ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 77, 2016-11-01 11:00

אורי מקלב: בוקר טוב.

אורי מקלב: לחקלאים זה אולי לא 'בוקר טוב' אלא כבר צהרים טובים.

אורי מקלב: עירונים עוד יכולים להגיד בשעה כזו "בוקר טוב" אבל למי שלא עירוני ולכולם, יום טוב.

אורי מקלב: אני מתכבד ברשותכם, אם כולם מוכנים ותהיה האפשרות להתחיל, אם הכול עומד על מקומו, אני מתכבד לפתוח ישיבה מיוחדת של ועדת המדע והטכנולוגיה לציון יום החקלאות וההתיישבות שנקבע להיום, יום שלישי, ל' בתשרי התשע"ז אבל גם יותר נכון, ראש חודש מרחשוון, גם ל' בתשרי אבל גם ראש חודש, נברך אתכם בחודש טוב חוץ מאשר ביום טוב.

על סדר יומנו: אני כן רוצה להגיד לכם משהו על שיחת טלפון שהייתה לי לפני כשעתיים עם חבר הכנסת איתן ברושי ואני רוצה לציין את המעורבות שלו בכלל בענף החקלאות, בלובי ובעוד נושאים אבל גם בקיום היום הזה.

על סדר יומנו: הוא השקיע בזה הרבה מעורבות שראויה לציון על ידִי ועל ידי הנהלת הוועדה, שעל כל פרט וליווי, מלווה את זה עם כל הלב ועם כל הנשמה ואז הוא אומר לי: תשמע, יש לי איזו בעיה, מישהו היה אמור להגיע וברגע האחרון לא הגיע.

על סדר יומנו: אמרתי לו: חבר הכנסת ברושי, האמת, אני גם יכול להיות מייצג טוב את ענף החקלאות.

על סדר יומנו: הוא שואל אותי: למה?

על סדר יומנו: אמרתי לו: כְּנין וכבן נין של חקלאים, אותנטיים, בארץ ישראל, שהגיעו לפני מאה ושלושים שנה לארץ ועזבו עסקים משגשגים בחוץ לארץ, בעיר בריינסק, העיירה בריינסק, משפחה שלמה על הורים, ילדים, דודים, עלו כולם כמקשה אחת, אמנם בשלבים אבל ודאי שלפני מאה ושלושים שנה עלו לארץ ישראל, התיישבו בפתח תקוה, ביהוד, במטולה, במוצא ושם עסקו בענף החקלאות בלבד.

על סדר יומנו: שפכו דם באדמה בשביל זה, אז אנחנו בדי.

על סדר יומנו: אנ.איי.

על סדר יומנו: שלנו אני מרגיש שאני יכול גם לייצג את זה.

על סדר יומנו: זו המורשת שלנו מתוך תפיסה של לכבוש את ארץ ישראל ולהתיישב בארץ ישראל.

על סדר יומנו: לקשור את עצמך לארץ ישראל על ידי זה שאתה עובד בה ושאתה קשור אליה, קשור לארץ, קשור לאדמה ומשקיע בה, זה מה שמקשר.

על סדר יומנו: התפיסה הזו היא תפיסה שהיא נר לרגלינו, נמצאת אצלנו ולכן אנחנו מודעים ויודעים את החשיבות של כל הנושא של חקלאות והתיישבות בארץ ישראל, בארץ.

על סדר יומנו: אני יודע שאתם נמצאים כאן היום וכרגיל, כשמציינים יום, אז באים קצת לעודד או לחזק או לציין או לתמרץ אבל ענף החקלאות בכלל, באופן כללי, נמצא בארץ היום באיזה מבחן זמן לא פשוט.

על סדר יומנו: נלחמים בעצם על הקיום, על הלגיטימיות כמעט, על המשכיות ואולי גם על הכדאיות.

על סדר יומנו: הנושאים האלה, שעולים מפעם לפעם פה, עדיין לא מקבלים את הפעילות הנכונה, את ה input הנכון, להיות אוזן מספקת כדי לחוש ולשמוע את הטלטלות והקשיים שהענף הזה עובר.

על סדר יומנו: אי אפשר להסתכל על ענף החקלאות בכלל רק באופן כדאִי ורק מהיבטים כלכליים גרידא.

על סדר יומנו: יש פה הרבה ערכים, ערכים חשובים מאד שצריך לחזק אותם, צריך לתמוך בהם, צריך לבסס אותם וחס וחלילה לא לעשות הפוך ולפגוע בהם.

על סדר יומנו: הנושא של פיצוי החקלאים ואני שומע את זה מהחקלאים עצמם בכל הענפים, ענף החממה, ענף המשק אבל זה נכון גם לענף הפטם וענף החלב וענף הביצים, בכל הענפים שאני קורא לזה בסך הכול חקלאות, נעשית רגולציה מאד מאוד חזקה, עם מכסות, עם הכוונה, שגם אם נניח שיש איזו תמיכה כלכלית כזו או אחרת והיא לא נכונה, אז על כך אמרתי באיזו וועדה, חבר הכנסת עמר בר לב, נניח שמבחינה כלכלית כדאי יותר וזול יותר לייבא את כל הפירות והירקות.

על סדר יומנו: עגבניות, מלפפונים, הכול, גם אם לייבא יוצא יותר זול, האם אנחנו יכולים להרשות לעצמנו לעשות את זה?

על סדר יומנו: האם אנחנו יכולים להגיד שזה כדאי כלכלית כי אלו רפורמות?

על סדר יומנו: הלוא צריך לדעת שגם כשעושים רפורמות, יש לשקול את הכול.

על סדר יומנו: אנחנו אומרים שאנחנו בחודש מרחשוון אבל בא אחריו חודש כסלו ואומרים חכמינו שכסלו הוא מלשון "כיס" ו"לב" ביחד, כי אי אפשר להסתכל על הכיס לבד ולא קוראים לזה חודש "כיס" בגלל דמי חנוכה אלא בגלל שאנחנו צריכים לשלב בין כל הדברים האלה והם הרבה יותר מכדאיות כלכלית.

על סדר יומנו: לכן אנחנו רואים בציון יום החקלאות וההתיישבות נושא חשוב מאד, נושא שבא לא רק לציין אלא לחזק ולהשריש, לתת לזה את ההמשכיות בנושאים רבים שאתם צריכים להתמודד אתם ואלה נושאים שאתם דנים בהם ומתמודדים אתם אבל אנחנו, כאנשים מבחוץ, רואים, למשל, שהנושא של פערי התיווך עומד לרועץ.

על סדר יומנו: יש איזה דימוי כאילו שההתמודדות צריכה להיות של החקלאים אבל ההתמודדות צריכה להיות גם של הממשלה שצריכה להתמודד עם פער המחירים.

על סדר יומנו: שם אנחנו לא רואים את זה, שם אנחנו רואים רפיון וחלישות מאד גדולה, שהיא כשל, לפי דעתי, בהתמודדות עם פערי התיווך העצומים שיש, שזה לא רק גורם נזק תדמיתי אלא גם גורם נזק מעשי.

על סדר יומנו: אני אומר מניסיון אישי, שהיו כמה וכמה הצעות חוק שאנחנו הצענו וחברים נוספים והן נבלמו.

על סדר יומנו: אני יכול להגיד נבלמו על ידי הממשלה אבל לא רק הממשלה הזו אלא גם על ידי הקודמת והקודמת לה, אני כבר נחשב מהוותיקים בבית הזה, הן לא נתנו שום אופן אמתי להתערב בזה.

על סדר יומנו: הצענו כמה הצעות פשוטות מאד, רק כדי שהקהל יידע, רק בחנות הירקות, בסוף, כשזה מגיע לצרכן, שיידע מה היה המחיר לחקלאי ואותו תפוח שמוכרים אותו ב-13 שקלים שהחקלאי קיבל על זה 3.5 שקלים, שיידע.

על סדר יומנו: רק עם זה, האם מישהו יוכל להמשיך למכור לך?

על סדר יומנו: זו רק שקיפות, שקיפות בלבד.

על סדר יומנו: אני לא תומך בשר החקלאות שרצה לקחת מאֲזנים של רשתות ולקחת אותם במבחן זמן, למה אתה צריך לתת, למה אתה צריך - - - את הידיים שלך, תן לציבור להחליט ואתה תראה איך זה ישפיע לבד.

על סדר יומנו: והיו עוד דברים כאלה אבל אני לא רוצה להיכנס אתכם להצעות חוק שלא הושמעו.

על סדר יומנו: לכן, קיבלנו על עצמנו לדון בכך ביום הזה ולכבוד הוא לנו, זו מחויבות שלנו.

על סדר יומנו: אני רק רוצה לציין שבחרנו בנושא של חדשנות בגלל שמטבע הדברים זה העיסוק של הוועדה, זה נושא של הוועדה ואנחנו ביקשנו ממכון וולקני, שסיירנו בו לא מזמן וראינו, אמנם לא רק שם, אלא ששׁם זה שׂם אותם במרכז הדיון.

על סדר יומנו: אנחנו ניתן גם לאנשים אחרים מגופים אחרים, שנרשמו או שלא נרשמו, שיכולים להירשם אצל מנהלת הוועדה, להביע את דעתם ואת מה שיש להם להגיד.

על סדר יומנו: אם חבר הכנסת עמר בר לב ירצה עכשיו לדבר אז אנחנו ניתן ואחריו אנחנו נמשיך בסדר היום הרגיל.

עמר בר-לב: תודה רבה אדוני היושב ראש.

עמר בר-לב: אני חושב שאחד הדברים המוסריים אפשר לומר, בכל מה שקשור לחקלאות במדינת ישראל, זה הפער העצום בין המחקר והפיתוח החקלאי שמדינת ישראל מובילה בכל העולם.

עמר בר-לב: בזמנו למדתי קרקע ומים, אני אגרונום, אז מנושא הטפטוף שזו המצאה ישראלית שהיום כל העולם משתמש בה, עד המצאות אחרות עכשוויות, שבהן אתם בוודאי הרבה יותר מעודכנים ממני, בין זה לבין מצב החקלאים במדינת ישראל והחקלאות עצמה, הפער הזה הוא בלתי מתקבל על הדעת, הוא בלתי נתפס, כי החקלאות, לא הפיתוח החקלאי אלא החקלאות במדינת ישראל, היא בתהליך רב שנתי של הדרדרות וקריסה.

עמר בר-לב: אנחנו רואים את זה.

עמר בר-לב: הרבה דברים רואים דרך הרגליים, רואים בזה שאין דור המשך.

עמר בר-לב: הגיל הממוצע של החקלאים האמתיים במדינת ישראל הוא כבר מעל לששים.

עמר בר-לב: זה רק אומר לאן החקלאות הולכת.

עמר בר-לב: אחד הנושאים שעלו בחודשים האחרונים על שולחן החקלאים וגם בממשלה, הוא הרעיון של העברת מכון וולקני לצפון ואני חושב שזו דוגמה רעה למשפט הידוע שהדרך לגיהינום רצופה כוונות טובות.

עמר בר-לב: צריך לפתח את הגליל, אין בזה ספק ואתמול היה כאן כמעט אפשר לקרוא לזה יום הגליל, שראשי מועצות מהגליל באו הנה אחרי שהם גילו שבתקציב 17'-18' של המדינה, תקציב שהולך להיות מונח על שולחן הכנסת, תכנית פיתוח הגליל, שיש תכנית כזאת והממשלה אפילו החליטה שהיא תהיה והקצתה כספים, לא מופיעה בספר התקציב.

עמר בר-לב: לא מופיעה בספר התקציב זאת אומרת שהיא לא תהיה.

עמר בר-לב: כמובן שאני בעד פיתוח הפריפריה אבל הדרך שהרבה פעמים נוקטים בה, אפרופו רשות השידור ששם אנחנו חווים את זה, הדרך להרוס קודם את מה שקיים ועכשיו להתחיל לבנות במקום אחר משהו שאולי יהיה טוב כמו הקיים ואולי יצליח לשפר אותו, לצערי זו דרך שלא הוכיחה את עצמה ולכן, במקום לומר שצריך לפתח את החקלאות בצפון ובדרום צריך לחזק את השלוחה בצפון ואם יש צורך אז להקים עוד שלוחה של מכון וולקני יותר צפונה באצבע הגליל או לחלופין בדרום, בגילת או עוד יותר דרומה, אבל במקום זה אומרים: מכיוון שהקרקע הנד"לנית שיושב עליה מכון וולקני היא מאד מאוד יקרה אז בואו נעביר אותו.

עמר בר-לב: המדינה או מישהו יעשה 'מכה' כמו שנקרא בסלנג הישראלי ונראה מה יקרה עם החקלאות.

עמר בר-לב: בכל הדיונים האלה אתם תשמעו המון סימפטיה ואמפתיה, כולם מסכימים.

עמר בר-לב: לא יהיה חבר כנסת אחד – אני עכשיו בא מוועדת חוץ ובטחון שעסקה בנושא החקלאות – לא יהיה חבר כנסת אחד, קואליציה או אופוזיציה שיאמר שהוא נגד הכרת החקלאות כערך אבל, הדרך היחידה, הדרך היחידה להשפיע ואני יכול לומר אפילו לצערי, היא להתאחד כפי שיש כאן איחוד ביום החקלאות ולהפעיל לחץ.

עמר בר-לב: להפעיל לחץ על חברי הכנסת, להפעיל לחץ על הממשלה ולדרוש.

עמר בר-לב: אני אומר לכם שאם בתקציב שהולך להיות מאושר בתוך חודשיים, לא יהיה שינוי בשורת תקציב שתגיד שהחקלאות היא ערך, אז אלו סתם מלים מהשפה ולחוץ כי זה באמת דבר אמתי.

עמר בר-לב: צריך לתמוך בחקלאות וצריך לבנות את החזון החקלאי של מדינת ישראל.

עמר בר-לב: ראשי הארגונים החקלאיים גיבשו את החזון המדיני והגישו אותו למשרד האוצר ולמשרד החקלאות לפי מספר חודשים.

עמר בר-לב: כלום לא קרה עם זה.

עמר בר-לב: אין לו שום ביטוי.

עמר בר-לב: אפשר להתווכח על החזון, אפשר לשנות אותו, אפשר לגבש אותו אבל אין לו שום משמעות בתקציב.

עמר בר-לב: אם אין לו שום משמעות בתקציב 17'-18' אז מה שזה אומר הוא שהחקלאות תמשיך בתהליך התרסקותה בשנתיים הקרובות ובסופו של דבר, כשמדברים על עוצמה לאומית, אז אנחנו כאן נתמקד בנושא הפיתוח החקלאי שכמו שאמרתי הוא מוביל, אבל פיתוח חקלאי בלי חקלאות, חקלאים בלי בטחון, ישוב הפריפריה גליל וצפון בלי חקלאות, כל הדברים האלה מחוברים אחד לשני ובסופו של דבר, אם זה התהליך שיימשך, אז גם המחקר החקלאי וגם הפיתוח החקלאי במדינת ישראל, יהיו בתהליך ירידה.

עמר בר-לב: יגידו הלקוחות שלכם, רגע, אם אתם לא מיישמים את זה אז למה שאנחנו ניישם את זה?

עמר בר-לב: מדינת ישראל, מעבר לכל, צריכה להיות המעבדה לפיתוחים ולקדמה החקלאית.

עמר בר-לב: אם היא לא עושה את זה אז תהליך הקריסה יימשך.

עמר בר-לב: אני חושב שהפער הגדול ביותר ואני כבר ציטטתי את זה בדיון הקודם ואני הולך לצטט את זה לפחות עוד כמה פעמים במהלך היום, היה דיון של ראשי הארגונים החקלאיים עם מנכ"ל משרד החקלאות ועם יושב ראש המועצה לכלכלה לפני מספר חודשים.

עמר בר-לב: יו"ר המועצה לכלכלה של מדינת ישראל אמר את המשפט הבא ואני מקריא "יעודה של החקלאות בישראל הוא רווחה כלכלית של אזרחי המדינה בלבד, סימן קריאה" אז ברור שאחד מייעודיה של החקלאות הוא רווחה כלכלית אבל על זה בדיוק הוויכוח, האם החקלאות צריכה לבוא לידי ביטוי רק בשורת הרווח בסוף ואם יש רווח אז זה בסדר ואם אין רווח אז זה לא בסדר וכל היתר לא חשוב, או שהחקלאות היא באמת ערך?

עמר בר-לב: לערך יש תג מחיר.

עמר בר-לב: אם המדינה לא מגדירה אותו ואם המדינה לא מתקצבת אותו אז אלה דיבורים מהשפה ולחוץ.

עמר בר-לב: מי שאמר את המשפט הזה הוא יו"ר המועצה הלאומית לכלכלה של מדינת ישראל.

עמר בר-לב: הוא מוביל החזון של מדינת ישראל וזאת העמדה שלו ולצערי זאת העמדה של הממשלה הקודמת ואני מסכים אתך, אדוני היושב ראש, של הממשלה לפניה, שאתם לא הייתם חברים בה וגם של הממשלה שלפניה, שאפילו נציגים מן המפלגה שלי היו חברים בה או לפני לפניה.

עמר בר-לב: לכן, בזה צריך לעשות שינוי, זו המטרה של היום הזה ואני מקווה שבאמת המטרה תושג, כי אם בימים הקרובים לא יהיה שינוי אז זה יהיה נחמד, נפגשנו, דיברנו, נחמד אבל החקלאות תמשיך בתהליך התרסקותה.

עמר בר-לב: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה ותודה מיוחדת לחבר הכנסת עמר בר לב.

אורי מקלב: לפי שפת הגוף של האנשים פה מאד הסכימו עם דבריך.

אורי מקלב: חיממת את הלב, במיוחד לאנשי המכון הוולקני, שהיום שחקנים מרכזים פה.

אורי מקלב: חיממת את הלב, אתה רואה, אני מקבל על זה משוב נכון.

אורי מקלב: אנחנו גם מברכים את חברת הכנסת יעל כהן פארן, חברת הוועדה ויושבת ראש ועדת המשנה של הוועדה לאנרגיה, לא נכניס את כל האריכות עכשיו, שגם מצטרפת אלינו, בבקשה.

יעל כהן-פארן: אני רק אברך על קיום היום הזה והנושא באמת מאד מאוד חשוב.

יעל כהן-פארן: קיימתי כאן בוועדת המשנה דיון על חקלאות ואקלים ולאן העולם הולך כדי להבטיח בטחון תזונתי ואיפה ישראל פה בכל הנושא הזה של בטחון תזונתי לאזרחיה.

יעל כהן-פארן: לדעתי זה נושא קריטי והשיח בתחום החקלאות צריך אולי לעבור לשם, כי בסופו של דבר ערש החקלאות הוא ערש הביטחון התזונתי של כולנו, שבוא נגיד, מחזיק את מדינת ישראל.

יעל כהן-פארן: זה ממש אחד מהבסיסים של קיומנו כאן, שאנחנו מסוגלים לגדל את האוכל.

יעל כהן-פארן: אולי לא את כולו אבל ככל שמשבר האקלים לצערנו קורה ואנחנו מרגישים אותו – בעוד שבועיים יש ועדה מאד גדולה של האו"ם בנושא הזה – אז אנשים מבינים שכשיש יותר בצורות ויותר אירועים קיצוניים של מזג אויר, החקלאות תיפגע, הביטחון התזונתי ייפגע וזה חלק בלתי נפרד מהשיח הסביבתי של קיימות ושל השאלה איך אנחנו מבטיחים לעצמנו ולדורות הבאים הפקת מזון.

יעל כהן-פארן: חקלאות היא הבסיס אז אני מברכת על היום הזה ובאתי בעיקר לשמוע.

יעל כהן-פארן: תודה.

אורי מקלב: מברכים אותך בהצלחה לשליחות שלך במרקֶש, ועידת האקלים.

יעל כהן-פארן: תודה.

אורי מקלב: יופי.

אורי מקלב: אנחנו נפתח את הדיון המעשי בעניין הזה אחרי הדברים, עם ד"ר אמנון ליכטר, מנהל המכון לחקר אחסון ואיכות תוצרת חקלאית, עם מצגת, נכון?

אורי מקלב: בוקר טוב, המיקרופון לרשותך.

<אמנון ליכטר: צהרים טובים, אנחנו מודים ליושב ראש ולחברי הכנסת הנכבדים על הזמנתנו להוביל את הדיון הזה.

<אמנון ליכטר: זה יום חג עבורנו, אנחנו חוגגים את החדשנות במחקר.

<אמנון ליכטר: אנחנו נביא דוגמאות לפעילות שלנו אבל יהיו פה דוברים נוספים שמן הסתם ימקדו את העניין סביב אספקטים נוספים.

אורי מקלב: בקריאת ביניים, אני אבקש גם מכולם, בגלל שרשימת הדוברים פה ארוכה אבל המצגת היא שלך אז מה שאפשר לצמצם כדי לתת לכולם אפשרות לדבר.

<אמנון ליכטר: בוודאי.

<אמנון ליכטר: אנחנו נדבר על חדשנות בטיפול בתוצרת חקלאית מהיבטים של בטיחות, בריאות והארכת חיי מדף.

<אמנון ליכטר: אני אתן הקדמה קצרה.

<אמנון ליכטר: פרופ' שלמה סלע לשמאלי וד"ר חיה פרידמן מנהלי המחלקות למדעי מזון וחקר תוצרת חקלאית, יתנו הדגשים שלהם.

<אמנון ליכטר: נתחיל.

<אמנון ליכטר: חדשנות.

<אמנון ליכטר: קודם כל המושג חדשנות הוא שילוב בלתי צפוי מראש של ידע, הבנה, שאפתנות ודמיון.

<אמנון ליכטר: דוגמה טובה לחדשנות אני מביא דווקא משדות זרים.

<אמנון ליכטר: פרופ' אד סיסלר היה כימאי מאוניברסיטת קרוליינה בארצות הברית, וחיפש מולקולה כדי לסמן חלבון שקושר אתילן.

<אמנון ליכטר: אתילן הוא החומר החשוב ביותר בהבשלה של פירות.

<אמנון ליכטר: הוא חיפש לסמן את אותם חלבונים שקושרים את האתילן.

<אמנון ליכטר: הוא לא ידע מה החלבון, הוא חיפש אותו.

<אמנון ליכטר: הוא לא שאף לפתח חדשנות, הוא שאף למדע בסיסי.

<אמנון ליכטר: הוא פיתח אנלוגים לאתילן וקשר אותם לחלבונים של צמחים.

<אמנון ליכטר: הוא גם השתמש במערכת, מה שאתם רואים מימינכם, של ציפורן, שהיא מאד רגישה לאתילן ותוך שבוע, אם נותנים אתילן, הציפורן נובלת לחלוטין.

<אמנון ליכטר: מה שהוא עשה, הוא ראה שאם הוא מיישם על אותה ציפורן את אחת האנלוגים אז שבוע לאחר הטיפול הפרח נשאר רענן כביום הקטיף, לעומת הביקורת שנבלה לחלוטין.

<אמנון ליכטר: כל התהליך הזה קרה לפני קרוב לעשרים וחמש שנה.

<אמנון ליכטר: בסופו של דבר זוהה הרצפטור, הקולטן, שאליו נקשר האתילן והאנלוג, אותה מולקולה שנקראת היום 1-mcp ודומה מאד לאתילן, היא נקשרת לרצפטור ומונעת את הקשירה של האתילן.

<אמנון ליכטר: אחת הדוגמאות לבעיות שניתן לפתור באמצעות עיקור באתילן, מודגמת לפניכם פה על תפוחים.

<אמנון ליכטר: אלה תפוחים מהזן גרנד סמית - - -

אורי מקלב: ניתנת או כבר יישומית?

<אמנון ליכטר: זו טכנולוגיה שנעשה בה שימוש.

<אמנון ליכטר: אתם רואים לימינכם תפוחים שלא היו מטופלים בחומר והם סובלים - - - שטחי, לעומת התפוחים שטופלו והם נשארים ירוקים ורעננים גם אחרי שנה.

<אמנון ליכטר: הפיתוח הזה הוא של ד"ר עדנה פסיס מהמחלקה שלנו בפרסום מ-2007 - - -

אורי מקלב: האם זו תופעה שקורית בתיעוד או תופעה שקורית - - -

<אמנון ליכטר: זה קורה במהלך הקירור.

אורי מקלב: זו תופעה שקורית במהלך הקירור וזה נותן אורך מדף אחר לגמרי.

<אמנון ליכטר: בהחלט כן.

<אמנון ליכטר: זה משפר מאד וזה גם מחליף טכנולוגיות של שימוש בכימיקלים רעילים או שהם לא בטוחים, שהיו מקובלות קודם.

<אמנון ליכטר: - - - נבדק טקסיקולוגית על ידי חברה בינלאומית והוא בטוח לחלוטין.

אורי מקלב: יש לנו גם מצגת של תותים, מאד הרשים אותי מה שיש בתותים.

אורי מקלב: את זה גם הבאת לכאן?

<אמנון ליכטר: אין פה דוגמה של תותים אבל יש פה - - -

אורי מקלב: השאיר לי רושם טוב.

יעל כהן-פארן: לא נוכל לצאת מכאן בלי לאכול כמה תותים.

<קריאה: למטה יש.

<אמנון ליכטר: הוקמה חברה בינלאומית בשווי עסקים של ביליוני דולרים.

<אמנון ליכטר: יש חברה ישראלית שמטמיעה את הטכנולוגיה.

<אמנון ליכטר: בארצות הברית לבדה חצי מיליון טון תפוחים מטופלים בטכנולוגיה הזו.

<אמנון ליכטר: יש חסכון באנרגיה של קירור על ידי הפחתת קצב הנשימה, פיתוח תכשירים לאפליקציות חדשניות, תוצרים מדעים של הטכנולוגיה, למעלה מ-13,000 מאמרים בעשרים וחמש השנה האחרונות והבונוס, הבנה משופרת של מערכת הולכת האותות מהקולטן לאתרי המטרה.

<אמנון ליכטר: איך אנחנו מעודדים חדשנות?

<אמנון ליכטר: להזכיר לכם, חדשנות היא לא דבר שקורה מעצמו, אי אפשר להכריח אותו לקרות.

<אמנון ליכטר: קודם כל אנחנו צריכים מסה קריטית של חוקרים בסביבה מחקרית תומכת.

<אמנון ליכטר: במכון וולקני יש לנו צירוף של דיסציפלינות מהכימיה, בטיחות המזון, בריאות המזון, טכנולוגיה, פתולוגיה, ביולוגיה תאית וטיפוח תכונות גנטיות חדשות, שמאפשרות לעודד חדשנות.

<אמנון ליכטר: מצד אחד יש לנו את צרכני הידע שהם החקלאים, התעשייה והצרכנים, מצד שני יש לנו ספקי ידע חיצוניים, האקדמיה בישראל, בחו"ל, התעשייה וספקי ידע פנימיים, עם מכונים במכון וולקני שתומכים בנו ועוזרים לנו להגיע למשימות שלנו.

<אמנון ליכטר: אנחנו צריכים תשתיות מחקריות ואנושיות, על מנת לייצר את אווירת החדשנות ובאמצעות כל הכלים האלה אנחנו מסוגלים להגיע לתוצרים כמותיים שהם משפרי איכות.

<אמנון ליכטר: אנחנו שואפים להגיע לקפיצות מדרגה חדשניות.

<אמנון ליכטר: זה לא דבר טריוויאלי, זה לא קורה מעצמו וכמו הטפטפות שהיו טעות וכמו ה MCP שהייתה מקרה, אנחנו צריכים לאפשר למקריות הזאת לקרות.

<אמנון ליכטר: לסיכום דבריי, יש שינוי מגמות היום בארץ, מחקלאות מוטת ייצור שהמוטו שלה היה חיי מדף ארוכים וצרכני ידע שהם בעיקר חקלאים ותעשייה, לשינוי שהוא לטובת הצרכנים, שהצרכנים רוצים טעם, הצרכנים רוצים בטיחות ובריאות, כאשר החקלאות בסופו של דבר היא מוטת יצור מקומי.

<אמנון ליכטר: יש לנו גם לחץ למכור ידע, לתת פתרונות לעולם השלישי ולכל מי שחפץ בכך אבל, אנחנו בקטע הזה עדיין לא ערוכים מבחינת המערך שלנו.

<אמנון ליכטר: בשלב הזה אני רוצה להעביר את השרביט לפרופ' שלמה סלע.

<שלמה סלע: תודה רבה אמנון.

<שלמה סלע: אני רציתי לשתף אתכם היום בפעילות שלנו במינהל המחקר החקלאי ובכל הנושא של חדשנות ובטיחות ובריאות מזון.

<שלמה סלע: כולכם ודאי זוכרים את הכותרות הללו בעיתונות לא לפני זמן רב, זה היה ברדיו, בטלוויזיה ובעיתונות, זה אולי משהו שהיה מיוחד לישראל אבל הזיהומים הללו או זיהומי מזון ותחלואה כתוצאה מזיהומי מזון הם קיימים והיו קיימים בארץ ובעולם בכלל.

<שלמה סלע: היום, במאה ה-21 אנחנו נתקלים בבעיות דומות לכאלו שהיו גם במאה הקודמת ואני מקווה שאנחנו נצליח להתמודד עם הבעיות האלו.

<שלמה סלע: עדיין אין לנו פתרונות.

<שלמה סלע: אנחנו מנסים להגיע לפתרונות.

<שלמה סלע: בעיית זיהומי המזון היא בעיה של ארצות מפותחות וגם של ארצות מתפתחות.

<שלמה סלע: בארצות מתפתחות זו בעיקר בעיה של תברואה, הן של החקלאים והן בגלל היעדר תשתיות של מים ושל ביוב אבל בארצות המתפתחות, למרות שאנחנו מצפים, עם כל הידע שיש לנו, שנקטין את הזיהומים או נמנע אותם לחלוטין, עדיין יש בעיות והבעיות נובעות מכמה סיבות.

<שלמה סלע: אני ציינתי פה רק מספר קטן של סיבות, למשל, הגלובליזציה של המסחר; היום תוצרת חקלאית עוברת במהירות ממדינה למדינה, מארץ מתפתחת יכולה להגיע לארץ מפותחת.

<שלמה סלע: אחת הדוגמאות שהיו, ב-2011 הייתה התפרצות של אי-קולי כתוצאה מאכילה של נבטים טריים בגרמניה והסתבר שהזרעים ששימשו לגידול הנבטים הגיעו לשם ממצרים.

<שלמה סלע: זו דוגמה אחת ויש דוגמאות רבות כאלו.

<שלמה סלע: מרכוז הטיפול בתוצרת החקלאית.

<שלמה סלע: מפעלי מזון, מפעלי אריזה, מקבלים תוצרת חקלאית לא משדה אחד אלא ממספר שדות, ממספר חקלאים, אולי מאזורים שונים במדינה ובשלב הזה עלולה להזדהם התוצרת.

<שלמה סלע: יש היום הכנסה של מוצרי נוחות חדשים, מזון מעובד שמוכן לאכילה, כפי שאתם רואים כאן, תמונה שצילמתי בסופרמרקט באירופה, תוצרת חקלאית של ירקות ופירות חתוכים ומוכנים לאכילה.

<שלמה סלע: זו תוצרת שאם לא מנענו את זיהום הירקות והפירות בכניסה למפעל, לא ניתן למנוע את הזיהום הזה, כי התוצרת הזאת לא עוברת כל טיפול תרמי.

<שלמה סלע: אין חומר חיטוי שיכול לקטול את הפתוגנים, את החיידקים גורמי המחלה, מן התוצרת הזאת.

<שלמה סלע: לכן חשוב מאד הנושא של מניעת זיהום התוצרת שמגיעה למפעל ובמפעל, חשובה בדיקת איכות קפדנית, כדי שתוצרת מזוהמת לא תצא החוצה ותגיע לצרכן.

<שלמה סלע: שינויים דמוגרפיים שקיימים באוכלוסייה.

<שלמה סלע: יש היום יותר ויותר אוכלוסייה מבוגרת, אוכלוסייה של אנשים עם מחלות רקע שונות שהם רגישים יותר לזיהומים וגם בריכוזים נמוכים יחסית של חיידקים גורמי מחלה, הם יחלו ותיגרם תחלואה.

<שלמה סלע: מהיכן מגיעים אותם חיידקים גורמי מחלה, אותם פתוגנים?

<שלמה סלע: חיידק גורם מחלה, אגב, הוא פתוגן, נקרא pathogen באנגלית.

<שלמה סלע: מהיכן הם מגיעים אל המזון שלנו, אל שרשרת היצור?

<שלמה סלע: אתם יכולים לראות כאן אילוסטרציה של צמח שנמצא בשדה והצמח הזה עלול להזדהם ממקורות שונים שקיימים בשדה.

<שלמה סלע: כפי שוודאי כולכם יודעים השדה אינו סביבה סטרילית, בשדה יש בדרך כלל משק חקלאי ובסביבתו יש פרש של בעלי חיים או פרש עופות, שיכול להגיע לצמח כתוצאה משימוש בדשן אורגני שלא עבר טיפול שזה בדרך כלל דבר אסור, או כתוצאה משימוש בדשן שעבר טיפול אבל לא מספיק.

<שלמה סלע: הוא יכול להגיע כתוצאה ממעבר על ידי חרקים שונים, שיעבירו את זה מערימה של פרש אל השדה, כפי שאתם רואים כאן בתמונה, ערימה של פרש שנמצאת בשדה.

<שלמה סלע: הוא יכול להגיע כתוצאה מפרש של עופות בר או על ידי השקיה במים באיכות נמוכה, כמו למשל בארצות מתפתחות עם השקיה במי ביוב וכמובן, גם הגורם האנושי שאתם רואים כאן, האדם.

<שלמה סלע: אם האדם, החקלאי העובד בתעשיית המזון, לא שומר על היגיינה זה עלול לגרום לזיהום של המזון.

<שלמה סלע: רק להזכיר שמקורות הזיהום של המזון שלנו הם מהשדה עד לצרכן בכל השלבים של האריזה והעיבוד, השלב בחנויות, במכירה וגם במטבח שלנו, של הצרכנים.

<שלמה סלע: אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת ואת הבמה הזאת רק להזכיר לכולנו, שגם אנו, הצרכנים, בבית, יש לנו תפקיד חשוב במניעת מחלות שמועברות במזון.

<שלמה סלע: למשל, לעקוב אחר הנחיות היצרן בנושא שימור המזון בקור והרגלי היגיינה במטבח בנושא אחסון, טיפול והכנת מזון.

<שלמה סלע: רק דוגמה אחת שהיא דוגמה מאד ברורה.

<שלמה סלע: זה לא פיתוח חדשני אבל זה דבר שאנחנו לפעמים שוכחים לעשות וזה שטיפת ידיים לפני הכנת מזון ושטיפת ידיים כאשר אנחנו עוסקים בעוף או בשר.

<שלמה סלע: אנחנו חייבים לשטוף ידיים לאחר הטיפול בהם משום שהם עלולים לשאת על גביהם חיידקים גורמי מחלה וכמובן, התוצאה היא שאנחנו צריכים להפריד במטבח בין קרש או משטח חיתוך לבשר לבין משטחי חיתוך לירקות ופירות, משום הסיכון בזיהום צולב.

יעל כהן-פארן: זה משהו שהצבור לדעתי בכלל לא מודע אליו.

<שלמה סלע: לכן אני מנצל את ההזדמנות הזו.

יעל כהן-פארן: האם משנה הסוג של החומר של קרש החיתוך, אם זה סיליקון או זכוכית או עץ?

<שלמה סלע: יש סוגי חומרים שיש בהם גם חומרים אנטי מיקרוביאליים.

<שלמה סלע: חשוב להפריד לחלוטין משום שחיידקים יכולים להיצמד למשטח.

<שלמה סלע: אין משטח שלא נצמדים אליו חיידקים.

<שלמה סלע: חיידקים, כפי שאנחנו יודעים, יודעים גם לשרוד בתנאים שונים ובוודאי במטבח.

<שלמה סלע: התוצרת הטרייה, כלומר, ירקות ופירות, אנחנו אוכלים אותם כמו שהם, הם לא עוברים טיפול תרמי, בניגוד לעוף או לבשר שהם עוברים בישול או צלייה.

<שלמה סלע: זו הסכנה הגדולה ולא תמיד הצבור ער לכך ואני מנצל את הבמה הזאת - - -

אורי מקלב: הוא לא ער לחלוטין.

יעל כהן-פארן: כן, הוא לא ער לחלוטין, אולי צריך, טוב, קודם כל, עדיף בכלל לא לצרוך בשר ועוף, ממליצה לכולם, הרבה יותר בריא אבל אולי יש מקום להמליץ דבר כזה על כל אריזה.

<שלמה סלע: נמצא כאן נציג משרד הבריאות ולמיטב זכרוני באתר של משרד הבריאות ההנחיות הללו מופיעות ואני חושב שזה תפקיד של - - -

<אלי גורדון: אלי גורדון, מינהל שירות המזון, ברשותך בקצרה אני מזכיר לפרופ' שלמה - - -

יעל כהן-פארן: רק אולי בוא ניתן רגע לחיה פרידמן.

יעל כהן-פארן: הוא עוד לא סיים, אז רק ממש בקצרה.

<אלי גורדון: ממש בקצרה.

<אלי גורדון: אתר האינטרנט מזון של משרד הבריאות מכיל תכנים לא קטנים בתחום של הדרכת הציבור בבית, גם שטיפת ידיים, גם הפרדה ושימוש נכון בתוך המטבח והתנהלות נכונה בתוך המטבח.

<אלי גורדון: זה לב לבו של מידע לצרכנים שקיים ואני גם רוצה לנצל את ההזדמנות ולהזמין את הצבור להיכנס וללמוד את התכנים האלה באתר המשרד.

<אלי גורדון: כמו כן מ-2015 עשינו כמה ימי מודעות בהובלה של WHO ארגון הבריאות העולמי ואז פנינו גם לצבור באופן יזום ויצרנו צ'טים, פייסבוק וכו'.

יעל כהן-פארן: אתם חושבים על קמפיין בנושא?

<אלי גורדון: אנחנו עושים את זה מעת לעת, בהתאם לצרכים, בהתאם לסוג האירועים וכדומה.

יעל כהן-פארן: ביחס לזעם הציבורי והאפקט שעשתה הסלמונלה במפעל שזה משהו קצת אחר אבל בעצם כל אחד מגדל לו כר פורה לסלמונלה בבית.

יעל כהן-פארן: לא יודעים את הדברים האלה, זה הבסיס.

יעל כהן-פארן: תודה.

<אלי גורדון: גם כאן אנחנו מציינים.

<שלמה סלע: אלי, כפי שציינתי, זה קיים באתר משרד הבריאות אבל צריך להיכנס לשם.

<שלמה סלע: כיווני מחקר, מה אנחנו עושים בתחום הזה?

<שלמה סלע: זה בעצם רקע קצר מאד לגבי הנושא של מה אנחנו עושים אצלנו במינהל המחקר החקלאי.

<שלמה סלע: ראשית, כפי שציינתי, על פירות וירקות לא ניתן לקטול לחלוטין חיידקים גורמי מחלה.

<שלמה סלע: אין היום שיטה למעט בישול שלהם ואז הם לא יהיו ירקות ופירות טריים.

<שלמה סלע: משתמשים בחומרי חיטוי שונים אבל אין חומר חיטוי שמבטיח קטילה מוחלטת ולכן, אחד הכיוונים המרכזיים במחלקה שלנו הוא מחקרים להבנת מנגנוני הישרדות של פתוגנים כגון סלמונלה במזון בסביבה חקלאית בשדה, במפעלי מזון ובכל מקום.

<שלמה סלע: כיצד החיידק שורד?

<שלמה סלע: אם אנחנו נבין את המנגנונים הללו שזה ברמה המולקולרית, אנחנו נוכל לפתח פתרונות שהם חדשים וייחודיים כנגד החיידק.

<שלמה סלע: אנחנו עוסקים בזיהוי של חומרי טבע חדשים בעלי פעילות אנטימיקרובייאלית, חומרים שהם לא כימיקלים אלא חומרים טבעיים.

<שלמה סלע: פיתוח מבחינה של טכנולוגיות ניקוי שונות באמצעות - - - לדוגמה, פיתוח אמצעים אופטיים מתקדמים כבסיס לזיהוי מהיר של החיידקים.

<שלמה סלע: אחת הבעיות של השיטות הקלאסיות הסטנדרטיות, היא שהן אורכות בין עשרים וארבע שעות לשבעים ושתיים שעות לתשובה אם יש פתוגן, אם יש חיידק גורם מחלה במזון או לא.

<שלמה סלע: אם יהיו לנו שיטות מהירות שיתנו לנו ביציאה מהמפעל או אפילו במהלך קו הייצור תשובה: יש כאן חיידקים פתוגנים או אין, אנחנו נשפר מאד את בריאות הצבור ונעזור גם לתעשיית המזון.

<שלמה סלע: יש לנו פיתוח של גלאים סנסורים ביולוגיים וכימיים לזיהוי מיָּדי של גורמי מחלה וטיפול.

<שלמה סלע: אחד הנושאים המרכזיים שאני רוצה להדגיש הוא היישום של שיטות וגישות בננו טכנולוגיה, במחלקה שלנו, לשירות הנושא של אריזות מזון.

<שלמה סלע: יש לנו שני חוקרים שקלטנו לאחרונה, חוקרים צעירים שהכניסו את התחום הזה, שעוסקים במדעי החומרים, בכימיה ועוסקים בפיתוח של אריזות חכמות.

<שלמה סלע: אריזה חכמה היא אריזה שיכולות להיות לה יכולות שונות כגון קישור של חומר אנטימיקרוביאלי אל פני האריזה כך שהוא לא נמצא בתוך המזון אלא נמצא באריזה בלבד, או שחרור מבוקר של חומר אנטי מיקרוביאלי אבל שהוא חומר טבעי שמותר לשימוש בתוך מזון אבל בריכוזים נמוכים.

<שלמה סלע: בקרה על הרכב האריזה, האטמוספירה - - - שנמצאת באריזה, שיש לה השפעה על התפתחות של חיידקים, גם פתוגנים וגם חיידקים גורמי קלקול.

<שלמה סלע: אפשרות נוספת לאריזה חכמה זו אריזה שתיתן חיווי על מצב טריות המוצר, מעבר ל"פג תוקף" שאנחנו רואים את התאריך, האם המוצר הוא טרי או לא טרי, כי לפעמים, אם המוצר היה - - -

יעל כהן-פארן: ואיך נדע?

<שלמה סלע: בשיטות שונות.

<שלמה סלע: אני כרגע עוד לא רוצה להציג שום דבר, אני אומר שיש דבר כזה ובעולם כבר מגיעים לזה.

<שלמה סלע: שיטות שונות שעוקבות אחר טריות המוצר וכמובן הנושא האחרון הוא נושא של קיימות, של שימוש חוזר באריזה או בניה של אריזה מחומר מתכלה.

<שלמה סלע: נושא נוסף בתחום הננו טכנולוגיה הוא הקטנת השימוש בחומרי הדברה על ידי יישום של מערכות עם קפסולציה ושחרור מושהה, שמאפשרות שימוש בכמויות קטנות ביותר של חומר הדברה.

<שלמה סלע: יש שני נושאים נוספים שאני רוצה להציג.

<שלמה סלע: האחד הוא חקלאות ובריאות.

<שלמה סלע: במינהל למחקר חקלאי אנחנו עוסקים במחקר, בהבנת הימצאות או בלימוד ההימצאות של חומרים שונים בתוצרת החקלאית, של ויטמינים, מינרלים, פיטו-כימיקלים, אנטי אוקסידנטים וסיבים - - - במזון.

<שלמה סלע: אנחנו מנסים לבדוק מהי הפעילות הביולוגית או הרפואית שלהם, מתוך כוונה לטפח בהמשך זנים שיכילו מרכיבים כאלה בצורה עשירה יותר.

<שלמה סלע: השני הוא שהולכים לכיוון מזון פונקציונלי שיתאים לאוכלוסיות ספציפיות.

<שלמה סלע: הנושא האחרון שאני אציג כאן הוא "תוצרת חקלאית – בריאות ומיקרוביום", מיקרוביום אם לא כולם שמעו עליו הוא נושא שנכנס בשנים האחרונות והוא נמצא בחזית המחקר.

<שלמה סלע: מיקרוביום הוא אוכלוסיית החיידקים שנמצאת בנישה מסוימת, למשל מיקרוביום של מערכת העיכול של האדם.

<שלמה סלע: עבודות של חוקרים בעולם ובארץ הראו שאוכלוסיית החיידקים במערכת העיכול שלנו משפיעה על הבריאות שלנו.

<שלמה סלע: משפיעה על השמנה, למשל, משפיעה על התנהגות ולכן, חקר הרכב קבוצת החיידקים וההשפעה על הרכב אוכלוסיית החיידקים הוא מאד חשוב.

<שלמה סלע: אנחנו בוחנים כיצד משפיעה תוצרת חקלאית שמכילה חיידקים על פניה, כשמרבית החיידקים הם חיידקים שאנחנו קוראים להם חיידקים טובים, לא חיידקים גורמי מחלה, כיצד משפיעה אכילת התוצרת החקלאית על הרכב המיקרוביום וכאן אני רוצה להציג את המושגים של הפרו ביוטיקה, איך התוצרת החקלאית מעודדת במערכת העיכול שלנו, או של בעלי החיים, את שגשוג החיידקים הטובים, חיידקים שמשפרים את הבריאות שלנו, או במושג של פרוביוטיקה, כיצד החיידקים שאנחנו אוכלים משפיעים על הבריאות שלנו.

<שלמה סלע: אני רוצה לסיים ולהגיד שהעתיד הוא מזון מותאם אישית, גם מבחינת הרכב כימי של המזון עצמו, של ויטמינים, של הנוטריינטים וגם מבחינת הרכב החיידקים שאנחנו אוכלים במזון.

אורי מקלב: תודה רבה פרופ' שלמה סלע.

אורי מקלב: לפני שנעבור לד"ר חיה פרידמן, אני בכל אופן, ברשותך, מבקש לשאול אותך שאלה שאני יודע שהיום, מתעניינים בה הרבה.

אורי מקלב: הציבור גם מודע יותר וגם התקשורת מתייחסת יותר לכל הנושא ששמעתי שדיברתם כאן על נושא של זיהומים.

אורי מקלב: חשבתי שאני שואל שאלה שהיא יותר מן המבט שלי אבל יכול להיות שזו שאלה שעוד הרבה חושבים כמוה.

אורי מקלב: הסיבה שהיום אנחנו יותר דנים בזה על סדר היום, האם היא בגלל שאנחנו שקופים יותר, בגלל שאנחנו היום חשופים יותר, כל אחד כמעט כל אזרח מחזיק תחנת טלוויזיה אצלו במכשיר, הוא נהיה שדרן והוא יכול לייצר תמונות ויש מודעות, היום זה בקלות נעשה ואי אפשר לעבוד במחשכים או שבאמת אנחנו פחות ופחות עמידים, שיש פחות עמידות לזיהומים וזה לא משנה כרגע אם זו סלמונלה או משהו אחר אבל זה מה שעכשיו היה בתקשורת, כשמצד אחד, אמרה לי מנהלת הוועדה שאתם דיברתם על כך שלמשל, הציבור צריך לדעת להפריד בין קרש החיתוך לבשר ועוף לבין זה של הירקות, בגלל שזה מקום שצובר ודווקא היום, כשאנחנו מנגד משתמשים בחד פעמי יותר או נראה על פניו בחומרים שהם פחות סופגים ולא כמו קרש חיתוך מעץ אלא משטחים שהם הרבה פחות צוברים, כך זה נראה בכל אופן, מהן הסיבות לכך?

אורי מקלב: היום אנחנו שומעים ומודעים ליותר התמודדויות בנושא זיהומים אז אתה גם יכול לתת לי תשובה שפעם היה אפשר כי אף אחד לא ידע והיום יודעים הכול, זו גם תשובה.

<שלמה סלע: אני חושב שאתה הזכרת את מרבית הדברים בשאלה שלך.

אורי מקלב: הכול נכון.

<שלמה סלע: אני לא יודע אם אתה היית בחלק שדיברתי על הסיבות השונות והזכרתי שיש למשל, גלובליזציה של הסחורות, העברה של סחורה חקלאית מארצות עם הרגלי תברואה שהם ברמה מסוימת לארצות מפותחות יותר בהן יש הרגלים אחרים והתוצרת החקלאית עלולה לקחת אתה גם - - -

אורי מקלב: פעם היינו שם.

<שלמה סלע: אנחנו השתפרנו.

<שלמה סלע: הנושא של תברואה הוא נושא בסיסי, איכות המים, מערכות ביוב וכו' ובאמת בארצות המפותחות הבעיה הזאת לא קיימת אבל יש הגעה מארצות עם הרגלי תברואה אחרים.

<שלמה סלע: הנושא של שינויים בסוג המזון שאנחנו מכינים ואני תיארתי את זה, יש היום מזונות חדשים שהם מוכנים לאכילה, שלא היו בעבר, שהם רגישים יותר לזיהומים, כי הם עשירים בנוטריינטים שטובים גם לחיידקים ולא היו בעבר.

<שלמה סלע: אין היום דרך לחטא באופן מוחלט את המוצרים הללו וכמובן, חלקים גדולים יותר באוכלוסייה הם אנשים מבוגרים יותר, האוכלוסייה מתבגרת ומערכת החיסון חלשה יותר, יש בה חולים שמטופלים בתרופות שפוגעות במערכת החיסון, למשל.

<שלמה סלע: כל אלה וכמובן התקשורת שהיא היום הרבה יותר ערה וקשה להחביא את הדברים הללו.

אורי מקלב: תודה, תודה פרופ' סלע.

אורי מקלב: אנחנו מקדמים בברכה את הכלה שהגיעה.

אורי מקלב: אתה רוצה להגדיר את עצמך חתן או כלה?

איתן ברושי: אני תמיד - - - מזוהה עם החתן.

אורי מקלב: החתן של היום הזה, איתן ברושי, שציינו קודם את המעורבות שלך, ציינו - - -

איתן ברושי: תודה רבה.

אורי מקלב: גם בשמי וגם בשם הוועדה עצמה, הנהלת הוועדה, את המעורבות שלך, את האכפתיות שלך ואת הליווי שלך ליום הזה וגם לדיון הזה באופן מיוחד.

אורי מקלב: האם אתה רוצה עכשיו לדבר?

איתן ברושי: משפט.

איתן ברושי: אל"ף, תודה.

איתן ברושי: בי"ת, בטח נאמרו פה כבר דברים ואני רוצה ליצור איזה חיבור.

איתן ברושי: היום הזה, שהקדשנו לחקלאות ולהתיישבות, הוא קודם כל הצדעה והוקרה לחקלאות הכי טובה בעולם אבל הוא גם יום של דאגה גדולה ממדיניות שגויה של השנים האחרונות, במיוחד בתקופה הנוכחית וכאן ידידי מקלב ואחרים - - -

אורי מקלב: ציינו, ציינו את הדבר הזה - - - על הקיום.

איתן ברושי: נכון ופה, שעוסקים במחקר ופיתוח, צריך לדעת ואמרתי את זה לראש הממשלה כשהוא דיווח על סיורו באפריקה ושיבחתי אותו על ההצלחה והוא שיבח את החקלאות ואמרתי לו: אתה מתגאה בהשקעות של ממשלות קודמות.

איתן ברושי: אז הוא אומר לי: ברושי, אני גם מהממשלה הקודמת.

איתן ברושי: אמרתי לו: קיבלת אבל בכל זאת, אם לא ישקיעו במחקר ופיתוח ותראו, מחר מתקיים דיון על תקציב משרד החקלאות והכפר בוועדת הכספים כחלק מדיון על תקציב 17'-18', מחר הכנסת תאשר בערב את תקציב 17'-18' בחוק ההסדרים ואנחנו יודעים שהתקציב הזה הוא תקציב חסר, בין היתר כנקמה של האוצר על חוסר הסכמה על רפורמות שאנחנו לא - - - ברפורמות של האוצר.

איתן ברושי: בתקציב הזה יש פחות מדי כסף למחקר ופיתוח, פחות מדי לעוד דברים אז פה לפחות אני רוצה להיעזר גם במקלב ובחברים נוספים מהקואליציה ואני קורא גם לכם להיות ערניים.

איתן ברושי: מציגים בדרך לאודיטוריום את המו"פים, אם לא יהיה תקציב מחקר ופיתוח, אם לא יהיה תקציב למינהלת השקעות, אם לא יהיו תקציבים נוספים אז כל העסק הזה יּלך לאיבוד ולכן המאמץ שלנו פה, אנחנו באים מישיבה אחרת על תשתיות, אינני יודע מה כל אחד אמר אבל הבקשה שלי היא שהמו"פים לא ייפגעו.

איתן ברושי: שתהיה להם עוד יכולת לפתח.

איתן ברושי: בסוף החוכמה היא לפתח עם הידע של היום את המוצרים של מחר ואני חושב שהסכנה היא ברורה.

איתן ברושי: לכן אני קורא לכם, לחברים, לגלות ערנות.

איתן ברושי: מחר מתחילים הדיונים.

איתן ברושי: לא נוכל לאפשר לתקציב לעבור בלי מדיניות יותר ברורה, ראש הממשלה התחייב, יותר ברורה לגבי החקלאות וההתיישבות.

איתן ברושי: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: כיוונתי לדבריך וטרם קראת ואני אענה, הדברים שלנו תואמים.

אורי מקלב: קראת לי לעשות את זה, אנחנו באמת רואים בזה חובה.

אורי מקלב: אני גם נגעתי בנושא של הדימוי שלכם והממשלה יודעת להילחם בחקלאים אבל לא יודעת להילחם בפערי התיווך, בפערים האלה.

אורי מקלב: שם היא לא מוכנה ושם היא נהיית פתאום מאד עדינה ורפויה ורפוסה ובדברים אחרים אנחנו רואים פעילות יתר - - -

איתן ברושי: ממשלה שנותנת לרמי לוי להדליק משואה היא כנראה דואגת לסוחרים ולא ליצרנים.

אורי מקלב: אני לא נכנס לאנשים פרטיים אבל באופן כללי - - -

איתן ברושי: אנחנו קיבלנו חסינות, יכולים להגיד הכול.

אורי מקלב: זה נכון ואני אפילו סובר שהכותרת מדבריי לוקחת שהרגולציה, ההתנהלות של היום של המדינה היא פוגענית והרסנית מול החקלאים.

אורי מקלב: אני חושב שזה באמת ממצה ואנחנו חושבים לעשות שינוי וצריך - - - חלק מהתהליך או יאיץ את התהליך של השינוי בגישה ורואים את זה לפעמים.

אורי מקלב: אתה פעיל מאד - - - של מודעות, שרואים, יש איזה משהו כבר, השיח הזה הוא לא רק מגיע לחקלאים אלא מגיע לכלל חברי הכנסת ורואים שנעשה כאן משהו, מרגישים שנעשה כאן משהו לא טוב ועוול גדול מאד.

אורי מקלב: דיברנו כאן על זה שזו לא שאלה של מחיר, מה יותר זול.

אורי מקלב: דוגמה שאני הבאתי, אמרתי, נניח שהכי זול יהיה היום לייבא את כל הפירות והירקות שלנו מחוץ לארץ, הרבה יותר זול, האם נסכים לכך?

אורי מקלב: האם נוכל להבין - - - זה לא יכול להיות מציאותי ולא יהיה טעים כמו שלנו אבל - - -

איתן ברושי: העיקר שיהיו ארבעת המינים.

אורי מקלב: את זה אפשר להביא.

איתן ברושי: קודם כל - - -

אורי מקלב: את זה כבר אפשר להביא, זה לא נותנים - - - שם לא - - - ושם יש פתאום הקפדה אבל עזוב, נניח את זה.

אורי מקלב: אנחנו רוצים להמשיך בסדר היום ברשותך, הדוברת הבאה היא ד"ר חיה פרידמן, מנהלת המחלקה לחקר תוצרת חקלאית וחדשנות בתחום חיי מדף.

אורי מקלב: יש לָך כמה נושאים שאת רוצה לגעת בהם, בבקשה.

<חיה פרידמן: שלום לכולם.

<חיה פרידמן: אני רוצה קודם כל להראות לכם את הבעיות שקיימות בתוצרת חקלאית.

<חיה פרידמן: יש בעיה במחשב וחבל שאנחנו לא רואים את זה כי הסרט הזה מראה בצורה מאד יפה איך הפירות לאחר הקטיף הם יצור חי ונושם והם הולכים ומתכלים עם הזמן.

<חיה פרידמן: בעצם זאת אחת הבעיות שיש לנו בשימור של תוצרת חקלאית.

<חיה פרידמן: כל השנים התמודדנו עם זה במתן פתרונות לחקלאים בשאלה איך לטפל בתוצרת חקלאית ויש המון פיתוחים בתחום הזה, שמאפשרים שיווק של תוצרת חקלאית אבל אנחנו לא שוקטים על השמרים.

<חיה פרידמן: יש לנו פיתוחים חדשים ואנחנו מנסים לפרוץ דרכים חדשות וגם לפתח טכנולוגיות חדשות שגם יעזרו לחקלאים וגם יצליחו לפתח תעשיות חדשות.

<חיה פרידמן: תוצרת חקלאית שהיא חיה ונושמת בטמפרטורה גבוהה היא הולכת ומתכלה ואחת הדרכים לשמור אותה היא על ידי טמפרטורה נמוכה אבל יש הרבה פירות וירקות שהם רגישים לטמפרטורה נמוכה כמו שאתם רואים כאן, במנגו יש ב-5º הופעה של כתמים לעומת שימור של המנגו ב 12º.

<חיה פרידמן: אנחנו צריכים להתמודד עם הבעיה הזאת.

<חיה פרידמן: בעיה נוספת שאנחנו עדיין מתמודדים - - -

אורי מקלב: רגע, לא הבנתי אם 12º פותרים את הבעיה אז מה הבעיה עם 12º?

<חיה פרידמן: ב-12º משך החיים הוא יותר קצר.

<חיה פרידמן: אנחנו רוצים לעשות שילוב שבו גם יהיו חיים מאד ארוכים אבל גם לא לפגוע בתוצרת.

<חיה פרידמן: בעיה נוספת היא כמובן ההופעה של כל מיני פתוגנים על פני הפירות, שגם אותם אנחנו רוצים למנוע.

<חיה פרידמן: במחלקה אצלנו ובכלל בעולם, נוקטים בכמה גישות חדשניות לשימור התוצרת החקלאית ומהן הגישות?

<חיה פרידמן: קודם כל אנחנו רוצים לזהות את הפגמים בתוצרת החקלאית לפני שהם מופיעים, כדי שנוכל לטפל, לשנות, להוציא את זה מהאחסון - - -

אורי מקלב: הגנטיקה של הפרי?

אורי מקלב: את הגנטיקה אתם מחפשים?

<חיה פרידמן: לא, אנחנו לא בגנטיקה, אנחנו רוצים - - -

אורי מקלב: מחפשים את הבעיה בתוך תהליך הייצור?

<חיה פרידמן: אני ארחיב את זה.

<חיה פרידמן: תיכף אתן מספר דוגמאות לזה.

<חיה פרידמן: דבר נוסף הוא שאנחנו רוצים לפתח זנים שבסופו של דבר יהיו לתועלת החקלאי והצרכן בבית, שיהיו להם חיי מדף יותר ארוכים.

<חיה פרידמן: גם כאן אנחנו צריכים להבין את התהליכים שמתרחשים בפרי ובירק.

<חיה פרידמן: יש לנו גישה נוספת שמאד חזקה אצלנו במחלקה והיא שימוש בהדברה ביולוגית באמצעות פטריות וחיידקים טבעיים ואני תיכף ארחיב על זה בכמה מלים.

<חיה פרידמן: כמובן שאנחנו גם משתמשים בטיפולים ידידותיים, טיפולים פיזיקליים שונים ואני אתן ממש על קצה המזלג מספר דוגמאות לזה.

<חיה פרידמן: קודם כל לשאלה שלך.

<חיה פרידמן: כאשר אנחנו מאחסנים פרי ובמקרה הזה אנחנו רואים דוגמה של מנגו שהוא רגיש לצינה, אם אנחנו נאחסן אותו בטמפרטורה נמוכה הוא יחווה עקת קור.

<חיה פרידמן: עקת הקור הזאת תגרום לו לשינויים בשחרור של נדיפים מסויימים או ביצירה של חומרים שיש להם יכולת של פליטת אור באורכי גל שונים או בצורות שונות.

<חיה פרידמן: בעצם, החלום שלנו הוא שבסופו של דבר תהיה לנו היכולת לקלוט את השינויים האלה על ידי איזשהם סנסורים ועם אותם סנסורים אנחנו בסופו של דבר נוכל לשנות את תנאי האחסון.

<חיה פרידמן: או שאנחנו נקצר את האחסון, נוציא את התוצרת או אולי אנחנו רק נעלה את הטמפרטורה לזמן קצר ואחר כך נמשיך לאחסן ועל ידי כך אנחנו נאריך את חיי המדף של הפרי.

<חיה פרידמן: יש לנו כאן דוגמה, עבודה של חוקר אצלנו במחלקה, שבדק במנגו יצירה של נדיפים.

<חיה פרידמן: כמו שאתם רואים כאן, הוא שמר את המנגו בטמפרטורות שונות, לעומת מנגו שלא היה שמור בטמפרטורות כאלו אלא שהוא היה קטוף טרי.

<חיה פרידמן: אתם רואים שהנדיפים של אלה שהיו ב- 12º או בביקורת, היו מאד דומים, לעומת אלה שהיו ב-5º שיש להם נדיפים מסוג אחר, אוקסיליפינים, ואותם אנחנו היינו רוצים בסופו של דבר למדוד ואולי על סמך זה לשנות את אמצעי האחסון.

<חיה פרידמן: יש לנו כאן דוגמה נוספת של ספקטרוסקופיה, של פליטת אור.

<חיה פרידמן: גם פרופ' שלמה סלע הזכיר את השיטות האלו לפני כן.

<חיה פרידמן: יש לנו כאן דוגמה של קישוא שהוא ללא נזק וקישוא שיש לו נזקי צינה אחרי שהוא היה בקור תקופה מסוימת.

<חיה פרידמן: לוקח לו זמן לקישוא, עד שהוא מפתח את הנזקים האלה.

<חיה פרידמן: את הנזקים האלה אנחנו כבר רואים, ברגע שאנחנו רואים אותם המצב הוא כבר פאסה, זה כבר לא דבר שאנחנו רוצים להציל.

<חיה פרידמן: אנחנו רוצים להציל מהשלב שהפרי או הירק נכנס לקירור ולזהות את זה לפני שמופיע הנזק.

<חיה פרידמן: כאן יש לנו דוגמה של קישואים שהיו ב-7º מעלות שזו טמפרטורה של קור בשבילם, לעומת כאלה שהיו ב-14º ואתם רואים שיש לנו כאן שחרור של פוטונים של אור, שמקורם בשינויים כתוצאה מהטמפרטורה ואת השינויים האלה אנחנו בסופו של דבר רוצים לקלוט כדי למנוע בסופו של דבר את נזקי הצינה.

אורי מקלב: האם אלה פיתוחים לחקלאי או פיתוחים לעקרת הבית?

אורי מקלב: הקישואים עוברים דרך חדרי קירור או שזה מגיע ישירות מהשדה, או פחות או יותר מהשדה אליכם?

אורי מקלב: זה כאחד שאוכל רק קישואים שהם מבושלים כבר ולא יודע, לא מכיר את כל התהליכים.

<חיה פרידמן: בשלב ראשון הפיתוחים האלה יהיו כנראה לבתי אריזה או למקומות שבהם שומרים את התוצרת.

אורי מקלב: גם היום התוצרת החקלאית השוטפת עוברת דרך קירור ואחסנה?

<חיה פרידמן: רצוי שהיא תעבור דרך קירור.

אורי מקלב: אני אשאל אחרת.

אורי מקלב: אנחנו גם בשידור - - - הציבור גם אחר כך, גם מי שעכשיו עובד ולא יכול להסתכל אבל האנשים האלה מתעניינים, לא מעט אנשים במדינת ישראל הם אחרי זה - - - מגיעים לדיונים שהיו, שואלים שאלות ומציעים תשובות.

אורי מקלב: לכן גם כשאנחנו מדברים על דברים שהם ברורים מאליהם, יש אנשים שמתעניינים.

אורי מקלב: מעניין איפה היעד שלכם.

אורי מקלב: האם היעד שלכם הוא חקלאים או שיש לכם הזמנה של נושא?

אורי מקלב: איך אתם יודעים מה לבחון?

אורי מקלב: בגלל שחקלאים פונים אליכם?

אורי מקלב: איך מתחיל התהליך?

<חיה פרידמן: שאלה מצוינת.

אורי מקלב: האם חקלאים פונים אליכם או שיש מישהי שפונה לד"ר פרידמן ואומרת: תשמעי, אני - - - לבית אבל המלפפון לא מחזיק טוב, הבת שלי או אימא שלי הייתה מחזיקה את זה בבד, אחותי שמה את זה בניילון, ההוא אומר: לא, תשימו את זה חשוף בנייר, ואז את אומרת: אני רואה שיש בעיה, נעשה על זה מחקר ונחליט איך באמת הדרך הכי טובה לעקרת הבית לשמר, וזה גם נקרא חיי מדף כי ברור שזה משפר.

אורי מקלב: אם בבית זה נשמר יותר אז אולי צריך פחות ירקות אבל האדם מוכן לשלם על זה יותר, על משהו שהוא קונה יותר או כשהוא יודע שהוא יכול לשמר את זה יותר או להשתמש בזה יותר, מאשר דברים שהם מאבדים.

אורי מקלב: אתן לך דוגמה, אני לא רוצה להאריך, אתן לך דוגמה, אני כבר הרבה זמן לא אכלתי תאנים.

אורי מקלב: בגלל שאני כבר לא - - - שמעתי.

<חיה פרידמן: גם על זה אנחנו עובדים.

<חיה פרידמן: ה-MCP שהזכרנו קודם לכן מאד עוזר לתאנים האלה ויכול להיות שזה יהיה הפתרון.

<חיה פרידמן: אני חייבת לומר שיש עדיין איזשהו פער בין הפיתוחים שאנחנו מפתחים לבין היישום שלהם.

<חיה פרידמן: אני פה בחרתי להראות דברים במיוחד בשקופיות הראשונות ובשקופית האחרונה אתם תראו דברים שיותר קרובים ליישום, אבל פה יש לנו עדיין - - -

אורי מקלב: תהליך.

<חיה פרידמן: אלה רק פיתוחים שאנחנו חושבים שהם יכולים - - -

אורי מקלב: מעניין אותנו לראות מה הצלחתם.

<חיה פרידמן: זאת החדשנות.

<חיה פרידמן: זאת אומרת, זה בסופו של דבר החדשנות.

<חיה פרידמן: עובדה שאנחנו מצליחים לשווק פירות וירקות ואחת הסיבות העיקריות לזה שיש לנו פירות וירקות בכלל בעולם, שאנחנו יכולים לשנע אותם מארץ אחת לארץ שניה, זה הכול בגלל פיתוחים שהיו.

<חיה פרידמן: פיתוחים גנטיים, פיתוחים של אחסון, יש המון דברים שכבר נעשו וקיימים, שמאפשרים היום את המסחר בתוצרת חקלאית טרייה, כי - - -

<הרצל אבידור: בארץ אנחנו יכולים לספק - - - תוצרת כל השנה, אנחנו לא צריכים כמעט שום יבוא.

אורי מקלב: אולי בגלל היצוא.

<חיה פרידמן: נכון, אבל אנחנו רוצים - - -

<הרצל אבידור: זה יכול לקחת - - -

<חיה פרידמן: אנחנו רוצים אולי לשווק החוצה - - -

אורי מקלב: נכון אבל המחקר יכול לעזור לייצוא שלנו.

<חיה פרידמן: המחקר יכול לעזור לייצוא ויש לנו יצוא בהחלט מכובד.

<חיה פרידמן: מנגו יש לנו יצוא, יש לנו יצוא של תבלינים שהוא מאד מפואר, שהוא מהווה חלק גדול מאד מהתבלינים הטריים באירופה וזה בזכות עבודות - - -

אורי מקלב: יש גם פרחים.

<חיה פרידמן: הפרחים קצת ירד בתקופה אחרונה לצערנו הרב - - -

אורי מקלב: זה אולי בגלל סיבות אחרות אבל המחקר הראשון היה על פרחים, כמו שהבנתי ממה שדיבר פרופ' ליכטר.

<חיה פרידמן: כן, אבל היצוא של הפרחים הולך ויורד.

<חיה פרידמן: תראה, כמובן שיש לנו את העניין הזה של תחרות, לא רק האיכות קובעת אם אנחנו נוכל לייצא או לא.

<חיה פרידמן: התחרות שקיימת בעולם גם כן קובעת.

<חיה פרידמן: דיברתי על התבלינים שאמרתי שהם מהווים חלק גדול מהשוק, כאן יש לנו דוגמה של זן חדש, שפותח אצלנו במחלקה, שאנחנו קוראים לו רוקאט, זה זן של רוקולה שהוא גם, כמו שאתם רואים כאן את הזן הקיים הפורח ולעומת זאת הזן שפותח, יש לו פריחה מאוחרת ולא רק זה אלא שהוא יותר ירוק.

<חיה פרידמן: קשה קצת לראות את זה בתמונה כאן אבל הוא נשמר הרבה יותר זמן בחיי מדף בהשוואה לזן הקיים, אז יש לנו זן שעוזר לנו בשיווק של התוצרת הזאת לחוץ לארץ.

<חיה פרידמן: לגבי כל העניין הזה של פיתוח זנים, כדי לפתח זנים חדשים אנחנו צריכים להבין את התהליכים שמתרחשים בפרי ובירק, מהם הגנים שמשתתפים בתהליכים האלה, כדי שנוכל לפתח זנים חדשים, או באמצעים של טיפוח קונבנציונאלי או באמצעים של עריכה אגנומית.

<חיה פרידמן: אני רוצה להדגים כאן.

<חיה פרידמן: כאן, למשל, מתוך ההבנה של הבננה, זו בננה שפותחה אצלנו במחלקה, הצלחנו למצוא גן שחולש על תהליך ההבשלה, פגענו בגן הזה שחולש על תהליך ההבשלה וקיבלנו בננות שיש להן חיי מדף מאד ארוכים.

<חיה פרידמן: זה עדיין לא בשוק כי כדי לייצא משהו לוקח הרבה זמן אבל ה- proof of concept, היכולת שלנו להראות שיש לנו את היכולות ויש לנו את ההבנה איפה אנחנו צריכים לפגוע כדי להאריך את חיי המדף, היא קיימת אצלנו.

אורי מקלב: זה זן מיוחד.

<חיה פרידמן: זה זן "קוונדיש" רגיל של בננה.

אורי מקלב: עם הפיתוח שלכם, הזן יהיה כזה שיחזיק.

<חיה פרידמן: באמצעות שיטות של ביולוגיה מולקולרית אנחנו השתקנו כאן את אחד מהגנים שחולש על תהליך ההבשלה וכאשר התהליך הזה מעוכב הבננה נשארת הרבה יותר זמן אבל מתוך ההבנה הזו - - -

אורי מקלב: כסבא, ברוך השם, להרבה נכדים, הבעיה בעניין הזה שזה לא מספיק - - -.

אורי מקלב: אני אקנה אשכול כשכולם יהיו אבל כשנכד אחד מגיע - - - כל הבנות בשביל הנכדים, צריך לראות את זה גם ככה, מה יהיה למשל בעוד שבוע, בעוד עשרה ימים ואם אני קונה בערב החג, עד חול המועד זה יהיה בסדר?

<חיה פרידמן: זו הערה מאד חשובה - - -

אורי מקלב: בפיתוח תכניסו את הפרקטיקה לסבתא ולסבא.

<חיה פרידמן: אני מסכימה אתך, תראה, פיתוח כזה למשל, אני מסכימה אתך במאה אחוז ויש לנו מחשבות - - -

אורי מקלב: זה החלק - - -

<חיה פרידמן: כן, יש מחשבות בכיוון הזה שאנחנו רוצים לעשות - - -

אורי מקלב: מודולרי.

<חיה פרידמן: כן, משהו מודולרי כזה, למכור את הבננה שיהיה לה מודולרי, אני חושבת שזה סוג של - - -

אורי מקלב: אם אתם בכיוון הזה אז זה בסדר.

<חיה פרידמן: אנחנו גם בכיוון הזה אבל פיתוח מסוג כזה, דרך אגב, יכול מאד לעזור לארצות אפריקה ששם אין להן יכולת של קירור, אין להן יכולת לשמר את הפרי והבננה היא אוכל בסיסי באפריקה אז הם יכולים - - -

אורי מקלב: זה עוד כיוון בעניין.

<חיה פרידמן: כן, עכשיו אני רק רוצה להזכיר כאן את העניין של CRISPR Cas, אני בכוונה מזכירה כאן את העניין הזה של עריכה גנומית כי עד היום כולם השתמשו במושג של צמחים טרנס-גניים או הנדסה גנטית וזה הפך להיות מן שם רע אבל, אני חייבת להזכיר כאן מושג חדש שהוא באמת ישנה לנו את החיים, לא רק בחקלאות אלא בכלל בכל תחומי הרפואה וזה מה שנקרא CRISPR Cas שזה עריכה גנומית.

<חיה פרידמן: יש היום פיתוחים חדשים שמאפשרים לנו לשנות את ה DNA של כל יצור חי בצורה מאד מאוד מדויקת שתאפשר שינויים גם ברפואה וגם בחקלאות.

<חיה פרידמן: אנחנו כבר התחלנו בכיוונים האלה.

<חיה פרידמן: דבר נוסף שאני רוצה להגיד כאן זה המיקרוביום, שהוזכר גם על ידי פרופ' שלמה סלע.

<חיה פרידמן: אנחנו פה מדברים דווקא על המיקרוביום לא של בני האדם אלא על המיקרוביום של הפרי.

<חיה פרידמן: יש לנו בעצם מגוון של אורגניזם שחיים על הפרי, חלקם של המיקרו-אורגניזם הם פתוגנים שיכולים לגרום לריקבון אבל חלקם יכול גם לגרום להגנה ויש לנו כאן דוגמה של השמרים, שגדלים על פני הפרי, שעל סמך זה שגילו אותם פותח תכשיר שמונע קלקול של פירות.

<חיה פרידמן: כאן, לאחרונה, פותח תכשיר שמבוסס על חיידקים טבעיים, שגם כן, כמו שאתם רואים כאן, הפניציל משתלט על הלימון ועל התפוז.

<חיה פרידמן: לעומת זאת, במקום שבו הם טופלו בחיידקים הפניציל לא קיים.

<חיה פרידמן: כאן הגעתי למה שאתה שאלת, על היישומים האמתיים שאנחנו כבר עכשיו מיישמים אותם, אז יש לנו למשל, כאן, מצד שמאל, יש לנו דוגמה של אפרסמון.

<חיה פרידמן: זה אפרסמון סיני שהוא מגיע מאד מאוד מוקדם, הרבה לפני האפרסמון שאנחנו אוכלים.

<חיה פרידמן: יש סיכוי טוב מאד לייצא אותו וכאשר ניסו להבחיל אותו, אפרסמון אנחנו צריכים להבחיל, אנחנו לא יכולים לאכול אותו כמות שהוא, אז בצורה הרגילה שמכירים ב- 20º ראו שיש נזקים מאד לא יפים, אף אחד לא יאכל פרי שנראה עם המון המון כתמים.

<חיה פרידמן: אנחנו הצלחנו למצוא שעל ידי העלאת הטמפרטורה במהלך ההבחלה אנחנו מצליחים לקבל פרי מאד יפה ואנחנו יודעים לשמור אותו קשה.

<חיה פרידמן: יש לנו דוגמה נוספת שהיא גם כן מאד מאוד חשובה לייצוא של המנגו.

<חיה פרידמן: למנגו חייבים לעשות טיפולי הסגר.

<חיה פרידמן: טיפולי הסגר נועדו כדי להרוג חרקים ובמיוחד למדינות מסוימות, אם אנחנו רוצים לייצא אז אסור שיהיו לנו שם חרקים.

<חיה פרידמן: אחת הדרכים להרוג את החרקים היא טמפרטורה נמוכה אבל אם אתה שם מנגו בטמפרטורה נמוכה המנגו נפגע, אז מה עושים?

<חיה פרידמן: שוב, נמצא איזשהו טיפול של הבחלה וכאשר אתה מבחיל את הפרי אז הפרי הופך להיות יותר עמיד בפני טמפרטורה נמוכה וגם אתה נותן לו פחות חמצן, פחות לנשום ואז אתה מקבל פרי שהוא נראה כך, שהוא נראה יפה, לעומת פרי שלא עבר את הטיפול הזה, שהוא נפגע בטמפרטורה של 5º.

<חיה פרידמן: יישום נוסף שכבר קיים היום בבתי אריזה של תפוחי אדמה, הוא היישום של שמן מנטה, extract של שמן אתרי של המנטה.

<חיה פרידמן: כאשר אנחנו מאחסנים להרבה זמן תפוחי אדמה אנחנו רואים שיש נביטה של הניצנים והיא גורמת לנזק אדיר.

<חיה פרידמן: כאשר לוקחים את שמן המנטה הזה, שמן המנטה מתפזר באוויר, גורם לצריבות של הניצנים שאתם רואים בתמונה ואז, כתוצאה מכך, תפוח האדמה נשאר ללא נביטה ונשמר טוב בחדרי הקירור.

<חיה פרידמן: זה ממש רק על קצה המזלג מן הפיתוחים היומיומיים שאנחנו מיישמים, לטובת החקלאות ולטובת החקלאים וגם לטובת הצרכנים בסופו של דבר.

אורי מקלב: יש פיתוח וזה נכון.

אורי מקלב: אני קורא כאן לאנשים שאולי רוצים לייצר ולקחת, אפילו אם זה סטארט אפ אבל בהחלט יכולים להיות דברים שישמשו בבית עם המנטה הזה, שיש בו איזה תהליך, החלק הזה טוב לחקלאי אבל יכול להיות לו שימוש ביתי כצורת אחסנה, כדי לשמור על תפוח אדמה באופן יותר טוב.

אורי מקלב: אין מספיק מודעות, יכול להיות שאם יש יזמים והם מחפשים לפתח, אם הם יודעים שיש את החלק הזה ואולי אנחנו נוכל לתרום לעניין הזה, אז יש מקום רחב.

אורי מקלב: אני הבאתי דוגמה אחת להמשיך את התהליך, לא רק להשאיר אותו בחקלאות אלא לעשות אותו גם לצרכים ובכלל, זה לא רק למדינה אלא הוא גם יכול להיות אקזיט אמתי לייצוא ולהמצאה כללית.

אורי מקלב: אנחנו חייבים גם לקדם אבל יש לי רק שאלה אחת בעניין הזה, שהרבה שואלים אותה ובזה נסיים את הפרק הזה: האם כל הננו טכנולוגיה, האם היא פוגעת בטעם?

אורי מקלב: האם במרכיבים בריאותיים של הפירות והירקות?

אורי מקלב: הרי יש תיזה כזאת שהעגבנייה של היום היא לא העגבנייה של פעם והאפרסמון של היום הוא לא האפרסמון של פעם, אולי אפרסמון - - - אנשים יש היום הרבה מה להגיד, אומרים בהשוואה למה שהיה פעם, האם אלו הסיבות?

אורי מקלב: במשפט אחד ממש.

<חיה פרידמן: התשובה צריכה להיחלק לשניים.

<חיה פרידמן: לגבי העניין של הננו טכנולוגיה אני אתן לשלמה לדבר, כי זו לא הסיבה.

<חיה פרידמן: אחת הסיבות היא שמה שקורה הוא שהרבה פעמים יש לנו פיתוחים שיכולים להיות מאד טובים אבל החקלאים לא תמיד מיישמים אותם ואז, בסופו של דבר, אתה מקבל פרי שאין לו טעם טוב אבל הכיוונים שלנו הם כיוונים של פיתוח שבסופו של דבר יהיה לו כמובן טעם.

<חיה פרידמן: זה אחד הדברים החשובים בכל הפיתוחים החדשים.

אורי מקלב: האם התהליך יכול לפגום?

אורי מקלב: האם אתם עומדים על זה גם כן כדי שלא יפגום?

<חיה פרידמן: אם מקפידים מאד על - - -

אורי מקלב: חלק מהפיתוח צריך להיות גם בלי לפגוע, זאת אומרת - - -

<שלמה סלע: הטעם והריח, אורגנולפטיקה מה שנקרא, הם חלק מהמדדים - - -

אורי מקלב: רבותי, זה מרתק אותי, זה מרתק מאד ואני מניח שלעוד כמה.

אורי מקלב: זה לא רק מרתק אלא שיש לזה חשיבות עצומה ואפשר להאריך ולהפליא כמה הדברים האלה חשובים ויכולה להיות האפשרות לשרוד או האפשרות להתקיים בזכות האפשרות הזו.

אורי מקלב: בלי זה יכול להיות שענפים שלמים לא יוכלו להימשך או להתקיים.

אורי מקלב: הדובר הבא לפי הסדר שאני רשמתי פה הוא רון פורת.

<רון פורת: תודה רבה.

<רון פורת: תודה בכלל על קיום הדיון הזה.

<רון פורת: רציתי לנצל את הבמה הזאת ואת הדיון המיוחד הזה, כדי להעלות למודעות לנושא שעלה בשנים האחרונות, נושא מאד מאוד חשוב, הנושא של אובדן ובזבוז מזון או מה שנקרא בעולם food loss and waist.

<רון פורת: קצת לספר על העלאת המודעות לנושא וגם אחריי קצת ידברו.

<רון פורת: זה נושא שאיכשהו עלה בשנים האחרונות.

<רון פורת: הרבה מאד מחקרים של גופים בינלאומיים, בעיקר ה SIO מוביל את זה אבל ה-USDA באירופה וגם OECD ובכל המדינות כמעט בעולם.

<רון פורת: זה התחיל מכל הנושא של דאגה למשבר המזון העולמי שבעתיד האוכלוסייה גדלה ורמת החיים עולה אז יש חשש שלא יהיה מספיק מזון להאכיל את העולם.

<רון פורת: כל הנושא של בטחון תזונתי שמדינות עוסקות בו הוא בשאלה איך להשיג מזון שיהיה מספיק מזון לתושבים שלהן.

<רון פורת: מסתבר שבזמן שדואגים לדברים האלה, המון מזון פשוט נזרק ולא נאכל.

<רון פורת: נתונים של המחקרים של SIO שנעשו בעולם הם כמעט נתונים מדהימים, שבין שליש לחצי מהמזון בעולם בסופו של דבר הולך לאיבוד ולא נצרך למאכל אדם.

<רון פורת: כמה מלים בנושא.

<רון פורת: אובדן מזון הוא תהליך.

<רון פורת: זה נושא שעלה בשנים האחרונות ולמה לא כל כך עלו על זה, כי זה קורה בשלבים שונים של היצור והאספקה של המזון.

<רון פורת: זה קורה קצת בשלב היצור, בעיקר בחקלאות, אחרי כן זה קורה באחסון אם לקחו תוצרת מאוחסנת, אחרי כן זה קורה במיון ובבתי האריזה, במפעלי המזון, זה קורה במהלך השיווק, ברשתות השיווק, בסופרמרקטים, זה קורה הרבה מאד אצלנו בבית, אנחנו זורקים, כל אחד יודע, קונים, זורקים, עגבנייה, הבננה שהרקיבה וכו'.

<רון פורת: מסתבר שזה מגיע לרמות כאלו, שכשמדובר בפירות וירקות אז מדובר על חצי מהפירות והירקות ועד כשמגדלים אותם בסופו של דבר הם נזרקים ולא נאכלים.

<רון פורת: לתופעה הזאת של אובדן המזון יש היבטים סביבתיים כלכליים חברתיים ומוסריים - - -

אורי מקלב: השמדת מזון גם?

<רון פורת: השמדת מזון בעבר הייתה תופעה, בעבר היו השמדות מזון, היום אין השמדות מזון אבל יש בעיה של מה שנקרא עודפי יצור, שיש עודפים.

<רון פורת: המחיר הוא מאד נמוך ולא שווה למגדל - - -

אורי מקלב: לא שווה לחקלאי לקטוף אותו.

<רון פורת: הקטיף עולה יותר ממה שהוא יקבל.

אורי מקלב: גם תופעות טבע גורמות - - -

<רון פורת: תופעות טבע והיום לא עושים - - -

אורי מקלב: תכנון גם קשור - - -

<רון פורת: אמנם לא עושים השמדות יזומות כמו בעבר אבל באיזשהו שלב החקלאי משאיר את התוצרת בשדה ולא קוטף.

<רון פורת: זו נקראת בעיה של עודפי יצור בגידול.

<נעם בלום: יש השמדות מזון גדולות מאד, חד משמעית.

אורי מקלב: אז בוא, אנחנו ניתן לך אחר כך.

<נעם בלום: לך לכל מגדל פירות ותראה את הערימות של עשרות ומאות טונות.

אורי מקלב: אז - - - קטגוריה של אובדן.

אורי מקלב: אם זה נעשה בגלל שאין כדאיות ויש בעיות בשוק אז הוא קורא לזה אובדן מזון.

אורי מקלב: אני דיברתי על מזון שיכול להגיע, זאת אומרת, לא מזון שנפגע בגלל מזג אויר אלא כדי לייצב מחירים או משהו כזה - - -

<רון פורת: בעבר היו השמדות לצורך ייצוב מחירים כמו שאתה אומר - - -

אורי מקלב: כדאיות - - -

<נעם בלום: גם מזון שנפגע ממזג האוויר, סליחה שהתפרצתי, גם מזון שנפגע ממזג האוויר לא חייב להיות מושמד, יכולים להיות לו יישומים בתחומים רבים מאד, דבר שלא קורה היום והמשמעות שלו מבחינה לאומית היא מיליארדים של שקלים מדי שנה, של חומר - - -

<רון פורת: אתה צודק לחלוטין - - -

אורי מקלב: רק את השם שלך, האם נרשמת לרשות דיבור?

<נעם בלום: כן.

אורי מקלב: איך השם?

אורי מקלב: מי אתה?

<נעם בלום: נעם בלום.

אורי מקלב: נמצא אצלי, כן.

<רון פורת: אנחנו באותו צד של המתרס, אנחנו רוצים - - -

אורי מקלב: אני מכיר את הנושא הזה, לא מעכשיו, אני מעביר חוק של הצלת מזון במוסדות ושדות, להעביר מזון.

אורי מקלב: בקי בדברים האלה, דברים כואבים מאד שיכולים לתת מענה בהיבט רחב.

אורי מקלב: כמו שאמרת אלה מיליארדים בחלק הזה, על כל שלביו.

<רון פורת: יש לזה השלכות אדירות.

<רון פורת: קודם כל זה בזבוז אדיר של משאבים, של מים וקרקע.

<רון פורת: הטמנת מזון גורמת לזיהום סביבה, לפליטת מתאן וכל זה בזמן שיש עוני, שיש רעבים - - -

אורי מקלב: רון, אם אפשר.

<רון פורת: או.

<רון פורת: קיי, בקיצור.

<רון פורת: בסדר.

<רון פורת: רק לספר בקצרה מה קורה בעולם ומה קורה בארץ ואז אסיים.

<רון פורת: רק להביא לידיעת הנוכחים, בעולם הנושא הזה עלה בשנים האחרונות.

<רון פורת: מה שיש פה בתמונה הוא הדוח הבינלאומי הראשון מ-2011.

<רון פורת: זה דוח של ה FAO, Global Food Losses and Food Waist, גם הנושא הזה עלה על השולחן ב-2011.

<רון פורת: מאז התקדמו הרבה מאד.

<רון פורת: רק לציין שבספטמבר 2015, לפני שנה וחודשיים, ארגון האו"ם הכריז על שבעה עשר יעדים בפיתוח בר קיימא, מה שנקרא sustainable development goals.

<רון פורת: זה קשור לחינוך, למניעת מחלות וכך הלאה ובמסגרת של יעד 12 שעוסק בייצור ואספקת מזון, האו"ם הכריז וקבע יעד של הפחתת וצמצום אובדן מזון בחצי עד 2030.

<רון פורת: היעד הזה אושר על ידי ממשלת ארצות הברית, ממשל אובמה, על ידי EIU ורק לאחרונה על ידי שרי החקלאות של מדינות ה-G-17.

<רון פורת: היום כל מדינות העולם עוסקות באיך ליישם את זה ולגרום לצמצום אובדן מזון.

<רון פורת: מה קורה בישראל?

<רון פורת: בישראל הנושא עלה למודעות בשנים האחרונות.

<רון פורת: קצת באיחור מסוים אבל עלה למודעות, בעיקר בשנה האחרונה.

<רון פורת: שוב, אין לי הרבה זמן אז רק לציין את הדוח של "לקט ישראל" וחברת BDO שבעקבות הדוח הזה על אובדן והצלת מזון בישראל, בדיוק כפי שהזכרת, גם נערך יום בכנסת, בינואר נערך יום הצלת מזון בכנסת.

<רון פורת: לפי הדוח שלהם, אגב, בישראל נזרק מזון בהיקף של 2.5 מיליון טון בשנה והם טוענים שזו עלות כספית של 18 מיליארד שקל.

<רון פורת: חשוב מכל, אני רוצה להזכיר, שכשיצא הדוח - - -

אורי מקלב: זה מזון בכלל, זה לא רק ירקות.

<רון פורת: לא, זה הכול.

אורי מקלב: זה גם דברים - - -

<רון פורת: כן, הדוח הזה - - -

אורי מקלב: גם בשרים ועופות - - -

<רון פורת: נכון מאד.

<רון פורת: במאי 2015, לפני שנה וקצת, יצא דוח מבקר המדינה עם הכותרת "אובדן מזון – השלכות חברתיות, סביבתיות וכלכליות" ששוב, העיד על זה שהמדינה לא מטפלת מספיק ושוב, מצד אחד יש משפחות רעבות ומצד שני זורקים מזון ורק כדי לסכם את הדברים שלי אני רוצה לציין וידברו על זה אחריי, שמכון וולקני בשיתוף משרד החקלאות או משרד החקלאות בשיתוף עם מכון וולקני, יש שתי פעולות שאנחנו עושים שצריך לציין שאנחנו עושים.

<רון פורת: דבר אחד, משרד החקלאות, בעקבות דוח מבקר המדינה, לקח על עצמו להוביל את המיזם הלאומי לצמצום אובדן מזון ישראל.

<רון פורת: זה גם בגיבוי המנכ"ל והשר.

<רון פורת: בשלב ראשון זה יתרכז בחקלאות ובהמשך גם בשלבים האחרים של השיווק והצריכה.

<רון פורת: תדבר אחריי ד"ר נעמי בק שהיא עמיתת "ממשק" חדשה שנקלטה במשרד החקלאות ספציפית לנושא הזה של קידום מדיניות המשרד בנושא של זריקת מזון והיא תדבר על זה.

אורי מקלב: מטבע הדברים, לפני שאני אעביר לנעמי, תרשה לי קצת ככה - - - גם לבקש מפרופ' אילון, רגע, סיימת?

<רון פורת: שניה, דבר אחרון הוא רק להזכיר פה שהמדען הראשי של משרד החקלאות מממן מיזם מחקרי בראשותי, שעוסק במניעת פחתים בשרשרת השיווק של פירות וירקות בישראל, שזה נועד לפתח אריזות וטכנולוגיות שיאריכו את חיי המדף ולמנוע פחתים בשיווק ואצל הצרכנים.

<רון פורת: תדבר אחריי פרופ' אופירה אילון מאוניברסיטת חיפה, על אובדן מזון אצל צרכנים, התנהגות צרכנים וכל התחום הזה שהיא תדבר עליו.

<רון פורת: תודה רבה.

אורי מקלב: על זה גם דיברנו.

אורי מקלב: תודה רבה אבל לפני כן, לפני גברת בק, אנחנו נבקש מפרופ' אופירה אילון מאוניברסיטת חיפה.

אורי מקלב: נמצאת פה?

<אופירה אילון: כן.

<אופירה אילון: בוקר טוב.

אורי מקלב: הו, לא, אצלנו זה לא הולך ככה, לא מדברים מהטריבונה.

אורי מקלב: אצלנו מדברים ליד השולחן, לתוך המיקרופון, יש צילומים, יש הקלטות, יש פרוטוקול.

אורי מקלב: בבקשה.

<אופירה אילון: קודם כל תודה על הדיון הזה ועל הבמה שיש כאן.

<אופירה אילון: בהמשך לדברים - - -

אורי מקלב: הציגי את עצמך.

אורי מקלב: אני קיצרתי.

<אופירה אילון: אני פרופ' אופירה אילון, אני מגיעה ממוסד "שמואל נאמן" בטכניון ומאוניברסיטת חיפה.

<אופירה אילון: אנחנו משולבים - - - הזה שד"ר פורת ציין בעיקר בנושא של משקי הבית.

<אופירה אילון: משקי הבית מגיעים עם אותם תפוחים שלא מאובחנים כראוי בבית ובמקרה או שלא במקרה זורקים אותם.

<אופירה אילון: כמובן שיש לנושא הזה השלכות כלכליות על משק הבית וגם השלכות אחרות, כי כאשר התפוח הזה מגיע בסופו של דבר לאתר חילוף פסולת ומוטמן שם הוא הופך למטרד סביבתי.

<אופירה אילון: זוהי שרשרת, גם בחקלאות וגם אחרי זה בבתי אריזה ובמרכולים, שבכלל לא דיברנו עליהם, דיברנו על פערי התיווך אבל בתוך פערי התיווך האלה רשתות השיווק זורקות פירות וירקות שהם לכאורה מכוערים.

<אופירה אילון: למה?

<אופירה אילון: למה הם לא יכולים להציע אותם בחצי מחיר או ברבע מחיר, לעשות מזה ריבה, אפרופו "תכניתנו לעקרת הבית".

<אופירה אילון: יש פה הרבה מאד דברים שהם בזבוז של כסף ובזבוז של משאבים לכל אורך הדרך.

<אופירה אילון: לגבי חדשנות, במוסד שמואל נאמן - - -

אורי מקלב: מה אתם מציעים ומה אתם פועלים בעניין?

<אופירה אילון: השלבים של המחקר הם כרגע בזיהוי רמת הבעיה במדינת ישראל כלומר, אין לנו מידע על זה.

<אופירה אילון: זה כרגע בשלב של איתור הידע כדי להבין על אילו כמויות אנחנו מדברים.

<אופירה אילון: בתוך המחקר וזה הדוקטורט של אפרת אלימלך, היא גם תנסה להבין את הסיבות, למה אנשים קונים כמה שהם קונים, איך הם קונים, למה בסופו של דבר הם זורקים את זה וכמה הם זורקים.

<אופירה אילון: אחרי שנבין את ה'איך' וה'למה' אנחנו נוכל לתת המלצות יישומיות.

<אופירה אילון: כרגע אנחנו עוד לא שם.

<אופירה אילון: אני רוצה לנצל את הבמה הזאת כדי לספר על עוד עבודה שאנחנו עושים בנושא של חקלאות.

<אופירה אילון: אנחנו - - - שמואל נאמן בנושא של החקלאות והערכים שלה, שדיבר עליהם קודם חבר הכנסת בר לב ובוודאי ברושי, אנחנו עשינו יחד עם ברושי, אגב, כשהוא היה בעמק יזרעאל, עשינו מיזם משותף כדי להעצים את החקלאות ולהראות מהם הערכים המוספים של החקלאות.

<אופירה אילון: אנחנו פרסמנו מסמך לפני כחודש שעוסק בכל הנושא הזה של חדשנות בסקטור התעשייתי.

<אופירה אילון: המסמך הזה נמצא להורדה באתר של מוסד שמואל נאמן ובעצם מציג את כל האספקטים של חדשנות ישראלית.

<אופירה אילון: הכוונה שלנו הייתה להראות איך ליישם חדשנות ישראלית בחקלאות, גם בחקלאות בישראל וגם לייצוא של הידע הזה והטכנולוגיות האלה, אפרופו MCP.

<אופירה אילון: אחרי שעשינו את הסקירה הזאת, פירטנו שם סדרה שלמה של המלצות ליישום גם מהבחינה הרגולטורית ומבחינת אמצעי מדיניות שצריכים לעודד את המו"פ ובוודאי ובוודאי יישום בחקלאות, כי אם החקלאי יישם את זה הוא יוכל אחרי כן להראות את הקרדיביליות של הטכנולוגיות האלו וזה מה שיאפשר את היצוא שלהן.

<אופירה אילון: "יודע חקלאי פיקח" זה חשוב אבל חשוב שכל השרשרת תדע שיש פה - - - וצריך לנצל אותה.

<אופירה אילון: כמובן בתוך - - -

אורי מקלב: או.

אורי מקלב: קיי, תודה.

אורי מקלב: תודה על הדברים.

אורי מקלב: נעמי בק.

<נעמי בק: שלום.

<נעמי בק: שמי ד"ר בק ואני שמחה שנבחרתי להיות עמיתת "ממשק" במשרד החקלאות כיועצת חקלאית למר אורי צוק בר, סמנכ"ל למחקר ואסטרטגיה.

<נעמי בק: אני מגיעה עם הרבה מאד התלהבות לתפקיד הזה, במיוחד בגלל האפשרות - - -

אורי מקלב: ככה, בשביל הידע, מאיפה את מגיעה?

<נעמי בק: יש לי דוקטורט בהיסטוריה של המדע.

אורי מקלב: האם היית במשרד החקלאות בתפקיד אחר?

<נעמי בק: לא, לא, באקדמיה.

<נעמי בק: מגיעה מהעולם האקדמיה.

<קריאה: תכנית "ממשק".

<נעמי בק: כן, תכנית "ממשק" היא תכנית שרוצה לקדם יישום מדע בממשל.

<נעמי בק: היא מיועדת לאנשים בעלי תואר דוקטור וממומנת במחציתה על ידי האגודה הישראלית לאקולוגיה ומדעי הסביבה והמחצית השנייה על ידי משרדי ממשלה שונים שמשתתפים בה.

אורי מקלב: יפה מאד.

אורי מקלב: יפה.

אורי מקלב: לא היינו מודעים לה בהיקף, שזה הגיע לכאן, גם למשרד החקלאות.

אורי מקלב: זה לא רק במשרד החקלאות, נכון?

<נעמי בק: כן, לא רק במשרד החקלאות, יושבים כאן הרבה מאד - - -

אורי מקלב: גם במשרד החקלאות זה מאד יפה, כן.

<נעמי בק: אני מגיעה עם התלהבות גדולה לטפל במיוחד בנושא של בעיית אובדן המזון בישראל.

<נעמי בק: כפי שרון אמר דוח מבקר המדינה הצביע על כשל ממשלתי בטיפול בבעיה הזאת, הוא גם נתן המלצה מאד מפורשת למנות גוף משלתי - - -

אורי מקלב: רון אמר שאת מתמקדת בנושא הביתי, הצרכני, לא בנושא הכללי.

<רון פורת: לא, לא, היא במשרד החקלאות.

אורי מקלב: מה שאתם הולכים לבדוק במחקר שלכם, האם זה באופן כללי על אובדן מזון או את ממשק הבית?

<נעמי בק: אנחנו לא - - - מחקר, ממשק הבית זה יותר במכון שמואל נאמן אבל אנחנו - - -

אורי מקלב: אתם עושים באופן כללי.

<רון פורת: נעמי אמורה לעזור בגיבוש מדיניות משרד החקלאות.

<רון פורת: היא עובדת בחטיבה לכלכלה, מחקר ואסטרטגיה, בגיבוש המדיניות של הטיפול בבעיית אובדן מזון.

אורי מקלב: לגבש מדיניות באופן כללי.

<רון פורת: כן.

<נעמי בק: כן, אז על קצה המזלג, לגבי מה שאנחנו רוצים לעשות.

<נעמי בק: קיבלנו מנדט מהמנכ"ל לטפל בשני המקטעים הראשונים של הבעיה הזאת, מקטע היצור והטיפול באחסון ובאריזה.

<נעמי בק: כמובן שגם במקטע הצרכנות ובמקטע השיווק יש בעיה של אובדן מזון ואנחנו עתידים לטפל בזה אבל, כרגע יש לנו מנדט לגבש אפיקי פעולה בשלב ראשון לטיפול בבעיה.

<נעמי בק: הגדרנו לעצמנו מטרה כפולה.

<נעמי בק: מצד אחד למנוע היווצרות של עודפי גידול עד כמה שאפשר ומצד שני, להעביר את העודפים שנוצרים לנזקקים.

<נעמי בק: אנחנו כרגע בשלב שאנחנו בודקים חלופות שונות לאיך לטפל בשני המישורים הללו.

<נעמי בק: מצד אחד הקמת מערכת מידע שתעמוד לרשות המגדלים, שתספק מידע כמו צפי ביקושים, מידע על - - - וכו' ותעזור לתכנון ייצור כדי למנוע כמה שאפשר היווצרות פחתים.

<נעמי בק: מצד שני אנחנו בודקים גם חלופות כדי לתת פיצוי למגדלים שמעבירים תרומות לארגונים כמו "לקט" או איך לתמרץ מגדלים שיעשו את זה בצורה יותר רחבה ממה שזה נעשה היום.

<נעמי בק: בשלב השני של התכנית הכוונה שלנו היא לגבש הצעת מחליטים שהמטרה שלה תהיה קידום פתרון מתכלל לבעיה הזו, קידום שיתוף פעולה בינמשרדי ואיגום תקציבים.

אורי מקלב: סליחה, שניה, אני רוצה קודם להודות לך על הדברים.

אורי מקלב: הדברים האלה לא נעשו רק עכשיו אלא במשך שנים אבל רואים שינוי בתפיסה ובעשייה ואני חושב שהוא שינוי מבורך ותפיסה מבורכת שיכולה להביא שינויים אמתיים בכל הנושאים האלה, גם במודעות.

אורי מקלב: אנחנו היום בנויים ובשלים כדי להניע את התהליכים האלה וחשובה העבודה המקצועית שאתם עושים עם המחקרים שאתם עושים בעניין הזה.

אורי מקלב: אני מבין שלד"ר חיה פרידמן יש שאלה.

<חיה פרידמן: האם אתם שוקלים לקנוס סופרמרקטים שזורקים תוצרת חקלאית?

<נעמי בק: זה למשל עבר בחוק הצרפתי שהועבר בשנה שעברה, זו הסנקציה העיקרית בו, קניסת סופרמרקטים שזורקים פסולת אבל, אין כל כך תחלופה לזריקת פסולת מזון בישראל, כלומר, תשתית למפעלים של ביו-גז וכו' עדיין לא קיימת אז צריך לעשות את הדברים האלה בד בבד.

<רון פורת: אלה נושאים שאנחנו מדברים עליהם.

אורי מקלב: כן, זה נראה לי באמת קצת בגדר עוד חזון למועד.

אורי מקלב: זה דבר מאד חשוב וזה יכול להועיל.

אורי מקלב: אנחנו כנראה עדיין לא שם אבל נגיע לשם.

אורי מקלב: זאב שמילוביץ.

<זאב שמילוביץ: צהרים טובים.

<זאב שמילוביץ: אני מחזיר את הדיון לתחילתו כי אני בא מהמכון להנדסה חקלאית במינהל המחקר החקלאי של מכון וולקני ואנחנו בעצם עושים במכון שלנו עבודה משלימה מקבילה וסינרגטית לעבודה שנעשית במכון לטכנולוגיה ואחסון בנושאים שאנחנו מדברים בהם.

<זאב שמילוביץ: מן האספקט של איכות מזון אנחנו עוסקים בפיתוח ויישום של חיישנים לזמן אמת שמשמשים למיון על פי איכות של תוצרת חקלאית.

<זאב שמילוביץ: למשל, יש פיתוחים חדשים שלנו כרגע כדי למיין פירות שנגועים באיזשהו ריקבון שאתה לא רואה אותו בעין ומערכות אופטיות ספקטרליות בתחום - - - שאנחנו אמונים עליהן, אמורות לזהות את זה ולהוציא את התוצרת הפגועה הזאת, למיין אותה ולמנוע ממנה להגיע אל הצרכן, גם מאספקטים של איכות אבל גם מאספקטים של בריאות.

<זאב שמילוביץ: אם אנחנו מסתכלים על בטיחות של מזון, אחד התחומים שבהם אנחנו עוסקים והזכיר את זה שלמה סלע, שאנחנו בצד של הטכנולוגיה, הוא לעשות זיהוי מהיר באמצעים ספקטרליים אופטיים.

<זאב שמילוביץ: לפתח חיישנים שיחסית לא יהיו יקרים ואולי גם יהיו מטלטלין לזיהוי של פתוגנים ופה הבעיה היא שהמהירות היא גורם קרדינלי.

<זאב שמילוביץ: היום בשיטות שאתה משתמש בהן ונקרא להן שיטות רוטיניות, אז במקרה הטוב אתה יכול לגלות נוכחות של פתוגן תוך 24 שעות שלוקחת בדיקה, במקרים היותר קריטיים זה הרבה יותר זמן.

<זאב שמילוביץ: כולנו מבינים את המשמעות של עיכוב משלוח של תוצרת שיוצרה או המקרה היותר גרוע של recall שזה יכול להיות גם נזק כלכלי אבל גם נזק בריאותי, מפני שכשאתה עושה recall אתה לא בטוח שאתה אספת את הכול חזרה ועדיף לעשות את הבדיקות האלו בזמן אמת ומהר.

<זאב שמילוביץ: על זה אנחנו עובדים, לפתח חיישנים כאלה, מהצד של הטכנולוגיה.

<זאב שמילוביץ: אנחנו גם עובדים במקביל על פיתוח של שיטות חיטוי פיזיקליות.

<זאב שמילוביץ: אחת השיטות שהזכיר פרופ' סלע היא עם קיטור, אנחנו עובדים על זה והכוונה היא להגיע למצב שתקבל חיטוי מהיר מבלי להפריע לקו היצור אבל מאחר ומדובר בחיטוי פיזיקלי אתה מונע את השימוש בכימיקלים ויש לזה יתרונות רבים וברורים.

<זאב שמילוביץ: ביקשתם מאתנו לדבר על דברים שנעשו ואני יכול לתת דוגמה של פיתוח מערכת שהיא מכנית לחלוטין, שמטרתה היא הקטנת השימוש בחומרי הדברה.

<זאב שמילוביץ: פותחה על ידי המכון מערכת שאיבת חרקים מתבלינים שמאפשרת למעשה הקטנה, הפחתה ולפעמים אפילו ביטול לחלוטין של השימוש בחומרי הדברה, אז יש פה גם אספקטים כלכליים של חסכון אבל יש פה גם אספקטים בריאותיים, שהתבלינים נאכלים כמו שהם נקצרים והבעיה של שארייתיות של חומרי הדברה היא בעיה מאד קשה ואנחנו בעצם עוקפים אותה בזה שאנחנו משתמשים באמצעים מכניים.

<זאב שמילוביץ: אני רוצה להזכיר רק עוד נושא אחד שהוא - - -

אורי מקלב: זה רק בארץ או גם בחוץ לארץ?

<זאב שמילוביץ: רוב היישומים כרגע בארץ.

<זאב שמילוביץ: יש חברות, הן לא מצליחות כרגע למכור את זה בעולם כי הן קטנות.

<זאב שמילוביץ: חברות הטכנולוגיה הישראליות שמייצרות מיכון חקלאי הן יחסית קטנות, הן לא פורצות לעולם.

<זאב שמילוביץ: לצערי.

<זאב שמילוביץ: רובן.

<זאב שמילוביץ: לא כולן, יש כאלו שכן הצליחו.

<זאב שמילוביץ: עוד נושא אחד שאני רוצה להזכיר שבו אנחנו עוסקים הרבה במכון להנדסה חקלאית זה הנושא שנקרא חקלאות מדייקת.

<זאב שמילוביץ: חקלאות מדייקת בגדול זה לעשות את הדבר הנכון במקום הנכון בזמן הנכון.

<זאב שמילוביץ: המקרה שבו אנחנו מדברים כרגע הוא למעשה התחום של זיהוי מפגעים בזמן אמת במהירות ובאופן מרחבי מדויק כלומר, לדעת איזה קטע של שדה מסוים מתחיל להיפגע ממפגע מסוים.

<זאב שמילוביץ: זה יכול להיות לצורך העניין איזושהי מחלה או איזשהו מפגע אחר, לדוגמה נוכחות של זבוב פירות במטעים.

<זאב שמילוביץ: הזיהוי המוקדם מאפשר לעשות כמה דברים.

<זאב שמילוביץ: קודם כל להפחית את השימוש בחומרי הדברה וזה עושה שני דברים טובים.

<זאב שמילוביץ: אחד, זה מקטין את ההוצאות כי אתה משתמש בפחות חומר, זה מקטין את המרחב בו אתה משתמש ואז יש גם הקטנה של נזק סביבתי וכאשר אתה עושה את זה מהר ובזמן - - -

אורי מקלב: איך נעשה הזיהוי המוקדם?

אורי מקלב: מהו הפיתוח של הזיהוי המוקדם?

<זאב שמילוביץ: בזיהוי המוקדם לדוגמה אנחנו משתמשים במערכות של חישה מרחוק ומקרוב, כדי לזהות נוכחות או תחילת התפתחות של מחלות.

<זאב שמילוביץ: הזיהוי יכול להיעשות ברמה של - - -

אורי מקלב: אמצעים טכנולוגיים?

<זאב שמילוביץ: אמצעים טכנולוגיים.

<זאב שמילוביץ: אמצעים של חישה מרחוק, בעיקר צילום וצילום היפר-ספקטראלי, זה יכול להיות בעזרת רובוטים קטנים שנעים בשטח שעליהם אנחנו עובדים, מרחפנים ויכול להגיע עד רמה של לוויינים.

<זאב שמילוביץ: כל טווח מערכות החישה מקרוב ועד רחוק, הן נרתמות לעניין הזה ואנחנו מנסים להגיע למצב שבו בעצם נקבל זיהוי של מפגע, גם בזמן מהר ככל האפשר, במקום המדויק ובצורה כזאת להקטין את הצורך בריסוס, למשל.

<זאב שמילוביץ: דוגמה שניה שנתתי היא שימוש במערכות ניטור למלכודות זבובים, מערכות ניטור אוטומטי שבהן האינפורמציה נכנסת למערכת מידע גיאוגרפי, מערכת ממוחשבת בוחנת את האפידמיולוגיה של התהליך ואומרת לנו בעצם: זה הזמן הנכון להתחיל לרסס בנקודה מסוימת.

<זאב שמילוביץ: הדבר הזה מאפשר לך מצד אחד למנוע את הפגעים העתידיים ופחתים וכל מה שדיברנו עליו אבל בנוסף, אם אתה עושה את זה מושכל ואופטימלי, אתה גורם לריסוס מועט יחסית - - -

אורי מקלב: כן, גם - - -

<זאב שמילוביץ: גם כסף - - -

אורי מקלב: וגם אפקטיביות.

<זאב שמילוביץ: וגם פחות נזק לסביבה.

<זאב שמילוביץ: כמה שאתה מרסס פחות מצב הסביבה יותר טוב.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: תודה, אני חייב להאיץ באנשים משום שאנחנו חורגים מלוח הזמנים שלנו אז אני אבקש נבקש מיענק'לה מוסקוביץ', נמצא פה?

<קריאה: לא, הוא לא נמצא.

אורי מקלב: אם לא אז אלקנה בן אלישר אם הוא נמצא.

<אלקנה בן ישר: נמצא.

אורי מקלב: בבקשה ואחריו נבקש מנעם בלום.

<אלקנה בן ישר: אני אגע ברשותכם, כבוד היושב ראש, בכמה אספקטים.

<אלקנה בן ישר: אל"ף, הפיתוחים שנעשים במכון וולקני ושמענו מקצת מהם, הם למעשה הבסיס שעליו יכולה לצמוח חקלאות ישראל.

<אלקנה בן ישר: שמענו בעיקר על פיתוחי post-harvest אבל מדברים הרבה מאד על פיתוחים שהם pre-harvest, זאת אומרת, בשדה עצמו.

<אלקנה בן ישר: איך מתמודדים עם בעיות, איך נותנים מענה לצרכים של החקלאים ואיך יוצרים חקלאות עתידית.

<אלקנה בן ישר: היושב ראש סיפר על ההיסטוריה המשפחתית שלו בפתיחת הישיבה ועל איך עסקנו בחקלאות לפני מאה ומאה שלושים שנה, אז אני חושב שהחקלאות הישראלית – שנימנו פה השבחים על ידי חבר הכנסת בר לב וחבר הכנסת ברושי וגם על ידי כבוד היושב ראש – מתפתחת בזכות החדשנות שכל הזמן צומחת.

<אלקנה בן ישר: נשאלה פה השאלה איך זורם הידע ובשביל זה קיים המו"פ החקלאי הפריפריאלי.

<אלקנה בן ישר: הבסיס מתחיל ממכונים מדעיים שנמצאים והדוגמה שלנו היא מכון וולקני ואני אומר את זה פה על אף שחבריי לא תמיד שומעים את זה ממני, צריך לחזק את המכון הזה ולתת לו את הכלים להיות מכון.

<אלקנה בן ישר: בלי זה החקלאות לא תתקדם.

<אלקנה בן ישר: אינני עוסק פה במיקומו ולא בנושאים האלה אבל המכון כשלעצמו חיוני למדינת ישראל, אחרת לא יהיה שום בסיס לחקלאות.

<אלקנה בן ישר: ליד זה צריכה להיות מערכת של זרימת ידע לשטח שהיא למעשה תייצר את העסק שפורה אצל החקלאים, תייצר את החקלאות בשטח.

<אלקנה בן ישר: נמצא לפניי הדוח של הלמ"ס שפורסם רק השבוע, על ירידה בכמות חומרי הדברה במדינת ישראל, ירידה מאד משמעותית.

<אלקנה בן ישר: במיוחד ואני אומר את המילה במיוחד, חומרים נגד חרקים ואקריות.

<אלקנה בן ישר: שם הירידה היא דרסטית, ירידה של 60% במהלך שבע, שמונה שנים.

<אלקנה בן ישר: זה לא קרה כי הפסיקו למכור בחנויות, זה קרה כי נוצרו פיתוחים ברמת השטח והידע הזה לאט לאט זורם למטה, זורם לרמת השטח ומצליחים ליישם אותו.

אורי מקלב: היינו בסיור בחקלאות עירונית של ארבעה דונם במעלה אדומים, שם את כל החקלאות מייצרים על גגות, ניסיון ומחקר - - - קוראים לחממה הזאת.

אורי מקלב: בכל אופן, שם דיברו על חרקים והוא דיבר על 90% פחות לפני המלחמה, באופן טבעי, בגלל שזה לא נעשה על הקרקע וגם לא על חממה שהיא צמודה לקרקע אלא כיוון שהיא נמצאת על הגג אז 90%, מעבר לכך שיכולת המלחמה שלו והמאבק שלו הם על ידי אטימה כזו או אחרת והוא מגיע לרמות מאד מאוד יפות במניעה של חרקים.

אורי מקלב: אני סתם אומר את זה, שיש היום פיתוחים שגם, כמו שאתה אומר, להילחם אבל יש עוד אפשרויות חדשות היום.

<אלקנה בן ישר: אז אנחנו עוסקים - - -

אורי מקלב: הזכרת משפחה, בהיסטוריה של המשפחה כתוב שיחד אתם, במקום שאליו עלו, היה גם רופא שבא במטרה להתיישב ולעזור לחלק מההתיישבות אבל אחרי תקופה קצרה הוא נסע חזרה, הוא לא נשאר, מכיוון שהוא אמר: תראו, שום עוף לא עובר כאן - - - בנסיבות האלו באדמה הזאת, הכול היה ביצות ועכשיו אתה שואל אותי, הם גם כנראה ידעו אבל טכנולוגיה, הגם שגם כתבו שהבן של מרדכי חיים נסע עוד לפני זה ללמוד על איך החקלאות של אז, של כרמים, איך - - - אותם, אז כנראה שתמיד היינו, למדנו תמיד, תמיד עשו אבל אנחנו היום מגיעים להישגים הרבה יותר גדולים.

אורי מקלב: אין ספק.

<אלקנה בן ישר: עכשיו אני אגע בנקודה המרכזית שהיא למעשה המשמעותית ונגע בה חבר הכנסת ברושי.

<אלקנה בן ישר: היכולת לקיים מחקר חקלאי וחדשנות חקלאית, אין מה לעשות, היא מוטית תקציב ואם מדינת ישראל לא מסוגלת להעמיד תקציב מינימלי ואנחנו מדברים על היום, במדינת ישראל, אם משווים את זה למדינות ה OECD אז אני אומר שזה נס כלכלי.

<אלקנה בן ישר: זאת אומרת, זה שמצליחים לייצר ידע ונמצאים בחזית הידע, אני לא יודע כמה שנים זה עוד יימשך כי התקציבים למחקר חקלאי הולכים ויורדים.

<אלקנה בן ישר: ואם אנחנו מדברים היום על סדרי גודל של כסף ואני קורא לו כסף חופשי, מעבר למשרות התקן, אז יש היום במדינת ישראל בסך הכול 25 מיליון דולר שמוקצים למחקר חקלאי.

<אלקנה בן ישר: אם משווים את זה למדינות העולם אז כ-25 מיליון דולר מוקצה למחקר חקלאי, לתכניות, למו"פים אזוריים, לכל מה שכרוך, שאנחנו קוראים כסף רב וזה - - -

אורי מקלב: מעבר - - - הגורם האנושי, הידע המיוחד שיש אבל מחקר צריך גם לתחזק אותו, לממן אותו, בלי זה - - - לקיים אותו.

<אלקנה בן ישר: בלי המימון הזה אין שום סיכוי שאנחנו נהיה בחזית הידע ואנחנו נמצא את עצמנו בעוד כמה שנים במקום שבו אנחנו נלך ללמוד בארצות הברית, בהולנד או בכל מקום אחר, איך מייצרים ידע חקלאי.

<אלקנה בן ישר: לכן אני קורא מפה, חבר הכנסת ברושי עשה פעולה בוועדת הכספים, הוא עשה רק חצי עבודה, אני אומר את זה בצורה ברורה והוא הזכיר את זה פה, שבסופו של דבר הוא קרא לזה "דפקו אותנו במשרד האוצר" אז אני אומר, דפקו אותנו במשרד האוצר והשאירו כמה תמיכות במו"פים בסכומים נמוכים וגם את הכספים שעומדים לרשות המדען הראשי - - -

אורי מקלב: אני אמרתי לנציג האוצר באחד הדיונים האלה, אמרתי לו: בעצם אתה מוכיח את כוונתכם בזה שאתם, הרי אתם אנשים הגיוניים עם אחריות וזה שאתם לא נותנים, שאתם מייבשים את המכונים האלה ולא נותנים את התקציבים הראויים והדרושים, זה מראה שבעצם אתם לא רואים את עתיד החקלאות ולכן אתם עושים את זה.

אורי מקלב: הרי אני מכיר אתכם אחרת, אתם הייתם חכמים - - - אחריות, היה צריך להתנהל אחרת עם המחקרים.

אורי מקלב: רק עם המשוואה - - - אתם רואים את הענף הזה היום כנטל על מדינת ישראל, כדבר שהוא גם גורם הוצאות ואז אני יכול להבין אתכם ויכול לחלוק עליכם אבל להבין את הגישה שלכם וזה מציף את הגישה - - - לסתור דברים את הדברים שלי.

אורי מקלב: אני חייב להתקדם הלאה, אלקנה, ברשותך ואנחנו נבקש מנעם בלום.

אורי מקלב: ברשימה שלי יש פה את עמוס לוין.

<עמוס לוין: כן.

אורי מקלב: אז קודם כל, אני חושב, למי עוד לא נתתי?

<אמנון ליכטר: יש את ד"ר משה קוסטיוקובסקי וד"ר מירי קליין, ברשימה.

אורי מקלב: אני אעשה הפסקה של שלש דקות.

אורי מקלב: אני מתנצל, אני מחדש את הוועדה.

אורי מקלב: היה כאן צוות עבודה.

אורי מקלב: אני רוצה לחדש את הוועדה ברשותכם, גם אתם מאבדים את הסבלנות וצריך להתכנס לתוך דיון.

אורי מקלב: גם דיון, יש לו זמן שהוא איכותי ואפקטיבי בזמן שלו.

אורי מקלב: היה כאן צוות צילום חיצוני שבא להסריט סרטון הסברה - - - חיכו הרבה זמן - - - אנחנו נמשיך בדיון והסכמנו על נעם בלום, נכון?

<נעם בלום: כן, אדוני.

<נעם בלום: אני מקימהּ ובעליה של חברת "צברי אורלי".

<נעם בלום: אני עוסק במחקר ויזום חקלאי מאז שנת 1975, מפתח טכנולוגיות בתחומים מגוונים בתחום החקלאות, טכנולוגיות, טכניקות, ועוסק, נקרא לזה, באסטרטגיה בחשיבה הגלובלית.

<נעם בלום: אני מבקש להתייחס כאן לכמה נקודות בזמן הקצר שעומד לרשותי, אני רוצה להעלות אותן, במיוחד על רקע ההערה של יושב ראש המועצה לתכנון כלכלי, האם זו ההגדרה?

<נעם בלום: הוזכר כאן קודם פרופ' שמחון שאמר שחקלאות בישראל צריכה לספק מזון למדינת ישראל, מזון טרי וזה הכול.

<נעם בלום: למי שלא יודע, למעלה מ-95% מהמים שאנחנו משקים אתם את הגידולים החקלאים – מבוזבזים.

<נעם בלום: למעלה מ-50% מהדשן שאתו אנחנו מדשנים את הגידולים החקלאים – הולך לאיבוד ונשטף בקרקע.

<נעם בלום: כשאנחנו מגדלים צמחים ועצים, ירקות, תבלינים וכן הלאה, משקים ומדשנים, אנחנו יוצרים בית גידול פנטסטי למזיקים, לצמחי בר ואז אנחנו מרססים בחומרי הדברה כדי להדביר את המזיקים שאנחנו בעצמנו יוצרים להם בית גידול יוצא מן הכלל.

<נעם בלום: מדוע אני מקדים עם הנושא הזה, כי בעצם המשמעות של הדבר היא שמבחינה פונקציונלית החקלאות היא חקלאות לא יעילה, היא חקלאות בזבזנית ואם חברי עומר בר לב העלה קודם ואמר שהטפטוף הישראלי הוא "גדול הישגי החקלאות" במירכאות של מדינת ישראל, חבל שעומר לא יושב כאן אבל הייתי מזכיר לו שהטפטוף פותח לפני כחמישים וחמש שנים.

<נעם בלום: נכון שהוא השתפר מאז אבל הטפטוף הוא המצאה ישנה ונושנה.

<נעם בלום: זה כמו שהייתי אומר לעומר, מפקד סיירת מטכ"ל, שה"עוזי" הוא גדול הפיתוחים של התעשיות הביטחוניות של מדינת ישראל.

<נעם בלום: אז ה"עוזי" היה נכון לזמנו עם הרבה אגו ישראלי וגם הטפטוף בעצם.

<נעם בלום: 'בגדול' החקלאות הישראלית – ויושבים כאן

<נעם בלום: בעלי מקצוע ומדענים בתחומים שהם בוודאי מבינים כמה מונים יותר ממני בתחומים שהם עוסקים בהם – החקלאות היא חקלאות שאני אגדיר אותה כמו מטליאה טלאים.

<נעם בלום: יש חיידק – בוא נרוץ לתפוס אותו, יש פטריה – בוא נלך לחפש אותה.

<נעם בלום: חברי, פרופ' עודד שוסאייב, מגדל קולגן, חלבון אנושי, בתוך עלי טבק.

<נעם בלום: הוא עושה את זה בעזרת פונקציונליות של הנדסה גנטית.

<נעם בלום: הוא גנטיקאי, הוא פרופסור ואני לא פרופסור ולא גנטיקאי.

<נעם בלום: אנחנו עומדים היום על סף של עידן אחר לחלוטין ואני אומר אחר לחלוטין, כי היום בעצם כל הכלכלה העולמית חייבת להיות ממוקדת מטרה.

<נעם בלום: במדינת ישראל טובי המומחים והמדענים ואני אומר את זה בהמון הערכה ליכולות שיש לנו כאן היום בארץ.

<נעם בלום: אם הוזכר כאן שאנחנו משמידים במדינת ישראל 18 מיליארד שקל של מזון, 18 מיליארד בשנה ואנחנו מפסידים אמצעי יצור חקלאיים כתוצאה מאי מיצוי של אמצעי יצור בצורה נכונה, מבזבזים את המים שעולים הון כסף, מבזבזים חומרי הדברה, מבזבזים דשנים, אז אנחנו למעשה לא ממצים סדר גודל של 40, אולי 50 מיליארד שקל בשנה לכלכלה הלאומית מבחינת מיקוד מטרה.

<נעם בלום: זה נשמע דמיוני אבל בסופו של דבר, הדרישה היום והדרישה היום מבחינת הראייה של הכלכלה החקלאית, היא להקים צוותי מחקר ברמה של הרשות לפיתוח אמצעי לחימה רפא"ל.

<נעם בלום: לא ניקח את הבירוקרטיה שלה אבל ניקח את היכולות שלה.

<נעם בלום: אמנם המערכת הזאת ידעה לפתח פלטפורמה לרקטות ולטילים או מערכות אחרות שיידעו לייצר, נקרא לזה פלטפורמות לנשיאת אמל"ח שמצד אחד זה טנק ומצד שני זה נגמ"ש ומצד שלישי זה יורה רקטות וטילים, אבל כל אחת מהמערכות שמורכבות על הפלטפורמה ממוקדת מטרה והפלטפורמה היא פלטפורמה אופטימלית.

<נעם בלום: הפלטפורמה האופטימלית הזאת פותחה בעזרת פיזיקאים, כימאים, מהנדסים טכניים וכל בעלי המקצוע שהמדינה יודעת היום לרתום לצורך הישג מדעי בטחוני.

<נעם בלום: את הדבר הזה אנחנו צריכים היום לרתום בהנחיית הכנסת, מכיוון שזה לא ענין שנתון בידיו של מדען זה או אחר, שכולם בעלי מקצוע נהדרים, אבל, על מנת שאנחנו נצעיד את מדינת ישראל לעולם הבא, לעולם הבא של החיים ולא העולם הבא האחר, אנחנו חייבים להציב מטרות אסטרטגיות למדינת ישראל וזו הסיבה שהגעתי לכאן.

<נעם בלום: אני מגדל במפעל שלי, בטכנולוגיה שהתחלתי לפתח בשנת 75' ויש לי זני צבר הכי טובים בעולם.

<נעם בלום: אני לא מרסס אותם, אני לא מדביר מזיקים, אני מקבל ביו-מסה עצומה אבל, הביו-מסה הזו לא מנוצלת.

<נעם בלום: היא לא מנוצלת, כי אין דרך לחקלאי בודד ולא למפעל גדול, גם אם הוא מייצר כמה מיליונים של שקלים בשנה, לעסוק בהנדסה גנטית ולפתח מחקרים ביולוגיים.

<נעם בלום: אני גם לא מסוגל להפוך את הפלטפורמה של המכונה הזו שאני מייצר בה ביו-מסה, ביו-מסה היא בעצם הענף של הצבר, להפוך אותו לאפרסק, למשמש, לפטרוזיליה.

<נעם בלום: נפגשתי עם חברך, הרב אפרתי, שאנחנו מכירים הרבה שנים ואמרתי לו: כבוד הרב, כשאנחנו מברכים על הצבר אנחנו מברכים - - -

אורי מקלב: מהמכון לחקר החקלאות על פי ההלכה.

<נעם בלום: כשלמעשה הוא גדול הפוסקים היום בקטע שקשור בכשרות בנושאי הלכה חקלאית, הלכה דתית יהודית בקטע החקלאי.

<נעם בלום: אמרתי לו: איך אנחנו נברך כשהצבר, הענפים של הצבר, יהיה להם טעם של אפרסק ושל מנגו אז הוא אמר לי: מר בלום, האם זה באמת צפוי?

<נעם בלום: אמרתי לו: אם החזון שלי יתממש אז בוודאי שכן - - -

אורי מקלב: מה מברכים על צבר זה ברור?

<נעם בלום: מברכים על הצבר כעל פרי, אם כי מבחינה בוטנית אנחנו עוסקים בגידול שלא מופיע במקורות והפסיקה היא פסיקה חדשה.

אורי מקלב: גם חשוב.

<נעם בלום: דיני העורלה חלים עליו אבל, אני אומר - - -

אורי מקלב: קראתי פרסום שלו שגם שיח שכבר עבר את השנים של העורלה יש לו ספיחים מלמטה שצריכים להיזהר בעניין הזה וזה גם כנראה בעקבות שיחות שלו אתך.

<נעם בלום: נכון, אנחנו גוזמים שלא יצמחו מה שאנחנו קוראים במירכאות "חזירים" בחקלאות, שלא יצמחו מלמטה.

אורי מקלב: אתה אומר דברים מאד נכונים ואני גם מסכים אתם אבל הבעיה שלנו היא בתפיסה, האם הצרכים החקלאיים במדינת ישראל הם כמו הצרכים הביטחוניים?

אורי מקלב: מדינת ישראל היום, זו היום התפיסה - - -

<נעם בלום: חד משמעית כן.

אורי מקלב: אבל היום אנחנו במאבק על התפיסה.

אורי מקלב: היום במדינת ישראל יש מגמה, שבחלקה סמויה ובחלקה קצת יותר גלויה אבל בעינינו יש חשש גדול מאד וזה צף בכל מיני מקומות, שהתפיסה היא תפיסה אחרת: "מה יקרה אם נקנה מחקר מחוץ לארץ, מה אנחנו צריכים?", "לא, זה שם" "אי אפשר לעסוק בכל", "אנחנו צריכים לקחת - - - בתעשיות הביטחוניות וכל מה שיש היום, אם זה סייבר או עוד דברים, ושם לשים את הדגש", "אנחנו לא יכולים לתת למחקר בכל הדברים וחקלאות יכולה להיות במקום אחר, אנחנו לא יכולים להשתלט על הכול ולהיות חדשניים בכול" זאת - - -

<נעם בלום: אני אתן לך שתי דוגמאות.

אורי מקלב: אתה הבאת מהתפיסות הביטחונית, לא רואים את הנושא החקלאי כמו הביטחוני.

<נעם בלום: לא מהתעשיות, אדוני, אני אתן לך שתי תשובות לשאלה החשובה שאתה העלית.

<נעם בלום: שתי תשובות שהאחת היא פילוסופית והשנייה היא כלכלית.

<נעם בלום: אני אתייחס קודם כל לפילוסופית.

<נעם בלום: אני מעריך מאד את כל האנשים שטורחים על הפיתוח הביטחוני במדינת ישראל ואני גם מכבד שצריך כלכלית למכור טילים ומטוסים וטנקים וכל מיני דברים לקצוות העולם אבל, כשמשרד החוץ שלנו יצטרך לתת דין וחשבון למה ומדוע ומי גרם לכך שהשתמשו באמל"ח שלנו כמו שהשתמשו בעבר במדינה זו, בין אם כוח כזה ששחט אנשים לכוח כזה ששרף אנשים, אני מעדיף שיעסקו פחות במדינת ישראל.

<נעם בלום: עדיין, אין לנו ברירה, אנחנו צריכים לפתח אמל"ח, זה בסדר, זה בהחלט מקצועי וזה נכון.

<נעם בלום: אני חושב שמדינת ישראל איבדה את הדרך בתחום של התייחסות לחקלאות כאל בסיס כלכלי.

<נעם בלום: אנחנו מעריכם ומעריצים את אלה שעושים אפליקציות, שעושים פלוף פה ופלוף שם אבל את האפליקציות האלו לא אוכלים.

<נעם בלום: מדינת ישראל, שבניה כבר לא בונים את בתיה ולכן אין לנו איפה לגור ויוקר המגורים הפך להיות כזה שמכביד על כל הכלכלה ועל כל החברה, מדינת ישראל הזו היום מאבדת את הדור של אלה שעוסקים בייצור החקלאי.

<נעם בלום: אני בן 67, אני עוסק במחקר, לשמחתי הבן שלי הצטרף אליי, אחרי לחצים קשים מבחינתי אבל, אני אומר את זה אחרת, אני מצפה שמהכנסת ולכן אני באתי לישיבה הזו, תבוא קריאה, שצעירי המדענים בני העשרים וחמש והעשרים ושש והשלושים, בהדרכתם של המומחים שיושבים כאן וחבריהם הרבים, יקימו את הדור הבא של מפתחי הפלטפורמות המקצועיות שיצעידו את הכלכלה הישראלית.

<נעם בלום: לא פה המקום כרגע לשאלה איך לעשות את זה אבל בגדול, אנחנו צריכים לסמן מטרה וכשנסמן מטרה אנחנו נדע להגיע אליה.

<נעם בלום: אני אסיים רק בשורה אחת, בשנת 1974 נפגשתי עם שר הביטחון המנוח, שמעון פרס, במשרד הביטחון ויזמתי והצעתי הקמת יחידה מיוחדת של לוחמים מקצועיים מבוגרים יותר, מנוסים יותר ואז אמר לי שמעון פרס: אתה רוצה להקים את יחידת טייסי היבשה?

<נעם בלום: זאת יחידת השלד"ג.

<נעם בלום: זאת יחידה שהקימו אותה אנשי מקצוע.

<נעם בלום: מוקי בצר היה הראשון שעשה את זה, שהיה המפקד הראשון.

<נעם בלום: היחידה הזו היום, בעזרת טכנולוגיה, אנשי מקצוע הכי טובים וכפיפות לחיל האוויר שהוא החיל הכי מקצועי במדינת ישראל, יודעת להגיע לכל מטרה ומיותר שאני אפרט כאן.

<נעם בלום: אם אנחנו היום נפעיל ונקים את אותם צוותים ונבנה את הדור הטכנולוגי הבא, החקלאות לא תגדל בשדה.

<נעם בלום: אדוני ציין ותיאר את הגידול במעלה אדומים בשיטה ההידרופונית, בשיטה ההידרופונית מגדלים שתיל של חסה שאוכלים את כל החסה.

<נעם בלום: כשאנחנו מגדלים היום חיטה אנחנו זורקים את השיבולת או כמעט ולא מנצלים אותה, למה לא נגדל שיבולת שאפשר ליישם את כל השיבולת או בכלל לא נגדל חיטה, נגדל חלבון בטכנולוגיה אחרת?

<נעם בלום: בכל מקרה, מה שנדרש מאתנו זה לעשות את זה.

<נעם בלום: המספרים הכלכליים שאנחנו מדברים עליהם הם עשרות מיליארדים של שקלים שאנחנו שורפים מדי שנה על ידי השמדת מזון, על ידי מזון לא מנוצל ועל ידי זה שבעצם לא מתכננים את היישומים הבאים של המזון.

<נעם בלום: האחד מגדל תפוז אבל הוא לא יודע מה יעשו בתפוז אחר כך, השני מגדל רימון ובגלל שהרימון קטן או שרוט אז הוא נשלח בשקל לעזה או שהוא הולך למזבלה.

<נעם בלום: אנחנו מדברים על פילוסופיה שלמה שהיא פילוסופיה כלכלית מדעית ואני חושב שמהוועדה הזו צריך לצאת החזון הזה.

<נעם בלום: איך לעשות את זה יש לנו את אנשי המקצוע הכי טובים, חלקם נמצאים כאן באולם.

אורי מקלב: תודה, נעם.

אורי מקלב: אי אפשר להישאר אדיש לדברים ואני באמת, אני חושב שהדברים שאתה אומר הם דברים מאד חשובים.

אורי מקלב: אנחנו באמת לא רוצים שזה יישאר קול קורא בשדה סתם ואנחנו נעשה כל מאמץ, הדברים האלה - - - במשהו קטן שהנושא שהזכרת במשרד החוץ בגלל האמל"ח, אני חושב שהחקלאות היא הבסיס לקשרי חוץ, לפיתוח קשרי החוץ שלנו בהרבה מדינות כבסיס או כמעט כפלטפורמה יחידה שמתחזקת את קשרי החוץ שהם מאד מאוד חשובים למדינת ישראל, דווקא במדינות מסוימות, לא רק בגלל או רק בגלל שהחקלאות המודרנית, החקלאות המתפתחת, חקלאות חוקרת או עזרה בחקלאות, אין ספק שזה גם יעסיק את העולם בעתיד.

אורי מקלב: יכול להיות שיש דברים שהם כבר לא רלבנטיים אבל חקלאות תמיד תישאר רלבנטית, כל זמן שהיקום יהיה קיים עד שלא יחזרו למן מן השמיים.

אורי מקלב: תודה, תודה נעם.

אורי מקלב: אני מתנצל, נתתי לך זמן יותר ארוך אבל לא יכולתי לעצור, הדברים היו חשובים ברצף שלהם.

אורי מקלב: מר משה קוסטיוקובסקי.

<משה קוסטיוקובסקי: תודה.

<משה קוסטיוקובסקי: אני עובד באותו מכון שד"ר ליכטר הציג אותו, באותה מחלקה שפרופ' סלע דיבר עליה ואני הייתי רוצה להוסיף היבט של ביטחון המזון.

<משה קוסטיוקובסקי: קודם חברת הכנסת הזכירה את החשיבות של הנושא הזה וגם ד"ר פורת ואחרים, אז אני רק רציתי להזכיר שכשאנחנו מדברים על בטחון המזון, מה שנקרא food safety, אנחנו מדברים קודם כל על המזון הבסיסי שזה גרעיני חיטה, שזה תבואות.

<משה קוסטיוקובסקי: פה בארץ אנחנו לא כל כך מגדלים את החיטה אלא - - - צורכים כמעט 5 מיליון טון של גרעינים למאכל ולמספוא, כשהמחזור השנתי מגיע עד מיליארד, מיליארד וחצי דולר לארצות הברית, שזה סכום לא מבוטל.

<משה קוסטיוקובסקי: תוך כדי אחסון הגרעינים יש גורמים שמביאים לפחתים.

<משה קוסטיוקובסקי: בעולם הנאור הפחתים האלה מגיעים עד 5%, 10%, בעולם לא כל כך נאור עד 30%-50% ויותר אבל אנחנו בארץ הצלחנו להוריד את הפחתים לעד פחות מ-0.5% שזה הישג ברמה בינלאומית.

<משה קוסטיוקובסקי: אנחנו משיגים את זה לא על ידי איזושהי שיטה מיוחדת או חומר מיוחד, אין בתחום הזה אבל אנחנו משלבים פיקוח הדוק.

<משה קוסטיוקובסקי: אני מייצג פה לא רק את המכון למחקר אלא גם את יחידת הפיקוח על מלאי החירום של מדינת ישראל בגרעיני מספוא וחיטה למאכל, אז פיקוח הדוק, ניטור אחרי גורמי הנזק, אמצעי מניעה וכמובן הדברה, כל זה נותן את הפרי עם פחת שהוא פחות ה-0.5%.

<משה קוסטיוקובסקי: הבעיה היא שהאמצעים שאנחנו משתמשים בהם היום הם לא תמיד ידידותיים לאדם ולסביבה ופה אנחנו, כמכון מחקר, אנחנו מחפשים תחליפים.

<משה קוסטיוקובסקי: תחליפים שהם באותן השיטות אבל אם השיטות היום הן שימוש בגזים רעילים וקוטלי חרקים, אז במקום שבו משתמשים בגזים רעילים אנחנו מחפשים תחליפים של חומרים נדיפים שהם לגמרי לא מזיקים לבני אדם.

<משה קוסטיוקובסקי: לדוגמה, שמנים אתרים שהם בשימוש רחב אבל לא בתחום הזה ואנחנו מנסים להעביר אותם לתחום.

<משה קוסטיוקובסקי: לדוגמה, פרומונים שאנחנו משתמשים בפרומונים האלה, שהם תוצאה של חרקים, משתמשים בהם ללכידת חרקים אבל גם לבלבול זכרים שמאפשר להוריד את אוכלוסיית החרקים בלי שימוש בחומרי הדברה.

<משה קוסטיוקובסקי: כיוון שצריך לסיים אז - - -

אורי מקלב: יש - - -

<משה קוסטיוקובסקי: בתחום של קוטלי חרקים שהם גם לא כל כך ידידותיים לאדם וסביבה, אנחנו בודקים חומרים שהם בעלי מנגנון פעולה מאד ספציפי.

<משה קוסטיוקובסקי: לדוגמה, חומרים שהם מווסתי גדילה של חרקים, פעילים רק נגד חרקים, לא על יונקים, לא על בני אדם או נגיד - - - שבכלל בעלי מנגנון פעולה פיזיקלי ולא כימיקלי וכו'.

<משה קוסטיוקובסקי: אם כבר הזכירו פה את החשיבות של החקלאות בהיבט של קשרי חוץ אז אנחנו בתחום הזה מעבירים קורסים בינלאומיים בתחום אחסון גרעינים ופעם בשנתיים באים נציגים מכל העולם, באים לשמוע את - - -

אורי מקלב: באופן וולונטרי?

אורי מקלב: אנחנו מוציאים את המידע הזה באופן וולונטרי לכולם, מי שרוצה יבוא ויטול?

<משה קוסטיוקובסקי: מי - - -

אורי מקלב: אני שואל אם אנחנו - - -

<חיה פרידמן: נותנים חינם?

אורי מקלב: נותנים חינם?

<משה קוסטיוקובסקי: בינתיים נותנים חינם כי עוד פעם, זה לא איזשהו חומר, זו לא איזושהי שיטה, זה מכלול של דברים שאנחנו משלבים ומשתפים.

<משה קוסטיוקובסקי: היום גם מנכ"ל ושר החקלאות דואגים למכור את זה אבל עדיין לא מצאנו את הדרך.

אורי מקלב: ארצות הברית, למשל - - -

<משה קוסטיוקובסקי: היום פספסתי בגלל הוועדה זו, פספסתי שלושים סינים שבאו לוולקני כדי לקנות את הדברים אז יכול להיות שנצליח גם למכור משהו.

<קריאה: הם ייקחו את הידע לבד.

אורי מקלב: הם ייקחו לבד ואחרי זה גם - - -

<משה קוסטיוקובסקי: גם ימכרו את זה.

<חיה פרידמן: חזרה לישראל.

אורי מקלב: תודה רבה על הדברים.

אורי מקלב: כל תחום שנוגעים בו רואים עולם ומלואו בעניין הזה, זה מרתק מאד ויש מה לעשות ויש מה לפתח ואנחנו יודעים את החשיבות.

אורי מקלב: ד"ר איל בלום נמצא?

אורי מקלב: גם יורם תירוש ממועצה אזורית עמק המעיינות, נראה לי שכבר לא יכלו - - - יש גם דברים אחרים אז חוץ מד"ר מירי קליין כולם דיברו?

<עמוס לוין: אני ביקשתי זכות דיבור.

<עמוס לוין: עמוס לוין.

אורי מקלב: כן.

אורי מקלב: סמנכ"ל החקלאות בפיתוח הגליל.

<עמוס לוין: היות ומורי ורבותי - - -

אורי מקלב: לקצר - - -

<עמוס לוין: שתיים וחצי דקות.

<עמוס לוין: היות ומורי ורבותיי פה ממכון וולקני וממו"פ צפון ונעם בלום עם הנאום הציוני המרשים שלו, אני רוצה לספר לך, כבוד חבר הכנסת אורי מקלב, משהו מהלב שיחזק אותנו בחקלאות לעתיד.

<עמוס לוין: אבי זכרונו לברכה, ד"ר ישראל לוין עלה ארצה בשנת 1934 לקיבוץ כפר גלעדי.

<עמוס לוין: הוא נכדו של איצ'לה מפוניבז', הרבי מפוניבז' שהרב - - -

אורי מקלב: איצ'לה מפונוביז'ור.

<עמוס לוין: הגעתי למקום הנכון.

אורי מקלב: כן, כן.

<עמוס לוין: הוא עלה ארצה, עבד עשרים שנה ברפת.

<עמוס לוין: אימא שלי עבדה שלושים שנה בגן הירק וגידלה חמישה ילדים.

<קריאה: בגן הירק?

<עמוס לוין: בגן הירק בכפר גלעדי.

<עמוס לוין: גידלה חמישה בנים, ארבעה בנים ובת, חמישה ילדים ואבא הפך לימים למורה וחוקר ופרופסור לחקלאות, מן הראשונים במחקר החקלאי בגליל, עובד מכון וולקני, חוקר באזור הגליל, חוקר מים וקרקע, ממקימי מכללת תל חי ומגמת החקלאות - - -

אורי מקלב: תלמידים של רייב איצה'לה, זה לא סתם שהם כישרוניים ומוכשרים.

<עמוס לוין: לא סתם אני אומר את זה כי זה לסיום ובהחלט הם - - -

אורי מקלב: תדבר שתיים וחצי דקות, אני אתן לך את זה - - -

<עמוס לוין: ואני אישית למדתי חקלאות עד תואר שלישי, שירתתי במשרד החוץ והחקלאות בתוך מש"ב, המחלקה לשיתוף פעולה בינלאומי בדרום אמריקה ויישמתי את החקלאות.

<עמוס לוין: אני חשבתי - - -

אורי מקלב: עמוס, אתה יודע, בפרשת השבוע - - - החקלאים הראשונים היו קין והבל, הם גם היו חקלאים וזה מה שהם עשו.

אורי מקלב: ההבדל ביניהם היה איך הם הסתכלו על זה.

אורי מקלב: מה הוא נתן תמורה, איך הוא הסתכל על השמים, שניהם עשו אותו דבר אבל אחד נתן והקריב לה' את ה'בררה' והשני נתן מהדברים הטובים.

אורי מקלב: חקלאות היא דבר טוב וגם לכוונה יש משמעות, הכוונה היא ישוב ארץ ישראל - - - מצוות ארץ ישראל, המסר הזה, כל דבר תלוי גם בחשיבה האחרת.

אורי מקלב: אם זו חשיבה על הכלל וחשיבה כללית אז זה מעצים ומשנה את כל העבודה.

אורי מקלב: יכול להיות מישהו שעושה, עובד, אז בסדר, הוא רוצה להתפרנס, זה גם משהו, זו גם זכות אבל יש מי שהרבה יותר מכניס ערכים לתוך העבודה שלו אז זה משנה את כל התפיסה.

אורי מקלב: כן, עמוס.

<קריאה: ממה - - -

אורי מקלב: זה היה סתם בשביל התוספת.

<עמוס לוין: היות ואנחנו בכנסת וזה עולם של דיבורים אז חשובים גם המורשת וגם העתיד.

<עמוס לוין: נגיע גם לעתיד.

אורי מקלב: התקציב של הפיתוח אנחנו יודעים שזה - - -

<עמוס לוין: היות ואנחנו עוסקים בגליל העליון, אז בפריפריה הצפונית מתפרנסים טוב מאד, עם כל הקשיים, מעולם הפירות ועולם גידולי השדה ועולם בעלי החיים ואנחנו מחויבים במו"פ החקלאי.

<עמוס לוין: אנחנו מנהלים מעבדה יחד עם מו"פ צפון לאחסון פירות ואנחנו הראשונים שיישמנו את ה MCP שהציגו בשקפים של מכון וולקני, אנחנו מיישמים אותם ראשונים.

<עמוס לוין: יישמנו את הטיפול בתפוח לכל אורך הדרך ואנחנו מטפלים בזה במאות אלפי טונות.

<עמוס לוין: אני היום כיו"ר מגדלי התפוחים אומר לכם שאנחנו נדרשים להמשך המו"פ החקלאי בתחום הטיפול בתוצרת החקלאית, גם בתוספת תקציבים למכון וולקני, גם למו"פ צפון, גם למעבדה שאנחנו מנהלים בגליל וביחד עם הנאום הציוני של נעם בלום שלקח לי את המלים אז שיניתי את הנאום, אנחנו חייבים בהמשכיות בשביל שהדור הצעיר יעבוד בחקלאות ויפתח אותה.

<עמוס לוין: זה האתגר והחקלאות היא הביטחון של הספַר בצפון, בדרום, ברצועת עזה ובכל מקום.

<עמוס לוין: בעד זה אנחנו מדגישים בכנסת, בשביל זה באנו מהגליל היום.

אורי מקלב: קודם כל באמת גם כן דברים - - - ומחממים את הלב ובהמשך לשיתוף הפעולה הזה לא חייבים שמכון וולקני יעבור לצפון, נכון?

אורי מקלב: אפשר להמשיך לפתח.

אורי מקלב: יש לנו את פיתוח הגליל, יש לנו - - - של עמוס לוין, אז אנחנו - - - יש שם את החיזוק שלהם, לא צריך להעביר את מכון וולקני לשם.

אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד לך שבגלל שנת השמיטה יצא לנו לאכול תפוחים שלא מארץ ישראל ואני רוצה להגיד לך שהם היו מאד חסכוניים, אתה יודע למה?

אורי מקלב: לא בגלל שהם נמכרו בזול אלא בגלל שהם לא היו טעימים.

<עמוס לוין: את הפרסומת הזו כיושב ראש מגדלי התפוחים להדגיש כי התפוחים שלנו נפלאים.

<עמוס לוין: גמרנו - - -

אורי מקלב: אני עסוק היום בסרטוני הסברה - - -

<עמוס לוין: יש פה תערוכה - - -

אורי מקלב: אתה יכול - - -

<קריאה: אל"ף, היושב ראש מוזמן לראות את התפוחים מהגליל - - - הוזכרו פה פיתוחים של תפוחים - - -

אורי מקלב: אני לא רק מוכן, אני באתי והייתי והייתי בבית האריזה במטולה, שהם חלק - - - בגולן למעלה, מרום גולן - - - יש מקומות שאני לא יכול להיכנס אליהם - - - לא תמיד יש שמירת שבת אבל כשאני בא למרום גולן, לבית האריזה, למשל, זה אחד המקומות שאני מאד אוהב לקחת את הנכדים אליו, אני חושב שגם הנושא של אירוח התפתח מאד.

אורי מקלב: העוזר שלי נסע בראש השנה בקיבוץ אחר, הם - - - אבל משהו דומה, היה שם ראש השנה שלם ובאו מהסביבה כדי - - - דבר די חדשני שלא היה עד היום כך שהכול יש היום בגליל העליון ובצפון ויחד עם התפוחים מגיע גם ריח של גן עדן.

<עמוס לוין: לזה אנחנו נדרשים.

<עמוס לוין: ריח של גן עדן זה החדשנות שמובילים אותה מכוני המחקר והחקלאות ואת זה צריך להמשיך.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: תודה, ד"ר מירי קליין, אנחנו לא נקפח אותך, אחרונת הדוברים.

<מירי קליין: אני אקצר.

<מירי קליין: קודם כל שלום.

<מירי קליין: קוראים לי מירי קליין, אני פוסט דוקטורנטית במעבדה של ד"ר - - - המחקר שלנו מתרכז באריזות חכמות במחלקה למדעי המזון.

<מירי קליין: כמו שכולנו יודעים יש צורך במניעת קלקול מזון.

<מירי קליין: בדרך כלל עושים את זה עם חומרי הדברה וחומרים אנטי בקטריאליים שמזיקים למזון, כמו שציינת, אבל החומרים האלה יכולים להיות גם לא ידידותיים לסביבה וגם להזיק לבריאות שלנו.

<מירי קליין: לכן אנחנו רוצים מצד אחד להפחית את השימוש בחומרים הללו ומצד שני עדיין למנוע את הקלקול של המזון.

<מירי קליין: במעבדה שלנו אנחנו פועלים בשתי דרכים כדי לפתור את הבעיה.

<מירי קליין: האחת, היא שימוש באריזות חכמות שעובדות במגע.

<מירי קליין: כלומר, אנחנו קושרים חומר אנטי בקטריאלי לאריזה בחלק הפנימי שלה בקישור בלתי הפיך, כלומר, החומר הפעיל קשור לאריזה ולא נמצא בתוך המזון.

<מירי קליין: ברגע שמגיע חיידק החומר הפעיל הורג את החיידק והוא לא משתחרר למזון.

<מירי קליין: אנחנו בודקים את העמידות של הקישור הזה בתנאים שונים כמו PH, לחות וטמפרטורה ואנחנו תמיד מוודאים שהחומר הפעיל קשור לאריזה ולא משתחרר אל המזון.

<מירי קליין: הדרך השנייה שאנחנו משתמשים בה היא שימוש בשחרור מבוקר של חומר פעיל אבל החומר הפעיל הוא טבעי.

<מירי קליין: בדרך הזאת כמות החומר שבאה במגע עם המזון היא קטנה מאד וגם החומר הפעיל הוא ידידותי יותר לסביבה - - - אנחנו משתמשים בננו טכנולוגיות חדשניות, שפותחו בתחומים של כימיה, רפואה וננו טכנולוגיה.

אורי מקלב: הפיתוח של תפוח אדמה הוא פיתוח שלך?

<מירי קליין: זה פיתוח במעבדה.

אורי מקלב: כן, אבל האם זה סגנון הדברים שאת מדברת עליו?

אורי מקלב: המנטול, איך דיברתם?

אורי מקלב: זה הסגנון?

אורי מקלב: התותים שראיתי שעל המכסה יש חומרים ואם זה נוגע ולא נוגע, מבחוץ או ומבפנים, ראיתי שהיו שינויים, האם אני אומר נכון?

<אמנון ליכטר: למדת יפה.

<מירי קליין: יש קשר בין הדברים.

אורי מקלב: אני רק שואל שאלה אחת או שתיים.

אורי מקלב: אני כל הזמן גם - - - לכיוון כזה, האם זה רק בנושא החקלאי וזה לא יכול להיות בשימוש במשק הביתי או שיכול להיות שלא מעוניינים כי אם זה יחזיק מעמד בבית אז לא יקנו.

אורי מקלב: צריך שבבית זה כן יתכלה, רק בחקלאות, השאלה אם אתם - - -

<מירי קליין: מדובר באריזה של מזון.

<מירי קליין: לצורך העניין ניקח - - -

אורי מקלב: כלי אחסון.

אורי מקלב: נניח קופסה, ולמעלה במכסה יהיה חומר.

<מירי קליין: בקופסה עצמה יש את החומר הפעיל שבעצם מונע את ההתקלקלות של המזון.

<מירי קליין: לצורך העניין - - -

אורי מקלב: ולמה לא להעביר את זה גם למשק הביתי?

<מירי קליין: למשק הביתי זו האריזה.

אורי מקלב: הו, חשבתי אריזה של החקלאים עצמם.

<מירי קליין: לצורך העניין, בקבוק קוקה קולה, בחלק הפנימי שלו יהיה את החומר שימנע את ההתקלקלות.

אורי מקלב: כמו שראיתי עם התותים, ששם מדובר על אריזה למכירה לצרכן.

<אמנון ליכטר: בדיוק.

<אמנון ליכטר: בנושא הזה אנחנו מעניינים את חברות התעשייה והן מפתחות ביחד אתנו אמצעים לשחרור מבוקר של אותם חומרים לאריזה הביתית.

אורי מקלב: האם יש עוד מילה שרצית להוסיף או שאנחנו סיימנו?

<מירי קליין: רציתי לתת דוגמה קטנה.

<מירי קליין: במעבדה שלנו פיתחו פורמולציה שמכילה חומר אנטי פטרייתי.

<מירי קליין: שמים את זה בחדרי אחסון לתבואה טרייה או יבשה, החומר הזה מתנדף כשיש טמפרטורה או לחות מסוימות, שאלה גם התנאים שבהם הפטריות מתחילות לגדול.

<מירי קליין: כך בעצם אנחנו מונעים את הגידול של החומרים הפטרייתיים.

<מירי קליין: זהו, אנחנו נותנים כך מענה ידידותי לסביבה מבחינת החומרים וההרכב הכימי שאנחנו משתמשים בו וגם כלכלית, פחות חומר פעיל משתחרר.

אורי מקלב: יפה מאד.

אורי מקלב: טוב, הגיעה העת לסיום.

אורי מקלב: קודם כל, אני מודה לכם כולכם, שעתיים וחצי של דיון הן דיון ארוך מאד אבל מבחינתי זה היה מרתק.

אורי מקלב: אני לא השתעממתי, אתם אולי רגילים לזה.

אורי מקלב: לא מתאים אורך הדיון שהיה מעניין ומרתק וראינו עולם שלם, של חידושים, של פיתוחים, מה שיש ומה שבדרך ואנחנו יודעים, כפי שאמרת, שזה רק חלק קטן מדברים הרבה הרבה יותר חשובים, מהותיים ודרמטיים שאנחנו צריכים לעשות בשינויים ובתועלות שיש בעניין הזה.

אורי מקלב: קשה לעשות לזה כלי ואמצעי מדידה, לחשיבות של הדברים מכל ההיבטים, אני לא חושב שיש היבט אחד שאין לו חשיבות, על פני כל הסקאלה של דברים שהם חשובים למדינה, לאזרחים, חשובים באופן כללי, חשובים לערכים, אין פן אחד שאין לו חשיבות.

אורי מקלב: אני מאד מקווה שהדיון הזה, שהגיע לציון יום החקלאות, ייתן מנוף, שתהיה לזה תועלת, כל אחד בשטח שהוא דיבר בו וכשאנחנו נשב בפעם הבאה נוכל להיות אנשי בשורה.

אורי מקלב: לגבי הציבור, יכול להיות שסיפרתי שהישיבה משודרת ואנחנו יודעים שלא פעם את הפידבקים מהציבור אנחנו מקבלים קצת יותר מאוחר, כשהם באים בערב ובמקום לראות תכנית פחות מעניינת רואים תכנית עם משהו שהוא הרבה יותר מלמד, משכיל וחשוב.

אורי מקלב: תודה רבה וצהרים טובים.

אורי מקלב: חודש טוב.