה סעדי: יעני 50 - - -

< עידן אבואב: זה מצחיק אותך ש-50 יהודים נהרגו?

< עידן אבואב: כי על כל אחד כזה - - -

< בנימין אחסתריבה: זה לא מה שהוא אמר.

אבי דיכטר: סליחה, מי אדוני?

< עידן אבואב: עו"ד עידן אבואב מהפורום המשפטי למען ישראל.

אבי דיכטר: מאוד מכובד, אבל לא מכבד חבר כנסת.

< עידן אבואב: איך אפשר לדיון מכובד - - -

אבי דיכטר: תסלח לי מאוד - - -

< עידן אבואב: מי ש - - - מוות של יהודי - - -

ענת ברקו: מה זה "רק", רצח זה "רק"?

אוסאמה סעדי: לא אמרתי זה רצח.

<ג': אני יכול להשלים עוד חלק מהשאלה שנשאלה והוא נוגע לנתון של דור ב' בתוך הנתון הכולל של 66.

<ג': הנתון שמצוי בפני וכאמור, ככל שיידרש אני אשלים, 14 מתוך ה-66 שמניתי, מאוקטובר 2015 ועד ינואר 2017 לא עד אפריל 2017, הם בני דור ב' שביצוע פיגועים, היו מעורבים ביצוע פיגועים.

< עדי לוסטיגמן: האם אפשר להשלים את הנתון כמה מתוך ה-14 הורשעו?

<ג': אני לא יודע לענות על זה.

< עדי לוסטיגמן: הם חשודים במעורבות.

< עדי לוסטיגמן: אין לך נתונים אם מישהו מהם הורשע.

יוסף ג'בארין: יש כאן שאלה מאוד חשובה לדעתי לגבי מה המשמעות של המילה מעורבים.

יוסף ג'בארין: כי אנחנו כאן בדיון משפטי, אנחנו מדברים על - - -

ענת ברקו: מי שמסיע לפיגוע הוא מעורב.

אבי דיכטר: חברת הכנסת ברקו, אנחנו מבקשים לתת לחברי כנסת למצות את השאלות ששאלו.

יוסף ג'בארין: אם התשובות מקצועיות, אז אתה צריך לענות לנו מה זה מעורבים.

יוסף ג'בארין: זה יכול להיות מידע מודיעיני, זו יכולה להיות הרשעה, זה יכול להיות כתב אישום וזה יכול להיות כלום.

יוסף ג'בארין: האם אפשר לתת לנו פילוח לנושאים הללו.

יוסף ג'בארין: אי-אפשר להגיד רק מעורבים, יש הרשעה ברצח מצד אחד ומצד שני יש חשד מודיעיני.

יוסף ג'בארין: המרווח הזה הוא גדול מידי לדיון הזה.

יוסף ג'בארין: לכן אני מבקש להבין את הפילוח הזה.

<א': אין לנו פה את הנתון של הפילוח.

<א': אמרנו שמבחינתנו מעורבים זה יכול להיות הרשעה וזה יכול להיות כאלה שיש לנו מידע על מעורבות שלהם, שלא עלה עד כדי ראיות פליליות המספיקות להרשעה.

<א': אמרנו שככל שנידרש לעשות את הפילוח של כמה מהם הגיעו לכתבי אישום והרשעה וכמה - - -

יוסף ג'בארין: אז אתה בא לוועדה ואתה מדווח על אנשים מעורבים, כשזה יכול להיות רק מידע מודיעיני שיש לך.

יוסף ג'בארין: זה מה שאתה אומר?

<א': מבחינתי המידע המודיעיני מבסס עמדה מקצועית.

<א': כשיש לי מידע מודיעיני אני בוחן מהימנות שלו וככל שהוא מהימן בעיני - - -

יוסף ג'בארין: אבל זה יכול להיות מידע מודיעיני שלא התבשל אפילו לכתב אישום?

<א': יכול להיות, כי יש הרבה פעמים מצב שיש מידע מודיעיני שאני לא יכול להביא אותו לכדי ראיות.

אוסאמה סעדי: כמה מתוך זה יש כתבי אישום?

<א': אמרתי שאין לנו פה את הפילוח.

<א': השבתי קודם לחבר הכנסת ג'בארין, ככל שנידרש, אין לנו את הפילוח של כמה הגיעו להרשעות וכמה לא.

אבי דיכטר: האם יש נציגי ממשלה נוספים?

אבי דיכטר: משרד המשפטים?

<אביטל שטרנברג: אין לי מה להוסיף על דבריה של עורכת דין פלי ממשרד הפנים משום שכמו שאתם בוודאי יודעים, החוק אושר פעמים על-ידי בית המשפט העליון אכן ברוב מול מיעוט.

<אביטל שטרנברג: הוא לא נפסל חוקתית.

<אביטל שטרנברג: עמדה בפנינו חוות הדעת העדכנית של השירות, נעשו שדרוגים בשנים האחרונות, אני מניחה שיעמדו עליהם.

<אביטל שטרנברג: כ-2,000 איש קבלו מעמד של א-5 במקום היתרי מת"ק.

<אביטל שטרנברג: שדרוגים נוספים הם שהוארכו פרקי הזמן למתן האשרות ותקנות הבריאות שאני מניחה שמשרד הבריאות יעמוד עליהם.

<אביטל שטרנברג: בנסיבות האלה לא ראינו מניעה משפטית לאשר את ההארכה.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: משרד הבריאות בבקשה.

<אילה גרבר: שמי אילה גרבר ממינהל רפואה, אני מנהלת את תחום רישום בעלי האשרות על-פי התקנות לקופות החולים.

<אילה גרבר: על-פי הנתונים שיש לנו נרשמו עד היום לארבעת הקופות כ-3,020 בעלי אשרה, מתוכם 304 קבלו בינתיים א-5 מתוקף התקנות האחרונות והם צריכים להיגרע מהקופה ויהיה לפיכך מספר נמוך יותר.

<אילה גרבר: מתוך הנתונים שמתפ"ש העביר לנו, יש כ-7,171 בעלי היתר הזכאים להירשם לקופות, שמתוכם פחות ממחצית נרשמו, אבל כ-1,500 מתוכם כבר בעצם קבלו כנראה א-5.

<אילה גרבר: אנחנו קבלנו נתונים על פחות מכך, אבל אנחנו מחכים שכל הנתונים יעברו אלינו.

<אילה גרבר: זה התחיל ב-1 לאוגוסט ומאז מתבצעת ההרשמה.

<אילה גרבר: הרבה עדין לא נרשמים מסיבות שונות, הם פונים לכל מיני ערכאות ומנסים לקבל הקלות.

אוסאמה סעדי: מה מבחינת העלויות, כי אני מבין שזו הסיבה העיקרית.

אוסאמה סעדי: כמה מבקשים מהם?

אוסאמה סעדי: כמה שנים אחורה?

<אילה גרבר: על-פי התקנות יש לשלם תשלום חד פעמי שנקבע על-פי העניין המזכה אם הוא תושב או אזרח.

<אילה גרבר: על-פי החוק שמביאים בני זוג מחו"ל, לא משנה אם ארצות-הברית, אירופה או כל מקום אחר בעולם, אותו אזרח זר יכול לקבל תושבות ארעית א-5 בהתאם לחוק לאחר ששה חודשים או 27 חודשים בהתאם לאותו אחד שהביא אותו לארץ, המזכה.

<אילה גרבר: זאת אומרת אם המזכה הוא תושב, אז בעל ההיתר צריך לשלם רטרואקטיבית תשלום של 27 חודשים כפול העלות של הרישום לקופת חולים, שזה עומד על 285 שקלים, שזה יוצא בסביבות 7,695 שקלים.

< עדי לוסטיגמן: ואם יש לו עוד בן משפחה, למשל ילד מעל גיל 14, זה פעמים, זאת אומרת 15,000 שקל, זו התשובה למה אנשים לא נרשמים.

<אילה גרבר: את זה אני לא יודעת למה, כי לכולם יש ילדים מעל גיל 14.

<אילה גרבר: אין הרבה עם ילדים מעל גיל 14 לעומת כל האלפים שעדיין לא נרשמו וחוץ מזה לא כולם תושבים.

<אילה גרבר: יש בדיוק מידה, חצי חצי.

<אילה גרבר: אם המזכה הוא אזרח אז הם צריכים לשלם תשלום חד פעמי שווה לששה חודשים רטרואקטיבית כפול 285 שקלים, שזה יוצא 1710 שקלים.

<אילה גרבר: לאחר מכן הם צריכים לשלם 285 שקלים לחודש עבור בן אדם אחד.

<אילה גרבר: אם יש שני אנשים זה כפול שניים ואם יש למעלה משני אנשים, השלישי חינם.

< בנימין אחסתריבה: והם יצטרכו לחכות בדרך-כלל כמה שנים לפני שיזכו לקבל את זה בפועל.

<אילה גרבר: מתוך כל בעלי האשרה, לכל אלה שעבר זמן ההמתנה של 27 חודשים עד לאוגוסט 2016, הם קבלו באופן מידי את הזכאות לשירות ביטוח רפואי בקופת חולים ורק מי שהזכאות שלו לא הייתה מוכנה עד ה-1 באוגוסט, החל מה-1 בספטמבר והלאה הוא צריך לחכות חצי שנה עד ליכולת לקבל שירות רפואי.

<אילה גרבר: אבל בחצי השנה הזאת הוא זכאי להחזר ההוצאות הרפואיות כמו תושב שחוזר מחו"ל לאחר שהות ממושכת בחו"ל וצריך לחכות חצי שנה.

<אילה גרבר: חשוב לציין שבחצי השנה הזאת, אם הוא זקוק לשירותים רפואיים, הוא זכאי למלוא ההחזר, כל עוד השירותים האלה מוכרים בסל.

<אילה גרבר: הוא יכול להגיש בקשה אחר-כך דרך משרד הבריאות ונציבות קבילות הציבור.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: התייחסות של הגופים.

אבי דיכטר: נציגי הגנת הפרט וזכויות האדם.

אבי דיכטר: בבקשה.

< בנימין אחסתריבה: עו"ד בנימין אחסתריבה, המוקד להגנת הפרט.

< בנימין אחסתריבה: מספר שאלות לגבי נתונים שהוצגו פה.

< בנימין אחסתריבה: קודם כל לגבי הגיל של 65, שזה הגיל שאני לא יודע למה השב"כ החליט לבחון דווקא אותו.

< בנימין אחסתריבה: אולי כי הוא לא רצה למצוא אנשים מבוגרים שנמצאים בהיתר, יכול לקחת גיל יותר מבוגר.

< בנימין אחסתריבה: מהניסיון שלנו יש הרבה אנשים מעל הגיל הזה, אבל ההיגיון הפשוט אומר שגם אם היום הם לא מצאו בנתונים שלהם, שב"כ ורשות האוכלוסין, אז מחר יהיו כי החיים הם אל דבר סטטי.

< בנימין אחסתריבה: זה משהו שצריך לתקן.

אבי דיכטר: לא הבנתי מה השאלה.

< בנימין אחסתריבה: למה לא לתקן את החוק ולקבוע רף עליון כמו שיש רף תחתון.

< בנימין אחסתריבה: קבעו קבוצת סיכון מגיל מסוים, שיהיה גם רף עליון שמגיל כזה והלאה אין בעיה באופן עקרוני.

< בנימין אחסתריבה: החיים דינאמיים, אם לא מצאתם היום בנתונים, מחר יהיו.

< בנימין אחסתריבה: אני חושב שצריך להיות רף עליון שיגיד שמכאן והלאה אין מקום להמשיך ולהגביל בן אדם ולמרר את חייו.

< בנימין אחסתריבה: לגבי ההבדלה שמנסים לאבחן בין מי שנכנס לישראל באופן יומי, ללא בדיקה, לגבי מי שנמצא פה במסגרת הליך לאיחוד משפחות, ברור שתיעוד של בן אדם שמגיע להליכי אחמ"ש הוא שונה, אבל ההיגיון הפשוט שוב אומר שמפגע פוטנציאלי, לא מעניין אותו איזה נייר הוא מחזיק ביד אם הוא הולך לפגע.

< בנימין אחסתריבה: לכן ההיגיון אומר שאם יש כניסה לבן אדם מעל גיל 55 לגבר ולאישה מעל גיל 50, זה היה צריך להיות הגיל שצריך לבחון, גם לגבי הקבוצה שנמצאת בהליכי איחוד משפחות.

< בנימין אחסתריבה: לגבי הקטינים בגיל 14-18, גם היום, למרות שלפני חצי שנה ביקשנו שהבדיקה תיעשה, גם לגבי הקבוצה של ה-65, לא שמענו שאחד מהם משתייך לדור ראשון, כלומר מוזמן בהליך משפחות עם הוריו לפה, שהיה מעורב בפיגועים.

< בנימין אחסתריבה: כל האינדיקציות מצביעות על זה שהילדים שמוזמנים בהליכי אחמ"ש, אני לא מדבר על דור ב' ועל בני משפחה של אנשים שקבלו אישורי אחמ"ש, אני מדבר על ילדים שהוזמנו באיחוד משפחות.

< בנימין אחסתריבה: מדובר על ילדים שצריכים ללכת לבית ספר ולקבל את כל מה שמגיע לכל ילד באשר הוא.

< בנימין אחסתריבה: אם אין כאלה, גם אותם צריך להחריג מהחוק.

< בנימין אחסתריבה: לא שמעתי, גם היום, נתון שמצביע על זה שיש ילדים שהוזמנו ועשו שימוש לרעה בתעודה שניתנה להם.

< עדי לוסטיגמן: שמענו כאן דברים חמורים במיוחד נוכח העובדה שבדיונים הקודמים דברנו על אותם דברים.

< עדי לוסטיגמן: לחוק הזה יש הצדקה ביטחונית בלבד.

< עדי לוסטיגמן: אמרה חברתי ממשרד הפנים וממשרד המשפטים על הבג"צים שהיו.

< עדי לוסטיגמן: הבג"צ האחרון הסתיים בינואר 2012 לפני למעלה מחמש שנים והדגש פה גם על-ידי שופטי הרוב היה שהחוק הזה הוא זמני, שהוא נבחן כל שנה, נבחן ההיקף שלו, למה יש בו צורך?

< עדי לוסטיגמן: עכשיו נמסר לנו באופן מפורש ואין ברור ממנו על-ידי השב"כ ששוב אין נתונים לגבי חתך הגילאים.

< עדי לוסטיגמן: למשל גברים עד גיל 35 אסור להם להיות כאן בכלל.

< עדי לוסטיגמן: אסור להם אפילו לקבל היתר שהייה.

< עדי לוסטיגמן: למה?

< עדי לוסטיגמן: אין על זה נתון.

< עדי לוסטיגמן: נשים עד גיל 25, גיל הילודה, נשים נישאות צעירות יותר, לא יכולות לקבל איחוד משפחות.

< עדי לוסטיגמן: למה?

< עדי לוסטיגמן: אין סיבה.

< עדי לוסטיגמן: ילדים קטינים עד גיל 18 במדינת ישראל, אנחנו מדברים על ילדים של תושבי המדינה, לא על ילדים זרים שהגיעו מחו"ל, על ילדים שההורים שלהם תושבים.

< עדי לוסטיגמן: הם קטינים עד גיל 18, הם נמצאים פה עם היתרים כלשהם בלי זכויות, בלי אפשרות לנהוג יחד עם החברים שלהם, בלי אפשרות להתפתח.

< עדי לוסטיגמן: למה?

< עדי לוסטיגמן: אין לזה תשובה.

< עדי לוסטיגמן: הוועדה ההומניטארית, אפילו המקום הצר הזה, שבו אפשר היה לבחון מקבילה, רק לתת מעמד ארעי, לא מאפשרת לתת מעמד של קבע.

< עדי לוסטיגמן: למה?

< עדי לוסטיגמן: גם לזה אין לנו תשובה.

< עדי לוסטיגמן: אנשים מבוגרים אומרים לנו שזה מה שאמרו להם - 65.

< עדי לוסטיגמן: זה לא עניין מה אמרו לנו, על המדינה חלה אחריות.

< עדי לוסטיגמן: ברגע שנעשית פגיעה כל-כך קשה, שלא הייתה מחלוקת על-ידי אף אחד, גם המדינה הצהירה בפני בג"צ שמודעים לקושי של החוק הזה אבל אין ברירה כי יש סיבות ביטחוניות שבגינם צריך לחוקק את החוק הזה.

< עדי לוסטיגמן: איפה הבדיקה הזאת נעשתה?

< עדי לוסטיגמן: אמרו לנו גיל 65, צריך לבדוק כל גיל וגיל לצמצם בכל מקום שאפשר בעניין הזה.

< עדי לוסטיגמן: זה לא נעשה בשום מישור.

< עדי לוסטיגמן: אנשים מבוגרים, נשים בנות 50 שיכולות להיכנס חופשי אין מהם שום סכנה, אפילו לא רוצים לבחון אותם, הן היו בנות 35 שהחוק הזה חוקק בתחילת 2002, כשהתחילה החלטת הממשלה שהובילה לחוק הזה.

< עדי לוסטיגמן: עד היום הן לא זכאיות אפילו לתעודת זהות זמנית.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: אנחנו עוברים לנציג מרכז מוסאוא.

<ג'עפר פרח: תודה.

<ג'עפר פרח: אדוני היושב-ראש, יושבת אתנו אסמהאן, תושבת טייבה מ-96 היא חיה בטייבה.

<ג'עפר פרח: היא עדיין תושבת ארעית.

<ג'עפר פרח: גם הבן שלה שיושב פה סובל מהחוק הזה.

<ג'עפר פרח: 14 שנה לחוק הזה, אז היו מתאבדים להזכיר לכם, היום כבר אין מתאבדים.

<ג'עפר פרח: אז טענתם שיש מתאבדים בני משפחות, כנראה אחרי 14 שנה הגיע הזמן להגיד שהחוק הזה נכשל.

<ג'עפר פרח: הוא לא עוזר לשום דבר חוץ מלהחזיק אוכלוסייה כדי שאתם תגייסו אותם לשב"כ.

<ג'עפר פרח: אנשים שנמצאים בתוך התהליך הזה, מי שנעצר עם המשפחה שלו בתוך הבית, המשטרה פוסלת אותו כי יש לו תיק פלילי, הוא נפסל ולא יכול להיכנס בכלל לתהליך הזה.

<ג'עפר פרח: אנשים נעצרים בבתים של המשפחות שלהם.

<ג'עפר פרח: יש לנו תיקים שמגיעים אלינו, של בעל שנמצא בבית שלו, עוצרים אותו בבית שלו, נכנס לכלא ואחר-כך מעולם הוא לא יכול להגיש בקשה.

<ג'עפר פרח: אנחנו מדברים על נשים שלא יכולות לראות את הילדים שלהם כי הן סגורות בעזה ולא יכולות להגיע לגבולות ישראל.

<ג'עפר פרח: התסכול שאתם מייצרים, תסכול הילדים והמצב הנפשי שלהם, אני לא בטוח שהוא מוסיף לביטחון של אף אחד.

<ג'עפר פרח: הגיע הזמן כבוד היושב-ראש, אחרי 14 שנה, להגיד תודה רבה, תמצאו לכם כלים אחרים.

<ג'עפר פרח: להגיד שלא מאריכים את החוק הזה עוד פעם ולתת כבוד לאנשים שהם חלק ממשפחות.

<ג'עפר פרח: לשמוע אותם ולנסות למצוא פתרון כי התסכול של הילדים שלהם הרבה יותר מסוכן מאשר המצב שאתם מייצרים אותו היום.

<אסמהאן גבאלי: שמי אסמהאן גבאלי.

<אסמהאן גבאלי: מ-95 עד עכשיו אני מחדשת כל שנה.

<אסמהאן גבאלי: יש לי עכשיו א-5 אני כבר 22 שנה מחדשת.

<אסמהאן גבאלי: השאלה שלי היא עד מתי?

<אסמהאן גבאלי: הבן הגדול שלי בן 21.

<אסמהאן גבאלי: עד מתי?

<תייסיר חטיב: אדוני היושב-ראש, גם אני נפגע מהחוק הזה ואני רק רוצה להאיר כמה נקודות.

<תייסיר חטיב: שמי תייסיר חטיב, מרצה במכללת גליל מערבי מעכו ואני נפגע של החוק הזה כבר 14 שנה.

<תייסיר חטיב: אנחנו, שכואב לנו מהחוק הזה, אין לנו את הסבלנות.

<תייסיר חטיב: אם תבוא יום אחד ותראה מה זה חיים של משפחה בהמתנה, אתה תבין מה זו סבלנות.

<תייסיר חטיב: אני ממתין כבר 14 שנה ויש אנשים שכבר 20 שנים ממתינים.

<תייסיר חטיב: דבר פשוט, הילדים הם אלה שסובלים.

<תייסיר חטיב: זה לא מועיל לא לשב"כ, לא למדינה כי זה מגביר את העוני של המשפחות האלה ושל הילדים.

<תייסיר חטיב: תבינו, אתם לא עושים דבר טוב, אתם עושים את ההפך.

<תייסיר חטיב: אתם מגבירים את שונאי ישראל במקום לייצר מצב שאנשים יחיו פה טוב.

<תייסיר חטיב: מה הקשר בין רישיון נהיגה לבין זה?

<תייסיר חטיב: אם אשתי רוצה לעבוד ואין לה רישיון נהיגה, איך היא תוכל לעבוד.

<תייסיר חטיב: אני מכיר הרבה אנשים כי אני עזרתי להם.

<תייסיר חטיב: 6,000 שקלים או 2,000 אתם אומרים שזה משהו קטן.

<תייסיר חטיב: זה חסם עיקרי עבור המשפחות האלה לשלם עבור הביטוח.

<תייסיר חטיב: חוץ מזה אני מבקש מכם, תראו שיש פה בני אדם, אנשים וילדים.

<תייסיר חטיב: אתם פוגעים בילדים.

<תייסיר חטיב: אם יש מחבל עם תיק פלילי, שיישאר איפה שהוא נמצא.

<תייסיר חטיב: זו זכותה של כל מדינה ואני מכיר בזה.

<תייסיר חטיב: אבל לפגוע בילדים?

<תייסיר חטיב: על אדמה אפשר לוותר ולחזור במשא ומתן.

<תייסיר חטיב: אבל על התקופה היפה בחיי הילדים ובחיי המשפחה, את התקופה הזאת אי-אפשר להחזיר.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: עו"ד אבואב מהפורום הישראלי.

<עידן אבואב: עו"ד עידן אבואב, נציג הפורום המשפטי למען ישראל.

<עידן אבואב: על אף הכאב הכנה של היושב לידי, שיכול להיות שביום-יום אנחנו יכולים להיות החברים הכי טובים אני חייב לומר זכותך לפתור את כאבך על-ידי מעבר לרשות הפלסטינים ולהתגורר שם עם משפחתך בצורה חופשית.

אוסאמה סעדי: מה אתה אומר?

אוסאמה סעדי: אולי אתה תעבור?

<עידן אבואב: תן לי לסיים.

<עידן אבואב: אם זו הייתה מדינתי, הייתי עובר.

<עידן אבואב: אם משפחתי הייתה גרה שם, הייתי עובר.

אוסאמה סעדי: די עם ההצעות האלה.

<עידן אבואב: אנחנו מדברים פה גם על דמוגרפיה במדינה יהודית.

<עידן אבואב: הרי חוק הלאום של אדוני מנסה לעגן את מה שלא עבר ברוב גדול בבג"צ.

<עידן אבואב: הרי החוק הזה אושר בבג"צ על חודו של קול אחד.

<אסמהאן גבאלי: הזכויות של הילדים שלי - - -

<עידן אבואב: כתוצאה מכך התעוררו מספר מלומדים מתחום המשפט שקבעו שבית המשפט העליון, בעקבות פסק הדין הזה - - -

<אסמהאן גבאלי: הזכויות של הילדים שלי - - -

אבי דיכטר: גברת גבאלי, לא הפריעו לך.

<עידן אבואב: מעבר לקו הירוק ימומשו מעבר - - -

אבי דיכטר: מר אבואב, דבר אתנו בבקשה.

<עידן אבואב: אני רוצה לומר שגם אם מחר יגמרו כל הטיעונים הביטחוניים יש פה מדינה יהודית.

<עידן אבואב: אמר ז'בוטינסקי לגבי החוק שאדוני מקדם, כי שאלו אותו בחבר הלאומים האם הישות הציונית תזדקק לחוקה?

<עידן אבואב: הוא אמר, לא חוקה תציל אותנו כאן, לא חוקה תשאיר את הישוב היהודי כאן.

<עידן אבואב: הוא אמר, רוב יהודי מוצק.

<עידן אבואב: זו יכולה להיות מדינה שקולטת חולים ועוזרת גם מתוך עזה ובתוך מבצעים צבאיים.

<עידן אבואב: רוב יהודי מוצק יכול להיות עם מדינה יפיפייה שעושה קשרי מסחר מצוינים עם תושבים מאזור יהודה ושומרון.

<עידן אבואב: אבל רוב יהודי מוצק.

<עידן אבואב: החוק הזה משמש עילה לזחילה חוזרת של זכות השיבה.

<עידן אבואב: גם אם מחר כל הפלסטינים יהפכו לאוהבי שלום, הרי היום פורסם שהוקמו מעל 20 בתי ספר ביהודה ושומרון וקבלו שמות של מחבלים.

<עידן אבואב: אז אנחנו מדברים על אוכלוסייה שבאה ממקום עוין ואנחנו עכשיו מתחילים לדבר על זכויות אדם.

<עידן אבואב: אמר שמגר, זכויות אדם מכוח חוק יסוד כבוד האדם וחירותו, קודם כל הציבור שיושב כאן.

אבי דיכטר: תודה.

<אסמהאן גבאלי: - - -

<עידן אבואב: - - -

<נג'יב זייד: עו"ד נג'יב זייד, הייתי בדיון הקודם.

<נג'יב זייד: לא אשיב לכל מיני קריאות פשיסטיות אבל אשיב משפטית ישר ולעניין.

<נג'יב זייד: מדוע לא תקבע תקופה, פרק זמן, שמכאן ואילך ניתן יהיה לשדרג את מעמדם של המבקשים שהוקפאו מאז שנת 2002 כשאנחנו יודעים שבעקבות ה - - - החוקתיות שודרג מעמדם של מי שהגישו בקשות עד 2003, כאשר חשבון פשוט, מאז 2003 עד 2016 זה 13 שנה.

<נג'יב זייד: זאת אומרת מי שהגיש את בקשתו לפני 13 שנה, אמור להיות משודרג.

<נג'יב זייד: אז מדוע לא יהיה קו גבולי כזה, שלאחר 13 שנה ניתן לשדרג כל אחד שהוקפא מעמדו?

<נג'יב זייד: ה-31 בדצמבר 2003 הוא גבול מלאכותי, אין לו שום קשר לעניין.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: נעבור לשמוע את חברי הכנסת.

אבי דיכטר: בגלל קוצר הזמן אנחנו שלוש דקות לכל חבר כנסת שירצה לדבר.

אבי דיכטר: נא להתגבר על הצורך שלנו כחברי כנסת לדבר יותר.

אבי דיכטר: חבר הכנסת דב חנין בבקשה.

אבי דיכטר: אחריו חברת הכנסת ענת ברקו וחבר הכנסת יוסף ג'בארין.

דב חנין: תודה אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אנחנו עוסקים פה במצב מאוד יוצא דופן.

דב חנין: אנחנו צריכים להאריך פעם נוספת חוק שבעצם נמצא בתוקף זמני משנת 2003.

דב חנין: השאלה היא למה המבנה המשפטי החריג והמיוחד הזה והתשובה מאוד ברורה לכולנו, אנחנו מדברים על חוק מאוד קיצוני.

דב חנין: אנחנו מדברים על חוק שפוגע קודם כל בעשרות אלפי אנשים, פוגע בעשרות אלפי בני אדם.

דב חנין: שמענו פה כמה דוגמאות אבל כמו המצבים האלה ישנם מצבים רבים נוספים.

דב חנין: הוא פוגע בילדים, פוגע בנשים, בזקנים.

דב חנין: הוא פוגע באופן קיצוני בזכויות האדם הבסיסיות ביותר ולכן נקבע שהוא יהיה הוראת שעה.

דב חנין: נקבע שהוא יהיה הוראת שעה כי החוק הזה נחקק במקור במצב מאוד קיצוני.

דב חנין: מצב ביטחוני מאוד קיצוני, דרמטי וזו הייתה ההצדקה.

דב חנין: אמרו אנחנו במצב חירום, מצב חירום מחייב אותנו לסטות מכל העקרונות של זכויות האדם, לעשות משהו שפוגע בזכויות האדם כי אנחנו במצב קיצוני.

דב חנין: אבל המצב הקיצוני הזה עבר לפני שנים, מעיר על זה בית המשפט העליון פעם אחר פעם.

דב חנין: אומרים השופטים בבית המשפט העליון, המצב העובדתי השתנה, המצב הביטחוני השתנה ומה לא השתנה?

דב חנין: החוק לא השתנה.

דב חנין: לכן עמיתי חברי הכנסת, אנחנו היום צריכים לקבל החלטה שאומרת שאם המצב העובדתי והביטחוני השתנה, גם החוק צריך להשתנות ואי-אפשר להאריך את החוק הזה בטייס אוטומטי.

דב חנין: אני מכיר את העמדה הגזענית שאומרת שמטרת החוק איננה ביטחונית אלא מטרתו להילחם בערבים באשר הם ערבים, בלי קשר לעניין הביטחון.

דב חנין: זו עמדה שקיימת.

דב חנין: יכול להיות שזו הייתה הסיבה האמיתית לחקיקת החוק, אבל לא זה מה שהכנסת הצהירה.

דב חנין: האדון ממולי מציג עמדה שלא הייתה העמדה הפורמלית שהכנסת קיבלה.

דב חנין: הכנסת אמרה, בניגוד לאדוני, אנחנו לא רוצים חוק גזעני, אנחנו רוצים חוק ביטחוני.

דב חנין: יכולה הכנסת להגיד היום עבר זמן, אנחנו כבר לא רוצים חוק ביטחוני.

דב חנין: עכשיו אנחנו רוצים חוק גזעני ולהיות גאים בזה.

דב חנין: זה לא מה שהכנסת אמרה עד עכשיו.

דב חנין: אני אומר דבר נוסף, בכל מקרה צריך לא להעביר את החוק הזה בצורה הנוכחית שלו.

דב חנין: שמענו פה מנציגי השב"כ ומנציגי כל המערכת, שאכן אנשים מבוגרים מעל גיל 55 ונשים מבוגרות מעל גיל 50 יכולות היום להיכנס מהשטחים בלי היתר.

דב חנין: זה אומר שהן יכולות להיכנס לישראל בלי מניעה ביטחונית כלשהי, בלי שמישהו אפילו בודק את זה.

דב חנין: בלי בדיקה ביטחונית ובלי מניעה ביטחונית.

דב חנין: לכן, אם אנחנו נשארים ברציונל שהכנסת טענה שהיא מאמצת, הרציונל הביטחוני, אנחנו צריכים בקו הזה להגיד, מעל גיל 50 לנשים ומעל גיל 55 לגברים אנחנו לא רואים את המניעה הביטחונית והדבר הזה יורד.

דב חנין: אותו דבר בנושא הילדים.

דב חנין: גם כאן אנחנו לא מצליחים להבין איפה המניעה הביטחונית נמצאת.

דב חנין: השאלה האמיתית, אדוני היושב-ראש, היא השאלה הבאה.

דב חנין: אם הכנסת מחליטה היום, בשנת 2017, שהגיע הזמן להגיד בגלוי, אנחנו מדינה גזענית, אנחנו גאים בזה, אנחנו שמחים בזה, אנחנו בטוחים בצדקת הגזענות שלנו - תגיד את זה הכנסת.

דב חנין: אם הכנסת רוצה להמשיך עם הרציונליים הקודמים שליוו את מעשה החקיקה הזה מתחילת הדרך, היא חייבת לא להאריך את החוק הזה בטייס אוטומטי.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אבי דיכטר: חברת הכנסת ענת ברקו.

ענת ברקו: תודה רבה אדוני יושב הראש.

ענת ברקו: אני רוצה לומר שקודם כל חיי אדם קודמים לזכויות אדם.

ענת ברקו: אפשר גם לומר רוב שופטי בג"צ גורסים שהפגיעה היא מידתית וחלקם חושב שאין בכלל פגיעה חוקתית.

ענת ברקו: לכן מאריכים את החוק הזה כל שנה.

ענת ברקו: אגב, בעיני הוראת שעה שמאריכים אותה כל שנה אולי היה צריך לקבע וזה לא קשור רק לחוק הזה, זה כנראה עונה על צורך מסוים.

ענת ברקו: דברנו על מעורבות בטרור, דברנו על שימוש בתיעוד שאני מקווה שהוא יימנע היום עם התיעוד הביומטרי.

ענת ברקו: יחד עם זאת, כשמדברים על הסבל חבר הכנסת ג'בארין וחברי, חבר הכנסת סעדי - - -

אוסאמה סעדי: לא חבר שלך.

ענת ברקו: של החיים פה.

ענת ברקו: סליחה?

ענת ברקו: פספסתי את ההערה שלך.

ענת ברקו: אתה לא חבר שלי?

ענת ברקו: זה בסדר.

ענת ברקו: אתה יכול לעשות את ההצגה לפני החברים שלך, זה משרת אותך.

אוסאמה סעדי: מתי היינו חברים?

אוסאמה סעדי: אף פעם לא הייתי וגם לא אהיה.

ענת ברקו: אתה וטיבי, כל המשפחה עובדת פה.

ענת ברקו: ההערה הצינית הייתה שלו.

ענת ברקו: אני אמשיך, אל תפריע לי עכשיו, אדוני יושב הראש, תוסיף לי את הזמן שנגרע.

ענת ברקו: אני רוצה לומר שכשמדברים על הסבל של החיים פה וכל מיני אמירות על מדינת ישראל כמדינה גזענית, מדינת אפרטהייד, אני לא מבינה איך רוצים להקים מדינה וליישב את התושבים שלה במדינת ישראל כשהיא מוגדרת על-ידי אותם אנשים כמדינה גזענית ומדינת אפרטהייד?

ענת ברקו: לכן, אני חושבת שהחוק הזה מונע סחר בנשים, שאנחנו רואים שיש לנו אפילו חבר כנסת נשוי עם שתי נשים.

ענת ברקו: ביגמיה, ייבוא נשים מעזה ומכל מיני מקומות.

ענת ברקו: פגיעה בנשים ואני חושבת שכל עוד יש קונפליקט וצריך להגיד, יש קונפליקט, לא צריך לייבא מתוך טריטוריות שהן טריטוריות בקונפליקט, אנשים שבחלקם עלולים להיות או היו מעורבים בטרור ואני לא מקבלת את הגישה שאומרת רק 50 או רק אחד.

ענת ברקו: לבן אדם שנרצח או למישהו שמאבד מישהו מהמשפחה שלו, זה עולם ומלואו.

ענת ברקו: לכן צריך לקחת את הדברים הללו בחשבון.

<תייסיר חטיב: הסחר בנשים נעשה על-ידי מישהו אחר לא על ידינו.

ענת ברקו: לא דברתי עליך באופן אישי.

ענת ברקו: יש לנו כאן חבר כנסת שנשוי עם שתי נשים והוא בעד לייבא אותן.

<תייסיר חטיב: אנחנו בני אדם.

<תייסיר חטיב: אנחנו לא עוסקים בסחר בנשים.

ענת ברקו: יותר זול לקנות נשים בעזה.

<קריאה: סחר בנשק.

ענת ברקו: אוקיי.

ענת ברקו: סחר בנשק וסחר בנשים.

ענת ברקו: הכול על אותם אפיקים.

אבי דיכטר: חברת הכנסת ברקו, דקה לסיום בבקשה.

ענת ברקו: אדוני יושב הראש, מישהו רצה שאסביר לו איך זה הולך.

ענת ברקו: אז פשוט יותר זול לקנות נשים בעזה בתשלומי מוהר מופחתים מאשר - - -

אוסאמה סעדי: תפסיקי עם ההסתה הגזענית שלך, עם הראש הגזעני שלך.

ענת ברקו: אדוני היקר, עם הראש הגזעני שלי?

ענת ברקו: עם הראש הגזעני שלך.

אוסאמה סעדי: מדברת על סחר נשים בעזה, מה זה?

אוסאמה סעדי: תפסיקי עם זה.

ענת ברקו: עם השנאה שלך.

ענת ברקו: תרוץ לאבו-מאזן, תמשיך לייעץ לו.

ענת ברקו: תמשיך לעשות את מה שאתה יודע לעשות הכי טוב וזה בטח לא לטובתה של מדינת ישראל.

ענת ברקו: ממש לא לטובתה של מדינת ישראל.

יוסף ג'בארין: המניעה היא דמוגרפית?

יוסף ג'בארין: לא הבנתי.

ענת ברקו: הבעיה היא מעורבות בטרור ואני מקווה שהתיעוד הביומטרי יפתור גם את העניין הזה של מעורבות בטרור ובעצם יצירת נתיב, פתיחת דלת לאנשים שהם לא מחוברים, אני לא מדברת על אזרחי מדינת ישראל, שהם אזרחים לכל דבר והם נולדו וגדלו במדינה הזאת, אלא על להביא אנשים מבחוץ שגדלים על הסתה אין סופית ושנאה למדינה הזאת, שלצערי הרב מדביקה גם חלק מערביי ישראל ואותם להביא כדי שיפיקו כאן פיגועים וירצחו אנשים ואחר-כך חבר הכנסת יגיד "רק ורק".

ענת ברקו: תודה רבה אדוני היושב-ראש.

<תייסיר חטיב: את מדברת על שנאה ואת - - -

אבי דיכטר: סיימנו את החלק של ההערות.

אבי דיכטר: הערות של חברי כנסת לחברי כנסת ביניהם זה בסדר גמור, סיימנו את שלב הערות המשתתפים האחרים.

אבי דיכטר: תודה רבה חברת הכנסת ברקו.

אבי דיכטר: חבר הכנסת אוסאמה סעדי בבקשה.

אוסאמה סעדי: תודה רבה אדוני היושב-ראש, יש לנו דיון מהיר בעניין שביתת האסירים הביטחוניים בוועדת הפנים.

< עידן אבואב: מחבלים.

אוסאמה סעדי: תצא, קבלת את זה משמים.

אוסאמה סעדי: תפסיק עם הראש הגזעני.

< עידן אבואב: כל עוד אתה ממשיך לדבר ככה - - -

אבי דיכטר: סליחה, אתה לא יכול לדבר ככה.

אבי דיכטר: בבקשה חבר הכנסת סעדי.

אוסאמה סעדי: הייתי בדיונים לפני שנה ושמענו את אותם נתונים.

אוסאמה סעדי: אני אומר לך ואמרו את זה גם חברי ונציגי האזרחים, אין שום הצדקה ביטחונית לחוק הגזעני הזה.

אוסאמה סעדי: אין.

אוסאמה סעדי: אם אתם רוצים, כמו הבחור הזה להגיד, זו מדינה יהודית, אנחנו רוצים לעשות את החוקים האלה, אנחנו נותנים רק ליהודים להיות פה, אז בבקשה תגידו.

אוסאמה סעדי: חוק הלאום שלך שרוצים להעביר, אם תעבירו את זה, זו המדינה היהודית שלכם, אתם רוצים להתגאות בעולם שאתם מדינה יהודית, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אבל לבוא ולהצדיק חוק כזה באמתלה ובתירוצים של ביטחון המדינה, אין אדוני היושב-ראש, אין.

ענת ברקו: למה?

ענת ברקו: לא נרצחו אנשים מפיגועי טרור?

ענת ברקו: למה אתה לא אומר את זה?

אוסאמה סעדי: יהודים לא רצחו פלסטינים?

ענת ברקו: תפסיק.

ענת ברקו: על מה אתה מדבר?

אוסאמה סעדי: לא שרפתם חיים?

ענת ברקו: אתה מדבר על - - - וכל המדינה יצאה נגד זה.

מרדכי יוגב: חבר הכנסת אוסאמה, אצלנו זה חריג אצלכם, אצלך זה עם של רוצחים.

מרדכי יוגב: אסירים ורוצחים.

מרדכי יוגב: שתקתי עד עכשיו כי אני בעד המשפחות.

מרדכי יוגב: אבל אתה מגן על רוצחים.

מרדכי יוגב: אתה שותף.

מרדכי יוגב: האסירים בכלא הם רוצחים.

ענת ברקו: אתה מצדיק טרור.

מרדכי יוגב: מגיע להם למות בכלא.

מרדכי יוגב: לא זכויות.

אוסאמה סעדי: - - -

מרדכי יוגב: חבר הכנסת אוסאמה, אתה חבר של רוצחים.

ענת ברקו: הוא לא חבר של חברת כנסת, אבל הוא חבר של רוצחים.

אבי דיכטר: חבר הכנסת יוגב אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

ענת ברקו: - - -

אבי דיכטר: חברת הכנסת ברקו אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

ענת ברקו: - - -

אבי דיכטר: חברת הכנסת ענת ברקו - - -

אוסאמה סעדי: - - - את כל הזכויות שלו.

ענת ברקו: - - - אתה תומך בטרוריסטים.

אוסאמה סעדי: לחוק הזה אין שום הצדקה ביטחונית.

אוסאמה סעדי: אם יש מפגעים שעשו פיגועים, גם אם אלה אזרחים, גם אם אלה תושבים, גם אם אלה באיחוד משפחות, כמובן שהם צריכים לקבל את העונש שלהם.

אוסאמה סעדי: אין בזה שום מחלוקת ואמרו את זה אפילו נציגי המשפחות.

אוסאמה סעדי: לא תשמעו מאתנו תמיכה ברצח.

אוסאמה סעדי: לא תשמעו מאתנו.

אוסאמה סעדי: אבל אני אומר, ריבונו של עולם.

אוסאמה סעדי: יש אלפי משפחות, יותר מ-10,000, 15,000, 20,000 משפחות שקרועות.

אוסאמה סעדי: אני ראיתי חלק מהם בשנתיים האחרונות בטייבה, בלוד, איפה לא?

אוסאמה סעדי: מדובר על אזרחים ישראלים שלא גרים בירושלים המזרחית, שיש פה סכסוך, אלא גרים בטייבה, בלוד, ברמלה, בעראבה, בסכנין, בעכו.

אוסאמה סעדי: אזרחים שכבר 20 שנה, הילדים שלהם כבר מתחתנים ולא נותנים להם איחוד משפחות.

אוסאמה סעדי: אז עשו את מה שעשו שנה שעברה, את ה-1,700 שקבלו א-5.

אוסאמה סעדי: אבל אני שואל למה מעל גיל 50, 55 לא נותנים אשרת קבע?

אוסאמה סעדי: למה לא נותנים, אחרי בדיקה ביטחונית ואחרי כל הדברים האלה?

אוסאמה סעדי: למה לא נותנים לילדים?

אוסאמה סעדי: נציגת משרד המשפטים דברה על הפן המשפטי, אני מזכיר לך גברתי, היו ששה נגד חמישה והשופט שהכריע את הקו אמר, מכיוון שזו הוראת שעה לשנה אז אני מכשיר את זה.

אוסאמה סעדי: אחרת זה היה נופל אז, ב-2003.

אוסאמה סעדי: תפסיקו עם זה.

< עדי לוסטיגמן: זה היה לפני חמש וחצי שנים.

אבי דיכטר: תודה רבה חבר הכנסת סעדי.

אבי דיכטר: חבר הכנסת יוסף ג'בארין בבקשה.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לפתוח את דברי בנימה האישית לשתי משפחות שנמצאות אתנו.

יוסף ג'בארין: שתי משפחות שאני מכיר הרבה שנים והם דוגמה לאבסורדיות של החוק הזה.

יוסף ג'בארין: תייסיר חטיב, שמאז שחזרתי מחו"ל ב-2004 אני מכיר את הסיפור שלו ועד עכשיו אני לא מבין למה הוא והילדים שלו ובת הזוג שלו צריכים לסבול כל השנים הללו.

יוסף ג'בארין: אסמהאן גבאלי אותו דבר.

יוסף ג'בארין: היא התחתנה הרבה לפני 2002, לפני החלטת הממשלה ועד היום היא ממשיכה לסבול.

יוסף ג'בארין: אתם יודעים מה זה הטרטור של האנשים?

יוסף ג'בארין: לא מגיעים ללוקסוס של שירותי הבריאות שמדברים עליו.

יוסף ג'בארין: אי-אפשר לנסוע לחו"ל בנסיעה מסודרת בהיעדר מסמכים, אי-אפשר לעבור את הגבול כמשפחה.

יוסף ג'בארין: הטרטור של הילדים כמעט בכל יום.

יוסף ג'בארין: השאלה האם הוועדה הזאת תמשיך רק לאשר ולאשר, או שהגיע הזמן לשאול שאלות אחרי 14 שנים, האם אפשר להתקדם עוד קצת ופשוט לצמצם את הפגיעה שיש בחוק הזה.

יוסף ג'בארין: דברנו על הסוגיה של הגילאים, נשים מעל 50 וגברים מעל גיל 55.

יוסף ג'בארין: צריכה להיות כאן התייחסות מיוחדות.

יוסף ג'בארין: גם הפגיעה בקטינים.

יוסף ג'בארין: בכל העולם קטינים מתחת לגיל 18 רק אצלכם נקבע שזה עד גיל 14.

יוסף ג'בארין: למה עד 14?

יוסף ג'בארין: לא מובן לי איך משפחה תסתדר כאשר חותכים את הגיל הזה בגיל 14.

יוסף ג'בארין: את הדבר הבא אני מפנה אליך חבר הכנסת דיכטר.

יוסף ג'בארין: היינו אמורים לשמוע אחרי שנה את הנתונים של גורמי הביטחון, כי הטיעון שאנחנו שומעים הוא טיעון ביטחוני, לגבי שכבת הגיל הזאת.

יוסף ג'בארין: האם יש נתונים שאמורים להצדיק את החלטת הוועדה להמשיך ולחדש את הוראת השעה?

יוסף ג'בארין: אנחנו דנים בזה בצל של החלטת בג"צ מ-2012, החלטת בג"צ שהיו בה ששה בעד וחמישה נגד, שאמרו שכאן אנחנו על גבול הלא חוקתיות.

יוסף ג'בארין: ממש על הגבול.

יוסף ג'בארין: כדי לשכנע את הוועדה הזו שעדין יש הצדקה להאריך את זה, עדין לא עברנו את הגבול, או שאתם לא עברתם את הגבול, צריך להביא נתונים מוצדקים בפני הוועדה.

יוסף ג'בארין: אחרת הוועדה שלך, חבר הכנסת דיכטר, תהיה רק חותמת גומי.

יוסף ג'בארין: אני לא שמעתי, תחדש לי אם אני טועה, לא שמעתי נתונים שמצדיקים את החידוש, לפחות לגבי שני הנושאים הללו.

יוסף ג'בארין: אני מציע לך לדחות את ההצבעה.

יוסף ג'בארין: שיבואו שוב עם נתונים.

יוסף ג'בארין: אם יהיו לך נתונים אולי ישכנעו אותך.

יוסף ג'בארין: אותי לא ישכנעו זה בטוח, אבל לפחות אולי שישכנעו אותך.

יוסף ג'בארין: אז אני מציע לדחות את הדיון.

יוסף ג'בארין: נציגי שב"כ אמרו שאין להם את הפילוח ואין להם את הנתונים, אז אולי נקבל את הנתונים הללו.

יוסף ג'בארין: נציגי משרד הפנים, זה לא מובן מאליו שמגיעות שתי משפחות ומציגות את הבעיות שלהם.

יוסף ג'בארין: יש כאן כאב, אנא מכם, לפחות תבדקו את שני התיקים הללו.

יוסף ג'בארין: אם אני כחבר כנסת לא יכול לעזור למשפחה שסובלת כמה שנים, אז מה אני עושה כאן?

יוסף ג'בארין: אז אני פונה אליכם שוב בבקשה לגבי שתי המשפחות הספציפיות הללו, אם תוכלו לבדוק מה הבעיה כאן שלא ניפגש אתם שוב או נזמין אותם שוב.

יוסף ג'בארין: האם תוכלו לבדוק את זה?

<חגית צור: השאלה מה הבעיה שאתה מעלה?

אבי דיכטר: אנחנו לא פותרים עכשיו את הבעיות הספציפיות.

יוסף ג'בארין: פשוט לברר מה קורה עם איחוד המשפחות.

אבי דיכטר: אני אעזור לך, בפניה של חבר כנסת, בין אם אלה שתי משפחות שהגיעו לוועדה או עם 20 משפחות, ברגע שיש פניה של חבר כנסת לגורם הרלוונטי, במקרה זה משרד הפנים, אני משוכנע שהיא תענה.

אבי דיכטר: אני ממליץ לך לעשות כמו שאני עושה בהרבה מקרים באופן עצמאי כחבר כנסת, להוציא מכתב לגוף ולקבל תשובה.

אבי דיכטר: אני לא מעלה בדעתי שמשרד ממשלתי לא ישיב לפניה של חבר כנסת.

<נילי ברוש: עשרות פניות כאלה מגיעות לשר ומטופלות.

יוסף ג'בארין: אני יודע, אבל אלה שתי בעיות שחוזרות על עצמן כל שנה, הגיע הזמן שנסיים את זה.

אבי דיכטר: את חובת הבדיקה, אני מניח שאני פטור מלומר לכם.

יוסף ג'בארין: אני לוקח על עצמי להביא את זה אליך.

אבי דיכטר: חבר הכנסת יוגב בבקשה.

מרדכי יוגב: ראשית אני אומר שלבי עם זכויות האדם במצבים ההומניטאריים כפי שהובאו כאן לידי ביטוי ועם המשפחות שנמצאות במצב ארעי.

מרדכי יוגב: יחד עם זה, ככל שכניסה למטרות הומניטאריות ואיחוד משפחות נוצלה ולצערנו מנוצלת גם כיום למטרות טרור, כמעט שאין יציאה כזאת מעזה שלא מנוצלת כך ולעיתים גם מיהודה ושומרון.

מרדכי יוגב: דבר שאינו ענייני, שמעתי את חברי חבר הכנסת ג'בארין ואת חברי חבר הכנסת אוסאמה כאשר לאסירים ערבים שהם מחבלים רוצחים דואגים לזכויותיהם, אז זה מבלבל.

מרדכי יוגב: זה יוצר בלבול גם ביכולת לקבל החלטות כלליות.

מרדכי יוגב: בגלל זה קשה לקיים את ההליך הזה ללא בקרה וללא נותני שירות ביטחון ודברים אחרים.

מרדכי יוגב: אני חושב שהאיזון הנכון הוא ראשית לשמוע, ביקש חבר הכנסת ג'בארין לבדוק פניה של שתי משפחות, אז הוועדה צריכה לבקש גם היא את הפניה של אותן משפחות ולקבל תשובה על אותן שתי משפחות.

מרדכי יוגב: מעבר לכך זה בלית ברירה לאשר את החוק כפי שהוא לעוד שנה לכן הוא מאושר משנה לשנה ולא בלנק לתמיד.

< עדי לוסטיגמן: אבל גם שנה שעברה אישרתם את זה לעוד שנה ללא נתונים.

מרדכי יוגב: כשם שהוועדה מבקשת את הבקשה של שתי המשפחות, היא יכולה לבקש הצגה של נתונים מהשב"כ על בסיס סטטיסטיקה.

< עדי לוסטיגמן: היא בקשה לפני שנה ולפני חצי שנה.

מרדכי יוגב: ולקבל אותם במועד שאתה תבקש לקבל אותם.

< עדי לוסטיגמן: - - -

אבי דיכטר: אנחנו כרגע בהתייחסות של חברי כנסת ולקראת הצבעה.

< עדי לוסטיגמן: הנציגה מהאגודה לזכויות האזרח מבקשת גם להגיד כמה מילים.

אבי דיכטר: סיימנו את התייחסויות הגורמים.

< עדי לוסטיגמן: אבל לא נתתם לה לדבר.

אבי דיכטר: סליחה גברתי, אלה ההסדרים שלנו.

אבי דיכטר: בבקשה חבר הכנסת אורן חזן.

אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש, אני מתנצל על האיחור, זה יום עמוס בדיונים בכנסת.

אורן אסף חזן: אני רק אגיד דבר אחד, בלי לדעת מה היה פה לפני ומה נאמר ומה לא.

אורן אסף חזן: כדי שלא יגידו אמרו את זה לפני או אמרו אחרת.

< עדי לוסטיגמן: אולי אמרו, כי לא היית.

אורן אסף חזן: מזל שאמרת לי שלא הייתי.

אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש, אני אגיד את זה בפשטות.

אורן אסף חזן: אני חושב שאנחנו צריכים להיות הכי ברורים, הכי פשוטים והכי נכונים בדבר הזה.

אורן אסף חזן: אין מקום בשום אופן שהוא, כן זכויות אדם, לא זכויות אדם, כן אהבת חינם, לא אהבת חינם.

אורן אסף חזן: אין מקום בשום אופן הוא לתת לדבר הזה שבו משתמשים כדי להפוך בצורה כזו או אחרת לחלק ממדינת ישראל, אין מקום לתת לזה יד.

אורן אסף חזן: אני אגיד את זה בפשטות, אני אפילו קיצוני הרבה יותר מזה.

אורן אסף חזן: אם כל-כך אוהבים אחד את השני ומתחתנים, שייקחו אותם אליהם.

אורן אסף חזן: מה לא בסדר?

< עדי לוסטיגמן: אדוני, אני מתנגדת לזה.

אורן אסף חזן: את יכולה להתנגד.

אבי דיכטר: תתאפקו בבקשה עם ההערות.

אורן אסף חזן: אני אומר דבר אחד, אנחנו יותר מידי בשנים האחרונות עושים חשבון למה יגידו ואיך זה יתקבל ומה תהיה הביקורת הבין-לאומית ומה יכתבו עלינו ברשתות.

אורן אסף חזן: אותי זה בכלל לא מעניין.

אורן אסף חזן: אותי מעניינים אזרחי מדינת ישראל וההשלכות על הביטחון האישי שלהם, על חיי היום-יום שלהם, על ההתנהלות של המדינה ועל הזיקה שלנו כלפי המורשת וההיסטוריה שלנו.

אורן אסף חזן: זו מדינה יהודית בארץ ישראל.

אורן אסף חזן: אז עם כל הכבוד לכל יפי הנפש שכולנו רואים בשנים האחרונות הם שהם לא יפים בכלל, "חלאס", אולי תלכו ותמצאו מקום אחר לדבר בו כי פה אנחנו לא צריכים לתת לזה מענה.

אורן אסף חזן: מדינת ישראל צריכה לעמוד על שלה, לשמור על הגבולות הברורים שלה בדיוק כשם שכל מדינה, בכל מקום בעולם לא הייתה מוכנה שהגבולות שלה יהיו פרוצים והדבר הזה מוביל לפריצות בגבולות.

אורן אסף חזן: אני רואה אותך מחייך ואני שמח, כי זה אומר שאתה מסכים אתי.

יוסף ג'בארין: אני חושב על הסלפי שעשית.

אורן אסף חזן: באנו להצביע אדוני היושב-ראש, צריך לגשת להצבעה.

אבי דיכטר: תודה רבה לכולם.

אבי דיכטר: אני מתנצל בפני אלה שלא הספיקו להתייחס.

אבי דיכטר: אנחנו פשוט חייבים להתקדם לסיכום.

אבי דיכטר: דבר ראשון אני מזכיר את מה שאמרתי בתחילת הדיון לגבי המנגנון בין משרד הפנים למשטרת ישראל.

אבי דיכטר: אני אומר את זה באותה נשימה, אני מקווה שזה קיים ואם לא, הוא חייב להתקיים.

אבי דיכטר: לא יכול להיות שיש המלצה של גוף ביטחוני למשרד הפנים או לרשות האוכלוסין בסוגיה של מניעה.

אבי דיכטר: משרד הפנים מחליט אחרת ואין מנגנון שמבטיח שהגוף הרלוונטי לא יודע על כך שיש החלטה שונה מההמלצה שלו.

אבי דיכטר: אני מבקש לקבוע את המנגנון הזה ולעדכן בכתב את הוועדה לגבי המנגנון שנקבע.

אבי דיכטר: דבר שני, גם בדיון הסטטוס בפברואר זזנו מעט מאוד בנתונים, בחתכים שביקשנו.

אבי דיכטר: אולי לא ביקשנו, אמרנו ויכול להיות שהטעות שלנו הייתה שלא הכנו טבלה מסודרת מה אנחנו דורשים כוועדה לקבל מבחינת פילוח כל הבקשות שמוגשות ומסורבות או של מעורבות בטרור.

אבי דיכטר: בצדק נשאל כאן מה זו מעורבות בטרור, מה זה מידע מודיעיני, בלי פירוט המידע ומה זה העמדה לדין או כתב אישום.

אבי דיכטר: כוועדה שעוסקת בסוגיה הזו לעיתים די קרובות, פעם אחרונה ישבנו בפברואר, אנחנו כוועדה נגיש טבלה מפורטת עם מאפיינים ברורים מה אנחנו דורשים, גם מהגופים וגם ממשרדי הממשלה הרלוונטיים להציג נתונים לוועדה כדי שיהיה לנו קל וברור יותר לקבל החלטות בסוגיה, שאני מסכים שבקצה שלה ישנם אנשים ולא רק מספרים.

אבי דיכטר: אנשים יש משני צדי המתרס.

אבי דיכטר: אני מסכים עם האמירה שנאמרה, שיש לך מקרה אחד ואתה צריך לשאול את עצמך אם מנעת אותו?

אבי דיכטר: האם יכולת למנוע אותו?

אבי דיכטר: ומה המחיר שלו?

אבי דיכטר: את הדיון סטטוס לגבי הנתונים נקבע לחודשים הקרובים.

אבי דיכטר: נודיע לכם על המועד ואחרי שהטבלה המפורטת תהיה אצלנו נדע לאיזה דיון אנחנו הולכים מבחינתנו.

אבי דיכטר: אני מעלה להצבעה - - -

יוסף ג'בארין: אז קודם מצביעים ואחר כך מקבלים נתונים?

אורן אסף חזן: זה מה יש.

< עדי לוסטיגמן: כבר שנה שנייה ברציפות.

אורן אסף חזן: זה מה יש.

יוסף ג'בארין: זה הפוך ממה שאמור לקרות.

יוסף ג'בארין: קודם כל צריך לקבל את הנתונים.

אבי דיכטר: אנחנו עוברים להצבעה על הבקשה שהוגשה, מגיש הבקשה הוא.

אבי דיכטר: ראש הממשלה.

אבי דיכטר: נעבור להקראה.

<עידו בן יצחק: "צו האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה) (הארכת תוקף החוק), התשע"ז-2017 הארכת תוקף החוק.

<עידו בן יצחק: החוק יוארך עד יום י"ז בתמוז התשע"ח, 30 ביוני 2018".

אבי דיכטר: אנחנו עוברים להצבעה.

אבי דיכטר: מי בעד הצעת החוק ירים את ידו?

אבי דיכטר: בעד – 5

אבי דיכטר: נמנעים – אין

אבי דיכטר: הצעת החוק עברה, תודה לכולם, הישיבה נעולה.