ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 517, 2017-05-22 10:30

אלי אלאלוף: היום ה-22 במאי 2017, כ"ו באייר התשע"ז, השעה 10:39.

אלי אלאלוף: אני מתנצל על האיחור, זה נבע מדיון קודם שלא הסתיים.

אלי אלאלוף: אנחנו נזכיר בפעם השנייה שאני כל-כך שמח שהיום זה יום איחוד ירושלים.

אלי אלאלוף: לפני 50 שנה הייתי מרוקאי, עדיין הייתי תושב קזבלנקה ואתם יכולים לתאר איזה שמחה היתה.

אלי אלאלוף: היום זה יום של חג, לא רק מפני שנשיא ארצות-הברית, שזו המדינה שהיא החברה הטובה ביותר לנו, עומד להגיע בעוד שעה או שעתיים.

אלי אלאלוף: אנחנו היום בהצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 18), התשע"ז-2017, מ/1122.

אלי אלאלוף: יש פה הצעת חוק כוללנית שבאה מהממשלה, ויש שמונה הצעות פרטיות של חברי הכנסת.

אלי אלאלוף: זה רק מראה את החשיבות לעזור לחיילים המשוחררים, ואין פה מחלוקת עקרונית בכלל.

אלי אלאלוף: יש אפשרות לאחד הכול או לאחד תוך כדי וללכת על הצעת החוק הממשלתית, שהיא הכוללנית ביותר, ולנסות לשלב את ההצעות הפרטיות של כל אחד מחברי הכנסת.

אלי אלאלוף: יש פה שמונה הצעות, כל ההצעות ראויות, עובדה שהן אושרו.

אלי אלאלוף: יש עוד נקודה טכנית.

אלי אלאלוף: ההצעה הממשלתית היא כבר הכנה לקריאה שנייה ושלישית, דבר שמביא החלטה מהירה יותר או עבודה סופית מהירה יותר.

אלי אלאלוף: לכן אני מציע שננסה להתכוון לאפשרות הזאת של הצעת חוק ממשלתית, כולל תיקונים שיהיו מפה ומשם.

אלי אלאלוף: דבר אחרון, בכל מקרה אני רוצה להעביר את ההחלטה הממשלתית, ואם יש אחר-כך תיקונים נוספים יבואו הצעות או בתיקון או בתקנות, מפני שמי שרוצה לקבל את המענקים ואת הפיקדון זה החיילים, וכדאי לתת להם את זה בהקדם האפשרי, לא לחכות ולא לפגוע בהם בגלל רצון טוב.

אלי אלאלוף: אני לא חושב שמישהו פה מתכוון לפגוע.

אלי אלאלוף: קודם כול נחשוב על האינטרס של החיילים המשוחררים, שהוא בעיני בחוק הזה האינטרס העליון.

אלי אלאלוף: אם חברים רוצים להתייחס, בבקשה.

עודד פורר: אולי נצביע על ההצמדות, ואז תוך כדי הדיון - - -

אלי אלאלוף: אם נצביע על ההצמדות, רק תדעו שזה מותנה אחר-כך באישור ועדת הכנסת, אבל אני לא רואה פה שום סיבה שזה לא יתקבל.

אלי אלאלוף: אתם מוכנים להצמיד את כל ההצעות?

אלי אלאלוף: האם מקובל על כולם?

<קריאות: כן.

אלי אלאלוף: שולי מועלם תגיע עוד מעט וגם ענת ברקו תגיע, היא מאחרת כמה דקות.

אלי אלאלוף: מי בעד?

<ענת מימון: אני רק אגיד מה ההצעות.

אלי אלאלוף: הטכניקה גוברת.

<ענת מימון: אנחנו עושים מיזוג לפי סעיף 84(ד) לתקנון, שזה מיזוג של הצעת חוק שעברה בקריאה ראשונה, שזו ההצעה הממשלתית, והצעות חוק פרטיות שעברו קריאה טרומית.

<ענת מימון: המיזוג הזה מותנה בזה שיהיה אישור ועדת כנסת, ובנוסף, הדיון הוא על בסיס הנוסח שעבר בקריאה הראשונה.

<ענת מימון: כלומר, הדיון הוא על בסיס הנוסח שעבר בהצעה הממשלתית, ועליו ננהל את הדיון.

<ענת מימון: אני מקריאה את המספרים של הצעות החוק: פ/672/20, של חבר הכנסת מרדכי יוגב, פ/1600/20, של חבר הכנסת חמד עמר, פ/20/2820, של חברת הכנסת ענת ברקו, פ/20/3289, של חבר הכנסת עודד פורר, פ/20/3489, של חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, פ/20/3574, של חברת הכנסת שולי מועלם, פ/20/3636, של חבר הכנסת מיקי לוי, ו-פ/20/3814, של חברת הכנסת סתיו שפיר.

<ענת מימון: אפשר להצביע על המיזוג.

אלי אלאלוף: מי בעד המיזוג?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – פה אחד

אלי אלאלוף: אני לא בודק שמות, אבל אתם יודעים שחלק מכם יושב על חשבון חבר כנסת קבוע של הוועדה.

יוליה מלינובסקי: יש פה מישהו מיש עתיד על הצעת החוק של מיקי לוי?

עודד פורר: הוא חייב להיות פה כדי להצמיד את ההצעה שלו?

<ענת מימון: לא.

<ענת מימון: הוא נתן לנו מראש את ההסכמה.

אלי אלאלוף: עשו עבודה יפה מאוד, יש פה הודעות חוץ מאחת שלא הצליחו להשיג אותה.

<ענת מימון: לא.

<ענת מימון: בסוף כולם הסכימו.

אלי אלאלוף: טוב מאוד.

אלי אלאלוף: אנחנו הולכים רק על הצעת החוק הממשלתית.

אלי אלאלוף: מישהו רוצה לפתוח במשהו לדיון הזה?

אלי אלאלוף: בבקשה, לפי הסדר.

מרדכי יוגב: התייחסות קונקרטית, ברשותך, יושב-ראש הוועדה, להצעת חוק חיילים משוחררים.

מרדכי יוגב: בתיקון שביקשתי להביא תקופת המימוש של זכאות לפיקדון נאמדה בחמש שנים בחוק בתנאים מיוחדים, ואם יגיש בתוך שנתיים – בשבע שנים.

מרדכי יוגב: מצאנו, ובאמת הגיעו אלינו פניות בשעתו, שדווקא חיילים ממעמד יותר נמוך, בעלי פחות מודעות, אלה שהאבא או האימא לא ידעו להזכיר להם, מפני שהמודעות העצמית שלהם לא הזכירה להם, פספסו במידה מסוימת בקהלים מסוימים – קיבלנו מקרה, אני זוכר, זה היה ברמלה, מבני העדה האתיופית – פספסו את זכאותם לפיקדון.

מרדכי יוגב: לא הצלחנו להגיע אז למה כמות החיילים הזאת, אם זה הרבה או מעט, אבל הרגשנו שיש פה איזה פגיעה, כי זה פיקדון שמגיע לחייל, ולכן ביקשנו להאריך בתיקון לחוק.

מרדכי יוגב: פעם אחת שיהיה כלל מחייב, כל עוד החייל הזה הוא במילואים.

מרדכי יוגב: אם הוא ממשיך לשרת את המדינה, לא יעלה על הדעת שהוא לא יוכל לזכות ולקבל את הפיקדון.

מרדכי יוגב: פעם שנייה, ביקשנו שהמערכת תזכיר לו, דהיינו, שלא תשכח אותו, שהמערכת תביא למודעותו שיש לו עדיין פיקדון ויכולת.

מרדכי יוגב: ופעם שלישית, התיקון שביקשנו אמר שאם יש צרכים מיוחדים שמחלקת הרווחה מעידה עליהם – היינו רוצים שהפיקדון ישמש לצרכים ראויים, הצורך הראוי ביותר הוא רכישת דירה, הצורך הכבד ביותר, או לימודים גבוהים, ולא בזבוז של כסף כזה או אחר, אבל אם יש לחייל קשיים שבעטיים הוא זקוק לדברים, גם על סמך המלצה של מחלקת רווחה הוא יוכל לפדות את הפיקדון עוד קודם.

מרדכי יוגב: הדברים החשובים הם בעיקר שמשך יכולתו למשוך את הפיקדון לא יסתיים בשבע שנים, ואז יחזור הפיקדון לקרן, אלא שהחובה של המערכת תהיה למצוא את החייל ולהעניק לו את זה כל עוד הוא משרת שירות מילואים, וגם הארכת הזמן, לפחות עד עשר שנים, שזה פחות או יותר הזמן שאנשים גם מתחתנים בחברה זאת או אחרת.

מרדכי יוגב: מגילאי בוגר צבא, 24-23, ועד גיל 35-34 עדיין הוא יוכל להבין שיש לו פיקדון והוא יכול להשתמש בו למטרות רכישת דירה או לימודים גבוהים, מטרות ראויות.

מרדכי יוגב: תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: לנו יש הצעות נוספות.

אלי אלאלוף: יכול להיות שנמליץ שיועבר לו אוטומטית.

אלי אלאלוף: לא צריך פרוצדורה שמתחילה מזה שהוא נזכר לא נזכר, מודע לא מודע.

אלי אלאלוף: יש בצבא מערכת שאני בטוח שיכולים לדעת לאיזה בנק ולאיזה חשבון.

מרדכי יוגב: החשבון שלו בסדיר.

מרדכי יוגב: הוא קיבל משכורת.

מרדכי יוגב: ברירת המחדל היא החשבון שהוא קיבל משכורת.

אלי אלאלוף: אין שום סיבה שהוא יפנה אחרי.

אלי אלאלוף: אין שום סיבה שהוא יפנה אחרי 78 חודשים, עשיתי את החשבון, שיזכור שיש לו משהו שם.

אלי אלאלוף: אפשר להעביר את זה אוטומטית.

אלי אלאלוף: לא צריך.

אלי אלאלוף: במיוחד שהצבא יכול לבדוק דבר אחד חשוב, האם החשבון הזה פעיל או לא פעיל.

אלי אלאלוף: אם הוא פעיל, שיעביר.

אלי אלאלוף: זה מה שאני מציע.

אלי אלאלוף: זה הרבה יותר פשוט מכל האדמיניסטרציה והביורוקרטיה שנלווית למהלכים.

מרדכי יוגב: אני אתך לגמרי.

אלי אלאלוף: הרצון זה שמי שמגיע לו, שיקבל.

אלי אלאלוף: אני אלך לפי הסדר.

אלי אלאלוף: כולכם ביקשתם רשות דיבור.

אלי אלאלוף: יוליה מלינובסקי, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, נציגי משרד הביטחון, אני מאוד שמחה שאנחנו התכנסנו היום.

יוליה מלינובסקי: אני באמת מאמינה, בטוחה ונעשה הכול להעביר את החוק הזה עד סוף מושב הקיץ.

יוליה מלינובסקי: אין שום סיבה למרוח את זה.

יוליה מלינובסקי: יש פה דברים ראויים, דברים חשובים לציבור גדול של חיילים, חיילים משוחררים, חיילים בודדים, וכתוצאה מכך גם לכלל הציבור הישראלי, כי בסופו של דבר החיילים הם חלק מאתנו.

יוליה מלינובסקי: אני מברכת את משרד הביטחון על הרצון הטוב, על ההבנה שזה מה שצריך לעשות, על שיתוף הפעולה.

יוליה מלינובסקי: אני בטוחה שנסיים את החקיקה הזאת כמה שיותר מהר.

יוליה מלינובסקי: לגבי הצעת החוק שלי, שהתמזגה עכשיו, שלי ושל חבר הכנסת איציק שמולי שעשינו אותה במשותף כי הוא, כיושב-ראש השדולה לחיילים בודדים, לקח חלק מאוד בפעיל – נבצר ממנו היום להגיע לפה מנסיבות כאלה ואחרות, אבל עשינו את זה במשותף – סברנו שיש כמה אוכלוסיות של חיילים שהן מוחלשות מסיבות כאלה ואחרות.

יוליה מלינובסקי: חיילים בודדים זו אוכלוסייה שדורשת טיפול נוסף, דורשת התייחסות מיוחדת, כי החבר'ה לבד פה בארץ, אין להם עורף משפחתי, וזה לאו דווקא עולים חדשים, יש הרבה חיילים שמוגדרים כחיילים בודדים שנולדו בארץ, אבל מסיבות כאלה ואחרות יש בעיות במשפחה, הם נפלטו ממנה והם בודדים.

יוליה מלינובסקי: זה גם מאוד מאפיין עכשיו ציבור חרדי, ויש הרבה חרדים שמשרתים בצבא, והמשפחה לא מקבלת אותם, ואז הם נפלטים ומוגדרים כבודדים, ולכן מחובתנו לדאוג, לסייע ולעזור.

יוליה מלינובסקי: בלי שאני צריכה להסביר, הדבר הכי חשוב לבן-אדם זה בית.

יוליה מלינובסקי: אני זוכרת את עצמי שפעם חיפשתי דירה לשכירות, לא מוצאת, מסתובבת, רואה חלונות פתוחים, אנשים גרים שם – וואו, יש להם בית.

יוליה מלינובסקי: זה דבר בסיסי, אבל הכי חשוב.

יוליה מלינובסקי: כשאין לך את זה, אתה מרגיש.

יוליה מלינובסקי: כשהם משתחררים מהצבא, הם היו במעטפת שדאגה להם ועזרה להם – קרן, מפקדים.

יוליה מלינובסקי: כשהם יוצאים מהצבא זה נגמר.

יוליה מלינובסקי: מאוד חשוב לסייע לאנשים בשכר דירה לשתי מטרות, מצד אחד, להחזיר להם חוב מוסרי, שאנחנו כולנו חייבים, כי חלקם בכלל לא היו חייבים להגיע לפה ולשרת, ומצד שני, להשאיר אותם בארץ, לתמוך בהם ולתת להם קצת אופק חדש בחיים.

יוליה מלינובסקי: וכפי שאמרתי, זה לא משנה איזה בית, העיקר שיהיו לך ארבעה הקירות שלך.

יוליה מלינובסקי: אנחנו, עם חבר הכנסת שמולי, סברנו שזה הדבר הכי חשוב.

יוליה מלינובסקי: חוקקנו הצעת חוק שעברה בטרומית על סיוע לחיילים בודדים בשכר דירה, עד 1,000 שקל בחודש ל-12 חודשים, שזו תקופה קריטית.

יוליה מלינובסקי: בן-אדם משתחרר מהצבא, עוד לא מבין איפה הוא נמצא, מה הוא רוצה לעשות, עוד לא הסתדר לו בחיים.

יוליה מלינובסקי: אמרנו שזו תקופה מאוד קשה בחיים.

יוליה מלינובסקי: 12 חודשים עד 1,000 שקל.

יוליה מלינובסקי: כמובן אני בטוחה שבקרן יעשו תקנות.

יוליה מלינובסקי: כבר דיברתי עם מנהלת הקרן, ברור שיש רצון טוב.

יוליה מלינובסקי: אנחנו ננסח ביחד, ואני פה לרשותכם.

אלי אלאלוף: רק לא לשכוח שיש גם מסגרת תקציבית.

יוליה מלינובסקי: אני משבחת פה את משרד האוצר שהתחייב לתקצב את זה ב-12 מיליון שקל בשנה, לא פחות מ-12 מיליון שקל, וכמובן הקרן, כי כל שנה יש צפי לחיילים בודדים.

יוליה מלינובסקי: יש לנו כסף, יש לנו קרן, יש לנו רצון, יש לנו חוק, ואני מאמינה שזו תהיה בשורה גדולה מאוד לכל החיילים וכמה שיותר מהר, כי עכשיו הם כבר מתקשרים אלינו ושואלים: אני כבר משתחרר, האם זה יחול עלי?

יוליה מלינובסקי: כמה שיותר מהר, יותר אנשים יזכו לזה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה, סתיו.

סתיו שפיר: תודה רבה.

סתיו שפיר: גם אני מברכת על כך שההצעה הזאת מגיעה לכאן ושנעביר במהרה עד כמה שרק ניתן.

סתיו שפיר: ההצעה שלי שאוחדה עכשיו נוצרה בעקבות שורה של דיונים בוועדת הכספים ולאחר מכן בוועדת השקיפות, שבהם התבקשה הוועדה להעביר עודפי תקציב מקרן הפיקדונות, ובכל פעם שבדקתי את עודפי התקציב האלה, שהגיעו לסכומים מאוד-מאוד גבוהים, 9 מיליון ב-2016, לפני כן מעל 14 מיליון שקלים של עודפים, שאלתי איך ייתכן שיש עודפים מפיקדונות החיילים.

סתיו שפיר: אני חייבת לומר שלקח הרבה מאוד זמן עד שהצלחנו לקבל תשובות על מה שקורה שם, ולכן גם הבאנו את הדיונים האלה לוועדת השקיפות, ושם הסתבר שמסיבות רבות יש בערך 5% מסך המשוחררים הזכאים שלא מממשים את הפיקדונות שלהם, רובם בסכומים של כ-1,000 שקלים.

אלי אלאלוף: כמה אחוזים?

אלי אלאלוף: סליחה, עוד פעם.

סתיו שפיר: 5% של כ-1,000 שקלים, ויש גם חיילים שלא מממשים בכלל את כל הפיקדון.

סתיו שפיר: החיילים האלה, ואת זה גם למדנו מהקרן עצמה וממשרד הביטחון בדיון בוועדת השקיפות, רובם שייכים לאוכלוסייה במצב סוציו-אקונומי נמוך.

סתיו שפיר: שמענו גם עדויות של חלק מאותם חיילים משוחררים שסיפרו שהם לא היו מודעים או לא הצליחו להגיע דרך הביורוקרטיה ולהשיג את הכסף שמגיע להם.

סתיו שפיר: עלה פה גם דבר נוסף, וזה שיש פה שיטה מעט מוזרה להעברת הכספים.

סתיו שפיר: הכסף שמגיע אחר-כך, אם הוא לא מגיע לחלק ומגיע לקרן לסיוע נוסף – ובו התגלו העודפים המאוד-מאוד גדולים האלה משנה לשנה – העודפים האלה לא מצטברים בקרן לסיוע נוסף, והיא לא יכולה להשתמש בהם.

סתיו שפיר: אחד הדברים ששמענו מהקרן זה שהם מקבלים את עודפי התקציב ממש לקראת סוף השנה, כבר לא יכולים להשתמש בהם לפרויקטים המאוד חשובים שהם עורכים בכסף הזה, שנועדו לעבודה עם אוכלוסיות מוחלשות ולעבודה מאוד משמעותית, בגלל שמשרד האוצר מעביר להם את הכסף הזה ברגע האחרון, ואז הכסף חוזר לקופת המדינה.

סתיו שפיר: נוצרת שיטה שעל הגב של החיילים המשוחררים לוקחת המדינה את הכסף הזה.

סתיו שפיר: מדובר פה בסכומים מאוד-מאוד קטנים שאנחנו מדברים עליהם.

סתיו שפיר: היא לוקחת את הכסף הזה ומחזירה לקופת המדינה במקום שזה ישמש כדי לעזור לאותם חיילים בדרכם לחיים העצמאיים אחרי השירות בצבא, ובדברים האלה אנחנו מוכרחים לטפל.

סתיו שפיר: אני גם לחייבת להגיד שלקרן – מאוד התרשמתי מהעבודה שהם מנסים לעשות כדי להגיע לחיילים – אין לה כל הכלים, אז אני רוצה להציע פה כתוספת לדיון שאנחנו נערוך כאן עכשיו, תוספת שבעיני היא מאוד מאוד משמעותית.

סתיו שפיר: כמובן קיבלנו את ההצעה מהעמותה למען משרתי המילואים, שגם ירחיבו כאן בנוסף, וזה שהכסף יגיע להיכן שנמצא אותו חשבון הבנק של החייל, הכסף יועבר ישירות דרך הביטוח הלאומי.

סתיו שפיר: כפי שהביטוח הלאומי יודע לאתר מי שחייבים לו כסף, כך הוא גם חייב לדעת לאתר מי שניתן לתת לו כסף שמגיע לו.

סתיו שפיר: זה תיקון חשוב שאפשר בקלות מאוד להכניס, ואני בטוחה שחברי הכנסת יסכימו לדבר הזה.

יוליה מלינובסקי: לאן את רוצה להכניס את זה?

סתיו שפיר: איפה שנמצא חשבון הבנק של החייל המשוחרר, הכסף יועבר אליו דרך הביטוח הלאומי.

סתיו שפיר: זו הצעה ראשונה.

סתיו שפיר: הדבר השני שאני מקווה שהוועדה תוכל להתייחס אליו ונראה איך פותרים אותו, שאותם כספים שהועברו כעודפים מתגלגלים לטובת הקרן, אבל לא הגיעו אליו בסופו של דבר, יוחזרו לה, כדי שהקרן תוכל להשתמש בהם.

סתיו שפיר: מדובר פה בעשרות מיליוני שקלים שהקרן יכולה להשתמש בהם לפרויקטים חשובים.

יוליה מלינובסקי: אי-אפשר ללכת רטרואקטיבית.

יוליה מלינובסקי: מעכשיו קדימה אפשר.

סתיו שפיר: הם שייכים לקרן, הם גולגלו בגלל טעויות שנעשו במשרד האוצר ולא בקרן לסיוע נוסף, ולכן אפשר להשתמש בכסף הזה לטובת חיילים מאוכלוסיות מוחלשות ולקדם גם את שירותם בתוך הצבא וגם כמובן את כניסתם לחיים העצמאיים לאחר מכן.

סתיו שפיר: תודה.

יוליה מלינובסקי: אני אומרת שאי-אפשר ללכת רטרואקטיבית.

אלי אלאלוף: ההתלבטות הכי גדולה בהצעה שלך, סתיו, זה הרטרואקטיביות.

יוליה מלינובסקי: אי-אפשר.

יוליה מלינובסקי: את יכולה לקבוע מעכשיו וקדימה.

אלי אלאלוף: לא כדאי שנסתבך בזה.

אלי אלאלוף: השאר בהחלט אפשר להביא בחשבון.

אלי אלאלוף: בבקשה, חמד.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, קודם כול, אני רוצה להודות לך שהבאת את הצעת החוק היום.

חמד עמאר: אני מקווה שאנחנו נצליח לקדם את הצעת החוק כמה שיותר מהר - -

אלי אלאלוף: זה תלוי בנו.

אלי אלאלוף: אני בעד לגמור היום.

חמד עמאר: - - שהחיילים המשוחררים ייהנו מההטבות שאנחנו מנסים לקדם, גם כהצעות פרטיות וגם כהצעה ממשלתית.

חמד עמאר: אני רוצה גם להודות לשר הביטחון, אביגדור ליברמן, שתומך בהצעת החוק, ודווקא על הצעת החוק שלי הוא היה חתום שני כשלא היה שר הביטחון, לכן אני רוצה להודות לו.

חמד עמאר: בחוץ שמעתי שהוא שר חברתי, ואני מאמין שהוא שר חברתי.

חמד עמאר: אני אתו הרבה זמן ואנחנו רוצים לקדם את הצעת החוק הזאת.

חמד עמאר: הצעת החוק שלי נוגעת בשתי נקודות.

חמד עמאר: נקודה ראשונה זה אחרי הרבה פניות של חיילים משוחררים מהמגזר הדרוזי ומהמגזר הכפרי, שאומרים: אצלנו אין קניית אדמה, אין קניית בתים, אנחנו בונים את הבית שלנו בעצמנו.

חמד עמאר: תסתובב בכל היישובים הדרוזיים, לא תמצא בית אחד לקנייה.

חמד עמאר: כל חייל משוחרר באיזה שלב מתחיל לבנות את הבית שלו, וכשהוא רוצה להשתמש בפיקדון אומרים לו: לא, לבנייה אתה לא יכול להשתמש בזה, אתה יכול להשתמש בזה אם אתה הולך לקנות, ואז הוא אומר להם: אין לי אפשרות לקנות, כי אין לנו קנייה, אין לנו דירות למכירה, ואני לא יכול.

חמד עמאר: וכך יצא שאותם חיילים משוחררים מהמגזר הדרוזי לא נהנו מאותה הטבה.

חמד עמאר: אני חושב שהתיקון הזה שאנחנו עושים היום יעזור להרבה מאוד חיילים דרוזים משוחררים וגם חיילים אחרים משוחררים שחיים ביישוב הכפרי, ששם יש "בנה ביתך", שגם הם יכולים ליהנות מהצעת החוק וישתמשו בפיקדון.

חמד עמאר: הנקודה השנייה בהצעת החוק זה שכירות.

חמד עמאר: לא כולם התמזל מזלם ויכולים ללכת ולשכור דירה ויש להם אפשרות כספית לשכור דירה, הם מוצאים עבודה במקום רחוק מהבית שלהם ורוצים לשכור דירה, והפיקדון יכול לתת להם תמיכה ועזרה ראשונה בשכירת בית, בהתחלת חיים חדשים והתחלת עבודה חדשה.

חמד עמאר: אני מקווה שגם את הנושא של השכירות נצליח לקדם כאן ולהעביר את זה.

חמד עמאר: זה יכול לשרת הרבה חיילים משוחררים.

חמד עמאר: לכן אני שוב מודה לך, ואני מקווה שכל חברי הכנסת שיושבים כאן, שכולנו נגיע לפשרה מתאימה שתעזור לכל החיילים המשוחררים ונקדם את הצעת החוק היום, כדי שכמה שיותר מהר תגיע לקריאה שנייה ושלישית במליאה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אברהם נגוסה, בבקשה.

אברהם נגוסה: כבוד היושב-ראש, גם אני מצטרף לברכות שאתה מקדם את הצעות החוק.

אברהם נגוסה: זה חשוב.

אברהם נגוסה: קיימנו כמה דיונים בוועדת העלייה והקליטה.

אברהם נגוסה: הנושא היה מאוד מפוזר והגורמים המטפלים, כל אחד משך לכיוון שלו.

אברהם נגוסה: החלטנו בוועדה שיוקם שולחן עגול וכולם, גם משרדי הממשלה וגם ארגונים לא ממשלתיים, יישבו ביחד.

אברהם נגוסה: אני חושב שלעגן את זה בחוק זה מאוד חיוני וחשוב.

אברהם נגוסה: שמענו, כמו שחבר הכנסת חמד אמר, שכל האוכלוסייה, עולים חדשים, אפילו חיילים בודדים שמגיעים לשרת ולאחר סיום השירות מחליטים להישאר בארץ, לעשות עלייה, הם נתקלים בבעיות.

אברהם נגוסה: אני מקווה שהצעות החוק האלה יעשו סוף-סוף צדק וייתנו מענה לבעיות הקיימות, לכן אני מברך את כל חברי הכנסת שהגישו את ההצעות האלה.

אברהם נגוסה: אני צריך ללכת לעוד ועדה, אבל אני אתכם, אני תומך.

אלי אלאלוף: אם אתה הולך, יש לי בקשה.

אלי אלאלוף: אתמול קיבלתי טלפון – נציגת קרן מיראז' פה?

<הילה סולימני: אני במקום עדי, עדי בחופשת לידה.

אלי אלאלוף: קרן מיראז' אמרו לי שהם קיבלו משימה מהוועדה שלך להגיש נייר עמדה.

אלי אלאלוף: הצטערתי שלא ראיתי וביררתי בייעוץ המשפטי שלנו, שהם גם לא קיבלו, לכן בפעם הבאה תעבירו לנו את החומר.

אלי אלאלוף: נראה לי שהושקעה עבודה גדולה מסביב לשולחן העגול שהמלצת עליו, ובצדק.

אלי אלאלוף: תעבירו לנו בזמן, כדי שננצל את זה.

אלי אלאלוף: תעבירו עכשיו.

אלי אלאלוף: לא נוכל להתייחס, אבל אני בטוח שנעשתה עבודה.

אברהם נגוסה: כמו שאמרתי, אדוני היושב-ראש, קיימנו כמה דיונים.

אברהם נגוסה: בדיון האחרון לאחר שהצלחנו שכולם יישבו סביב שולחן עגול אמרנו: עכשיו תכינו נייר עמדה ותגישו לנו.

אלי אלאלוף: תשתדלו להגיש לוועדה שהולכת לדון בחוק.

אברהם נגוסה: אני מסכים, אין לי התנגדות שיגישו את נייר העמדה.

אלי אלאלוף: אין ברירה.

אלי אלאלוף: הם עשו עבודה.

אלי אלאלוף: אני מאוד מעריך את קרן מיראז', אני באופן אישי מכיר טוב את דוד מיראז', והוא אדם יקר, במיוחד לנגב, הוא עושה הרבה מאוד, אבל בנושא הזה לו היינו מקבלים את החומר, אני בטוח שהיינו לומדים ממנו ואולי היינו כוללים כמה הערות, אבל נראה את זה בהמשך.

אלי אלאלוף: ענת ברקו, בבקשה.

ענת ברקו: תודה, אדוני היושב-ראש, אני חושבת שזה לא מקרי שיושבים מסביב לשולחן חברי הכנסת מכל המפלגות, אלה שאכפת להן מחיילים.

אלי אלאלוף: הצרפתים קוראים לזה "חצי מעגל".

ענת ברקו: זה לא מקרי שכל-כך הרבה מאתנו הגישו הצעות חוק שנוגעות לחיילים משוחררים, כי אנחנו מרגישים שמשהו לא טוב קורה עם הסיפור של הטיפול בחיילים משוחררים.

ענת ברקו: משהו לא טוב.

ענת ברקו: לא מבדלים חיילים משוחררים מאנשים שלא שירתו לצערי הרב, והפער הזה, שהיה פעם ונשמר בדור שלי לפחות, שהיה בכל מקום, שירתת, לא שירתת, היום הלך ונשחק כתוצאה מהעדפה של כל מיני אוכלוסיות.

ענת ברקו: העובדה היא שזה כן שירת או כן שירתה או לא שירתו, ושלוש השנים או השנתיים האלה או ארבע השנים האלה יכולים לתת בוסט אדיר לחיים, במובן הזה של אנשים שעשו דברים אחרים באותו זמן והם לא שירתו בצה"ל וכמובן גם לחיילים.

ענת ברקו: בראייה שלי זה כלי עזר לחיים.

ענת ברקו: אני חושבת ששר הביטחון עשה מהלך עצום, גם בטיפול באוכלוסיות מיוחדות וגם בטיפול בחיילים משוחררים, ואני רוצה להודות לו על זה.

ענת ברקו: כמו שצה"ל יודע לקרוא לחיילים לגיוס, הוא יידע איפה להפקיד להם את הכסף שמגיע להם.

ענת ברקו: הגיע הזמן לעשות סדר עם העניין הזה.

ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, אתה צודק, אנחנו צריכים להפקיד להם את זה בחשבון, לדאוג למצוא אותם כמו שיודעים למצוא אותם כשקוראים להם להתגייס, בדיוק באותה צורה.

ענת ברקו: כשמגיע להם משהו, לדאוג לתת להם.

ענת ברקו: היו שנים שלמות שהקרן להכוונת חיילים משוחררים החזירה את התקציבים שלה לאוצר.

ענת ברקו: שנים שלמות של אי-מיצוי תקציב, בזבוז, והכול על הגב של החיילים, וצריך להגיד את זה.

ענת ברקו: שמעתי שיש שיפור, אני מאוד שמחה לשמוע, אני מקווה שאתם בדרך הנכונה.

ענת ברקו: הדבר המעניין הוא שאנחנו רואים שמצד אחד מדברים גבוהה-גבוהה על כך שרוצים לתת לחיילים משוחררים, ומצד שני לא באמת רוצים.

ענת ברקו: אני יכולה להביא את הדוגמה של עבודה מועדפת, אפרופו שר האוצר.

ענת ברקו: כל חייל יכול לקבל עבודה מועדפת, אבל מעדיפים שחיילים לא ייקחו עבודה מועדפת.

עודד פורר: זה לא משרד הביטחון.

ענת ברקו: אמרתי "האוצר".

ענת ברקו: לא שמעת?

עודד פורר: סליחה.

ענת ברקו: אז הדגשתי.

עודד פורר: זה גם רווחה.

ענת ברקו: צריך נהגים במשק, רוצים לתת להם עבודה מועדפת, אבל לא ייתנו להם עבודה מועדפת – אנחנו ניתן להם את 9,000 השקלים האלה?

ענת ברקו: אובייקטיבית לכל חייל מגיע, מגיע להם, אבל מחפשים את הדרך איך לא לתת להם.

ענת ברקו: זאת הטעות, וזה שינוי חשיבה שאנחנו חייבים לעשות.

ענת ברקו: אני חושבת שצריך שהקרן תהיה יותר שירותית, יותר תגיע לחיילים שבאמת צריכים.

ענת ברקו: אני לא מדברת רק על הבודדים, אלא אוכלוסיות מיוחדות, עולים, יוצאי אתיופיה.

ענת ברקו: הרבה פעמים אנחנו רואים אנשים שמגיעים, וקיבלתי נתונים על זה – שמגיעים גם לפשיעה, אחרי שהם שירתו במג"ב, אחרי שהם שירתו כלוחמים, ולא מחכה להם שום דבר.

ענת ברקו: הגישה של הצבא, ואני אומרת את זה כאחת ששירתה הרבה מאוד שנים בצבא, שמפמפמים לחיילים את האגו – אתם הלוחמים, אתם השפיץ, אתם מובילים, אתם מצוינים, ואיך שהם יוצאים מהצבא, כלום לא מחכה להם.

ענת ברקו: אני קוראת את הטוקבקים ואני רואה איזה אוכלוסיות מקבלות כאן העדפה מתקנת, כל אלה שעובדים נגד המדינה, לא מוכנים לתרום כלום למען המדינה, וחיילים משוחררים מוצאים את עצמם – כלום, שום בונוס, שום דבר, שום הטבה, שום התייחסות מיוחדת.

ענת ברקו: אז מה, נתתם שלוש שנים מהחיים שלכם, לפעמים את החיים שלכם, את החיים עצמם, ולא קרה שום דבר.

ענת ברקו: אני קושרת את זה, אדוני היושב-ראש, לעוד חוקים.

ענת ברקו: אתה יודע שאני מתמקדת בחקיקה ביטחונית וחקיקה נגד טרור, אבל לעוד חוקים שנוגעים לחיילים, כמו מקבילה אזרחית למקצוע צבאי, שהם ייצאו עם תעודת מקצוע מהצבא, שהצבא לא יזדכה עליהם ולא ייתן להם שום דבר והם ילכו להתחנן למשרדי ממשלה כדי לקבל את מה שמגיע להם, שהדברים יקרו באופן אוטומטי.

ענת ברקו: החשיבות של מה שאנחנו עושים עכשיו זה שהחיילים והחיילות לא יצטרכו להתחנן על נפשם, לא לקרן, לא לצבא, לא לגופים שעוסקים בחיילים, אלא שמה שמגיע להם יגיע באופן אוטומטי, עם לב פתוח, מתוך הכרה בשירות שלהם, בתרומה שלהם למדינה, כי הם סוחבים על הגב שלהם את המדינה הזאת.

ענת ברקו: בואו נודה על האמת, היום פחות מ-50% משרתים, אז ל-50% האלה תנו קצת יותר.

ענת ברקו: צריך לתת קצת יותר, אנחנו חייבים לעשות את זה, גם בעבודה מועדפת, גם במקצועות לחיים, גם בלעזור לשים אותם על המדף של האזרחות ושהם לא יחפשו את עצמם.

ענת ברקו: אני יכולה לספר לכם סיפור מזעזע שקרה לי לפני שנתיים, שישבנו כמה אנשים במסעדה בתל אביב, ומגיע בחור ששירת כמג"ד.

ענת ברקו: המלצר פתאום מחבק אותו ומנשק אותו, מסתבר שהוא היה חייל שלו בצוק איתן, נפצע ברגל, והוא מגיש לו כשהוא צולע ברגל אחת, כדי לממן את הלימודים שלו באוניברסיטת תל אביב.

ענת ברקו: בא לי לבכות כשאני שומעת את הדבר הזה.

ענת ברקו: אי-אפשר לסבול את הדבר הזה.

ענת ברקו: לכן, עם כל הפסטיבלים של השנאה שאנחנו רואים סביבנו מהרבה מאוד מגזרים, אנחנו צריכים לעשות את הדבר הנכון, האמיתי, לסייע לחיילים המשוחררים, לתת להם אפשרויות למגורים, לבנייה, לקנייה, להסתדר בחיים, להתחיל את החיים שלהם, מבלי להתחנן על נפשם ולהגיד: אבל שירתתי, נתתי למדינה הזאת.

ענת ברקו: צריך לעשות את זה עם כל הלב.

ענת ברקו: תודה, אדוני היושב-ראש.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: אני אהיה קצר.

עודד פורר: חשוב לי שתשמעי, חברת הכנסת ברקו, בהמשך לדברים שלך, אני מסכים לגמרי עם העניין שאנחנו לא עושים מספיק, אנחנו, מדינת ישראל, גם כדי לעודד את אלה שמשרתים.

עודד פורר: רק בשבוע שעבר עלתה הצעת חוק שלי לוועדת השרים לענייני חקיקה, שקבעה שבתוך המיעוטים המשרתים, זאת אומרת, אם עכשיו באים מהמגזר הערבי או מהמגזר החרדי, אנשים שמשרתים יקבלו העדפה בתוך העדפה מתקנת.

עודד פורר: ממה נפשך?

עודד פורר: יש העדפה מתקנת במגזר הערבי לקבלה לאוניברסיטאות, כי רוצים את המוביליות החברתית הזאת, אבל אם באים שניים מאותו מגזר שזכאים להעדפה מתקנת, תנו עדיפות לזה ששירת, כי כשאני הלכתי לשרת בצה"ל - - -

ענת ברקו: ברור.

עודד פורר: כשאני הלכתי לשרת בצה"ל וחזרתי הביתה, חזרתי גאה עם המדים שלי.

עודד פורר: אותו בן מיעוטים או אותו מישהו מהמגזר החרדי, כשהוא חוזר לשכונה, הוא פשט את המדים לפני שהוא חוזר לשכונה, כדי שלא ירביצו לו.

עודד פורר: וראינו את המקרים האלה.

עודד פורר: ולצערי שר החינוך, שהוא יושב-ראש המל"ג, הוריד את ההצעה הזאת מסדר-היום.

עודד פורר: אני אומר לך פה: אנחנו נילחם על ההצעה הזאת, זה לא יעזור.

עודד פורר: העדיפות למשרתים תמשיך להיות ותהיה, כפי שהיתה אגב בשנים הראשונות.

עודד פורר: פעם מי שלא שירת, לא יכול היה לקבל רישיון נהיגה.

ענת ברקו: היא לא תמשיך, כי היא לא קיימת עכשיו, ואנחנו צריכים שהיא תהיה.

עודד פורר: אני חושב שהחוק הזה, שמביא משרד הביטחון, גם בנושא של החיילים הבודדים, וכמי שעסק בזה קצת, וגם אתה מכיר את הנושא, אדוני היושב-ראש, הוא שינוי כיוון מבורך.

עודד פורר: לא סתם יושבים פה שורה שלמה של חברי כנסת מכל המפלגות, שהם נכנסים בתוך החוק הזה, כשכל אחד הוביל את החקיקה בצורה כזאת או אחרת, ואנחנו יודעים כמה היא היתה תקועה לאורך זמן.

עודד פורר: אני רוצה לברך היכן שצריך לברך.

עודד פורר: אני רוצה לברך את משרד הביטחון על העובדה שהם מקבלים את העניין הזה.

עודד פורר: במילה אחת על הצעת החוק שלי שמוצמדת פה, כשהבנתי שאחר-כך היא אולי תגיע בצו של שר הביטחון לעניין הזה.

עודד פורר: חייל משוחרר, ששוכב לו הפיקדון ונקלע לחובות, לא יכול היום להשתמש בפיקדון הזה כדי לפרוע את החובות.

עודד פורר: על איזה חובות אנחנו מדברים?

עודד פורר: יש חיילים שנפתח נגדם תיק בהוצאה לפועל, כי הוא דיבר בטלפון.

עודד פורר: אם הוא חייל בודד, הוא דיבר בטלפון עם המשפחה שלו בקנדה, ופתאום יש לו חוב והוא מתחיל את החיים שלו עם הוצאה לפועל, כששוכב לו פיקדון שם שהוא לא יכול להשתמש בזה כדי לפתוח דף חלק.

עודד פורר: אנחנו מתקנים פה את העוול הזה אחרי הרבה שנים.

עודד פורר: המשמעות של הפיקדון הזה היא באמת לאפשר את הדף החלק הזה.

עודד פורר: אצל אחד הוא ייצא ללימודים ואצל אחד, מה לעשות, נקלע לחובות במהלך שירותו הצבאי, תנו לו להתחיל מאפס, לא להיות עם הוצאה לפועל מפה לשם.

עודד פורר: אני מברך אותך גם על הרצון להביא את זה היום כדי שזה יעלה לקריאה שנייה ושלישית.

עודד פורר: אין טעם למרוח את העניין הזה.

ענת ברקו: נכון.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אני אגיד כחבר כנסת שניים-שלושה עקרונות בקיצור.

אלי אלאלוף: דבר אחד, אותם חיילים שצה"ל הטיל עליהם כל-כך הרבה משימות וכל-כך הרבה אחריות, פתאום הופכים ברגע שהם משתחררים לאנשים שאי-אפשר להאמין להם יותר.

אלי אלאלוף: הפטרנליזם הזה שמכתיב את הטון איך להעביר, למה להעביר, בצורה כל-כך מדויקת, לדעתי הוא לא במקום.

אלי אלאלוף: צריך להמשיך ולהאמין להם כמו שהצבא מאמין להם במשימות הקשות שהוא מטיל עליהם בתקופת השירות, ולחלק מהם גם הלוא קשות, כי הם באמת זקוקים למענק הזה.

אלי אלאלוף: דבר שני, זה באמת הכסף שלהם, שיהיה ברור.

אלי אלאלוף: ברגע שהפקידות משתלטת על כל העקרונות האלה, כאילו זה כבר לא כסף שלהם, הם באים כקבצנים לבקש מה שמגיע להם, וזה הסגנון שאחר-כך משתרש בהתנהגות שלהם כלפי המדינה, כל ההתנהגות שלהם בהמשך החיים.

אלי אלאלוף: אם אתה לא צועק, אם אתה לא ממלא, אם אתה לא עושה, אם אתה כך וכך, לא תקבל.

אלי אלאלוף: אחר-כך מוצאים את זה בתהליך החיים של כל אחד מאתנו, וזה נורא.

אלי אלאלוף: זה הצעד האזרחי הראשון של חייל משתחרר, לקבל את הפיקדון.

אלי אלאלוף: הוא צריך לקבל את זה בצורה הכי מכובדת, הכי קלה ולא ביורוקרטית.

אלי אלאלוף: דבר שלישי, בהקמת הביורוקרטיה מבזבזים הרבה כסף וזה על חשבון התקציב של הפיקדון.

אלי אלאלוף: אם תצמצמו את הביורוקרטיה, גם תצמצמו את ההוצאות המיותרות.

<אבי סייג: זו לא הכוונה.

אלי אלאלוף: זו לא הכוונה לעשות ביורוקרטיה.

אלי אלאלוף: תאמינו לי, אני בטוח, גם השר יגיד את זה, שיש מה לצמצם בכוח-אדם.

אלי אלאלוף: תתחילו בטוב.

אלי אלאלוף: ניהלתי קרנות של כמה אלפים, ותאמינו לי, לא הסכמתי שיהיה יותר מ-3% לניהול של זה.

אלי אלאלוף: עשינו עסקים של מיליארד שקל בשנה – 3%.

אלי אלאלוף: פה אנחנו הולכים ומנפחים עוד מנגנון רק כדי לעשות את המעקב אחרי חמש שנים, אחרי שנתיים, אחרי מקצוע זה וזה.

אלי אלאלוף: מה הבעיה?

אלי אלאלוף: במקום לרשום קניית דירה או שכירות – פתרון דיור.

אלי אלאלוף: משפט אחד מספיק, ואז לא חייבים - -

ענת ברקו: שיצהירו.

אלי אלאלוף: - - להביא את החיילים למצב שהם צריכים, סליחה על הביטוי, לתחמן את המערכת.

אלי אלאלוף: מספיק, תנו אמון באותם אנשים שכל-כך האמנו להם כשהם היו חיילים וכל הביטחון שלנו בזכותם.

אלי אלאלוף: אני מציע שכל מי שמתכנן להכביד על החוק, פליז, אנחנו לא שם.

אלי אלאלוף: נקל עליהם, וזה מה שרוח החוק צריכה להיות.

אלי אלאלוף: שמתם לב שחברי הכנסת לא האריכו, אני מבקש גם מכל השאר לא להאריך.

אלי אלאלוף: אמרתי שאני מוכן אפילו להאריך את הישיבה, אבל היום אנחנו יוצאים עם חוק ביד.

אלי אלאלוף: ברשותכם, חמדה מרק.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<חמדה מרק: תודה רבה.

<חמדה מרק: אני ראש אגף חיילים משוחררים, מנהלת הקרן לקליטת חיילים משוחררים.

<חמדה מרק: קודם כול, בשנים האחרונות הוכפל הפיקדון של החיילים המשוחררים.

<חמדה מרק: עשינו סקר בקרב החיילים.

<חמדה מרק: פעמיים עשינו סקר, לפני חמש שנים ולפני שנה וחצי, שאלנו אותם כל מיני שאלות.

<חמדה מרק: חברת סקרים חיצונית עשתה עבורנו את זה.

<חמדה מרק: הם מרוצים מהעובדה שיש להם פיקדון, שיש להם חיסכון.

<חמדה מרק: אם לא דאגו להם בבית, יש מישהו שדואג ושומר להם על הכסף.

<חמדה מרק: מבחינת הרעיון שיש להם פיקדון ששמור להם לכל דבר ועניין לאחר תקופה של חמש שנים ובמהלך התקופה של הלימודים, בוודאי ובוודאי זה עוזר, כאשר עכשיו בכלל יש את הנושא של תואר ומקצוע לכל חייל משוחרר, כשהמשימה הוטלה עלינו בקרן, עלי.

ענת ברקו: לכל חייל?

<חמדה מרק: הרמטכ"ל כתב באיגרת - - -

ענת ברקו: זה לא לכל חייל.

<חמדה מרק: לכל חייל משוחרר, זאת השאיפה.

ענת ברקו: שאיפה זה משהו אחר.

<חמדה מרק: קטעת אותי באמצע.

<חמדה מרק: בשלב זה לחיילים לוחמים ולאוכלוסיות מיוחדות.

<חמדה מרק: אני רוצה לומר עד כמה אנחנו רזים.

<חמדה מרק: רק כדי לסבר את האוזן, אנחנו מנהלים יותר מ-2.2 מיליארד שקלים.

<חמדה מרק: הקרן מוציאה כ-12 מיליון שקל בשנה, שזה פחות מחצי אחוז, כך שמבחינת הניהול שלנו והתקורה אנחנו יכולים להוות דוגמה לכל גוף שמנהל מהלך.

<חמדה מרק: כשנפל עלינו בשמחה הרעיון של תואר ומקצוע לכל חייל, ואנחנו נערכים לזה בעתיד, לא ביקשנו תוספת של כוח-אדם.

<חמדה מרק: בכל פעם שיש תוספת, אנחנו לא מבקשים.

<חמדה מרק: בסך-הכול עובדי הקרן זה 24 עובדים עם ארבעה קצינים מושאלים מצה"ל.

<חמדה מרק: זה הכול.

<חמדה מרק: יחסית זה עור ועצמות אם אני מסתכלת על ארגונים גדולים.

<חמדה מרק: בזמנו סיפרו לי שרצו לתת את הקרן לניהול הביטוח הלאומי, והביטוח הלאומי ביקשו 80 מיליון שקלים ו-80 תקנים.

ענת ברקו: - - - הקרן מצליחה להגיע לחיילים ובהרבה מאוד מקרים לא, לצערנו הרב.

<חמדה מרק: קודם כול, אדוני היושב-ראש, ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חברי כנסת, נכבדים ומוזמנים, בוקר טוב לכולם, כי באמת זה בוקר מאושר עבורנו, עבורי כמנהלת הקרן ומובילה, ובטח עבור יושבת-ראש הקרן, תא"ל במיל' דבורה חסיד, שהיא היושבת-ראש שלי, אישה מדהימה, שעושה עבורנו המון.

<חמדה מרק: נעשתה עבודה ארוכה על התיקון הזה, חמש שנים, זה ממש תהליך ארוך, כי בכל פעם שמתחלף שר אתה לא יכול להגיש.

<חמדה מרק: השר הנוכחי לקח את הנושא הזה ברצינות, והראיה היא שזה עבר החלטת ממשלה, זה יושב פה אחרי הקריאה הראשונה.

<חמדה מרק: אני יכולה להגיד רק שאפו לעניין הזה.

<חמדה מרק: זה חוק שראשיתו ב-1994, זאת אומרת, 23 שנה עברו מאז.

<חמדה מרק: הוא תוקן תיקונים קלים.

<חמדה מרק: ב-2010 היה נושא עידוד השכלה גבוהה, אבל אני חושבת שהיום אנחנו כולנו פה שותפים למהלך היסטורי, ואני רואה זכות גדולה לכולנו שבאמת אפשר לתת לאותו אחד שנתן למדינה ולומר לו: נתת – קיבלת.

<חמדה מרק: מבחינתי יום-יום שעה-שעה, כשאני קמה בבוקר אני אומרת לעצמי, נתתי או לא נתתי.

<חמדה מרק: למענם צריך לעשות את זה.

<חמדה מרק: מה שקרה פה שכולם הזיזו את טרדות היום, את כל הוויכוחים, ואני רואה את כולם חזית אחת, אפילו אם פה יש הערה כזאת, איזו עקיצה נזרקת באוויר לכאן או לכאן.

<חמדה מרק: אני לא מתייחסת לזה, כי אני מסתכלת על המטרה.

<חמדה מרק: אם מחר בבוקר אני יכולה להביא בשורה לחיילים המשוחררים – דייני, ולאותם אנשים שיושבים שם בתל השומר ומשרתים ויושבים בכמה נקודות שלנו במרחב הארץ לתת ייעוץ והכוונה, להביא להם את הבשורה שהנה, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות העביר את הצעת החוק הזאת.

<חמדה מרק: אני חושבת שזו בשורה ענקית.

<חמדה מרק: מה יש לנו היום בכל החבילה הזאת?

<חמדה מרק: קודם כול, מה שנלחמנו במשך הזמן ואי-אפשר היה לעשות.

<חמדה מרק: כשאתה עושה הכשרה מקצועית, אתה לא יכול לתת דמי קיום לאותו אחד.

<חמדה מרק: אותו צעיר, חסר כול, שהולך ללמוד הכשרה מקצועית זקוק לדמי הקיום כמו אוויר לנשימה, לפעמים הוא לא שורד את הדבר הזה.

<חמדה מרק: ניסינו דרך האפוטרופוס ולאחרונה אחרי שביקשנו והתחננו על הברכיים קיבלנו קצת כספים מהם לתת כדמי קיום, אבל עכשיו, משיעבור החוק הזה, ואני יכולה לתת לו דמי קיום, היכולת שלנו שהם יישרדו, תהיה מקפצה.

<חמדה מרק: זה צמצום הפערים בחברה.

<חמדה מרק: כל הנושא של שכר הדירה שנכנס.

<חמדה מרק: כאן תודה באמת לשר האוצר שנתן את תרומתו, וליאור פה שתרמה לכל העניין הזה, וכל מי שמסביב לשולחן שהיו לו יד ורגל.

<חמדה מרק: אנחנו לא תמיד יודעים מי דחף מה, אבל בסופו של דבר זו בשורה ענקית לחיילים הבודדים, וזה נכנס בתיקון החוק.

<חמדה מרק: הסיפור של הפיקדון.

<חמדה מרק: יותר מאשר אתם סבלתם לשמוע את הדברים האלה שהפיקדון לא מגיע אליהם, אני סובלת את זה ביום-יום, זה באמת מדיר שינה מעיני, כי מה אני צריכה את הכסף הזה, לכפרות, הוא לא מגיע אלי, הוא לא ניתן אחר-כך לחיילים, אני אפילו לא יכולה למחזר אותו במצב שהתנהל כמו שהסבירה חברת הכנסת סתיו שפיר.

<חמדה מרק: החוק הזה, וזה החוק שקבע לי, החוק אמר לי שאני לא יכולה לתת לו את זה בדחיפה, אני חייבת שהוא יבקש את זה ממני, אז התחלתי לחפש אותם.

<חמדה מרק: זה תהליך ארוך, הקציתי אנשים לזה, אנחנו עסוקים בזה באמת יומם ולילה.

אלי אלאלוף: זה לא תהליך ארוך אם זה פה על השולחן.

<חמדה מרק: הדבר הכי חשוב שהכנסת תאשר שהקרן תוכל לתת את זה בדחיפה.

<חמדה מרק: בדחיפה כמו שאמרתם, כמו הכסף שהוא קיבל לדמי הקיום שלו, מדי חודש בחודשו, אותו חשבון, לשם נדחף את זה, וגמרנו.

<חמדה מרק: חסל סדר הדבר הזה, נגמר הסיפור.

<חמדה מרק: אם תיאותו מחר בבוקר להגיד הן להצעת החוק הזאת, אני ממחר בבוקר מתחילה עבודה מסביב לשעון לדבר הזה.

<חמדה מרק: זה יהיה 24/7 לסגור את הפינה הזאת.

אלי אלאלוף: אם זה בדחיפה, את לא צריכה שנה וחצי נוספות.

<חמדה מרק: זה מה שהגיעו עם האוצר.

<חמדה מרק: אם תגיעו למשהו אחר, מה שתגידו.

<חמדה מרק: אני מבחינתי קבלן הביצוע של העניין.

אלי אלאלוף: מה אומר האוצר בנושא הדחיפה?

<ליאור בראון: היום, לאחר שבע שנים, כספים של פיקדון שלא מומשו מוחזרים לקרן לסיוע נוסף, כדי שלא יהיה כאן - - -

אלי אלאלוף: רטרואקטיבית?

<ליאור בראון: זה מועבר בעודפים מכוח חוק.

<ליאור בראון: לפי החוק, כספים שלא נמשכו לאחר שבע שנים מועברים בשנה העוקבת לקרן לסיוע נוסף.

אלי אלאלוף: אם רוצים את הדחיפה, לדחוף את זה בחמש שנים, צריך לתקן את החוק של העודפים?

<ליאור בראון: לא.

<ליאור בראון: אני מתייחסת לנקודה הזאת.

<ליאור בראון: ככל שרוצים לבצע דחיפה לאחר חמש שנים ולא שש שנים וחצי, כפי שנרשם כאן, יש כאן סוגיה תזרימית.

<ליאור בראון: כרגע בתקציב יש פה פער – בזמנו העבירו לנו הערכות מהקרן, אני לא זוכרת – זה איזה סכום שיש בו איזה משמעות תזרימית, שאנחנו לא יודעים לתת לה מענה.

ענת ברקו: במקום שזה יחזור לקופת המדינה זה יהיה איפה שזה צריך להיות.

אלי אלאלוף: סליחה, זה חד-פעמי ל-18 חודש, כי אחרי שעושים את זה פעם אחת - - -

<אבי סייג: כבוד היושב-ראש, יש להם עודף של עשרות מיליונים.

<אבי סייג: על מה הם מדברים?

ענת ברקו: הם לוקחים את הכסף הזה לאוצר.

<חמדה מרק: אם הכנסת תגיד לנו מתי לשים, אנחנו נשים.

אלי אלאלוף: רגע, גברת.

<ליאור בראון: אין מחלוקת על כך שזה יועבר בדחיפה, זה מופיע בתזכיר, כולנו שותפים לדבר הזה.

אלי אלאלוף: אבל לא אחרי שש שנים וחצי.

אלי אלאלוף: אנחנו רוצים אחרי חמש שנים.

<ליאור בראון: צריך להבין את המשמעות התזרימית של הדבר הזה.

<ליאור בראון: ככל שאתה פורץ את מסגרת התקציב - - -

אלי אלאלוף: זה חד-פעמי, אני שוב מסביר לך.

<ליאור בראון: אני יודעת.

אלי אלאלוף: פעם אחת אתם לא יכולים על חשבון כל היתרות שהיו בעבר לעשות את התזרים הקצר הזה?

<ליאור בראון: כרגע יש תקציב לשנים 2018-2014 שאושר בכנסת.

אלי אלאלוף: נגיע לזה.

יוליה מלינובסקי: אפשר לבדוק על מה מדובר?

ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, אי-אפשר לקצר את חמש השנים?

ענת ברקו: אולי צריך לקצר את זה.

ענת ברקו: אולי צריך להגיד שאחרי שלוש שנים זה מספיק.

אלי אלאלוף: ברשותך, תשלימי ותסיימי.

<חמדה מרק: במסגרת החוק שחוקקו ב-2010 לגבי עידוד השכלה גבוהה, מה שנאמר שם שאם החייל המשוחרר לא סיים את לימודיו בתוך חמש שנים, הוא חייב להחזיר את הכסף.

אלי אלאלוף: מה פתאום.

<חמדה מרק: הוא צריך להחזיר את כל הכסף שהמדינה נתנה לו אם הוא לא סיים את לימודיו בתוך חמש שנים, שזו גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה.

<חמדה מרק: זה דבר שישתנה, ושכנענו את האוצר שזה יקרה, ועל כך אני באמת מודה.

<חמדה מרק: עוד דבר חשוב מאוד.

<חמדה מרק: חייל ייחשב חייל משוחרר שלושה חודשים לפני סיום השירות, כך אנחנו יכולים בצורה מתכוננת מהצבא להסליל אותו לתהליך של לימודים או כל דבר אחר שהוא ירצה בו.

<חמדה מרק: זה דבר מדהים.

<חמדה מרק: חיילי מילואים – כולם מדברים בזכותם, וכולנו יושבים כאן בשקט כשהצבא שומר עלינו בגבולות, ואדם שעוזב את ילדיו, באמת מגיע לו.

<חמדה מרק: מה שהוחלט בקרן שנאריך את זה – זה תואם עם האוצר – מחמש שנות זכויות לעשר שנים של זכויות וכנ"ל לבודדים.

<חמדה מרק: עשיתי סקר לגבי הבודדים, הבודדים אמרו לי: עד שאני מצליח לעמוד על רגלי ואני בא ללמוד, כבר נגמרו לי חמש השנים.

<חמדה מרק: ברגע האחרון ממש קיבלתי את התוצאות של הסקר, רצתי מהר ללשכה המשפטית, אמרתי: תכניסו חיילי מילואים ובודדים, ואכן זה הוכנס.

<חמדה מרק: במקביל מתקיימת הרחבה בצו, זה מה שהחליט הייעוץ המשפטי.

<חמדה מרק: 50% ממחצית הפיקדון לבודדים, יקבלו את זה לכל מטרה, יינתן מענה לחיימ"שים שחלו, לא עלינו, במחלות חשוכות מרפא, ובית לבני המיעוטים.

<חמדה מרק: עד כאן.

<חמדה מרק: תודה לשר הביטחון - - -

ענת ברקו: למה רק לבני המיעוטים?

ענת ברקו: מישהו במושב בונה בית - - -

<חמדה מרק: הוא דיבר על בני מיעוטים, אז אמרתי - - -

ענת ברקו: זה באופן כללי.

חמד עמאר: זה באופן כללי.

חמד עמאר: החוק מדבר על כולם.

<חמדה מרק: אתם דיברתם על זה, אז התייחסתי גם לזה, אבל זה לכולם.

אלי אלאלוף: נגיע גם לנושא השכירות.

<חמדה מרק: תודה ראשית לאדוני היושב-ראש, תודה לשר הביטחון שהביא את זה עד הלום ותודה לכל חברי הכנסת שתומכים בדרך כלשהי.

אלי אלאלוף: עוד לא גמרנו לעבוד.

<חמדה מרק: אני כנראה לא אדבר יותר, אז תודה לכולם ולעמותות.

אלי אלאלוף: לא תמיד יש בשורות טובות, זו לא זכות שניתנת לכל אחד מהפקידים לבוא ולתת בשורות נפלאות.

אלי אלאלוף: דן קידרון, דחוף לך משהו?

<דן קידרון: כן, כבוד היושב-ראש, זכיתי ב-36 שנות השירות שלי, בכל מקום שהגעתי, לאמץ לפחות עשרה חיילים בודדים, בכל יחידה שהייתי במשך 36 שנה, לא משנה עדה, מה-מי-מו.

<דן קידרון: היום אני עדיין בקשר עם החיילים האלה.

<דן קידרון: יש חיילים שהם עדיין במצוקה, אני עדיין עוזר להם.

<דן קידרון: בשבוע שעבר נסעתי לצפון, אני בקשר עם חיילי המילואים, נתתי להם ממשכורתי, מהפנסיה שלי, כספים שיוכלו ללמוד ולעשות קניות.

<דן קידרון: אני חושב שהאנשים האלה הם אנשים יקרים לכולנו.

<דן קידרון: כשאנחנו אומרים "לתפארת מדינת ישראל", אלה תפארת מדינת ישראל, מכובדי, היושב-ראש וכולם, ואני באמת בטוח שהוועדה הזאת עם היושב-ראש ומנהלת הוועדה – אני בטוח שנוכל לעזור להם שגם להם יהיו חיים יפים וורודים ושהם יוכלו לצמוח, כי מגיע להם.

<דן קידרון: תודה רבה לכולכם.

אלי אלאלוף: תודה, לך.

<אימבל קואס: כבוד יושב-ראש הוועדה, חברי הכנסת, אורחים מכובדים - - -

אלי אלאלוף: מאיפה?

<אימבל קואס: אני מהסוכנות היהודית, מתוכנית כנפיים, ואנחנו בפורום של החיילים הבודדים.

<אימבל קואס: הפורום מברך על היוזמה להצעת החוק ושמח שהיתה לו תרומה לעניין בצורת המסקנות וההמלצות של חברי הפורום, שמונה 15 ארגונים המטפלים בכל הצרכים של החיילים הבודדים, בין אם עולים ובין אם לא.

<אימבל קואס: יש לנו ההמלצות שדיברת עליהם קודם, שהוגשו לוועדת העלייה והקליטה, נשמח מאוד שגם אתה תקבל את ההמלצות האלה, יש לנו פה עותק.

<אימבל קואס: הפורום העביר מסקנות והמלצות רחבות יותר בנושא.

<אימבל קואס: הצעת החוק הזאת היא בהחלט בשורה גדולה ממש.

<אימבל קואס: גם עבורנו זה יום חג, אז המון-המון תודה.

<אימבל קואס: אנחנו באופן אישי רואים בחבר הכנסת שמולי ובחברת הכנסת מלינובסקי שותפים של אמת לפורום, אז תודה גם לכם.

<אימבל קואס: אנחנו מוצאים אצלכם בשיחותינו אוזן קשבת.

<אימבל קואס: הפעילות והצעת החוק, יש בהם ממש רוח מרעננת גם לחיילים הבודדים וגם טיפול של אמת.

<אימבל קואס: חשוב לי להזכיר שכל החברים בפורום הזה פועלים ושוקדים בהתנדבות מלאה.

<אימבל קואס: זאת אומרת, שהם לא מקבלים שום תוספת תשלום, והמטרה העיקרית היא לתת מענה לחיילים הבודדים.

<אימבל קואס: אני רוצה להודות – אומנם הוא כבר הלך – לד"ר נגוסה שבזכותו וביוזמתו הרמנו את הכפפה, בלי זה לא ניתן היה לסייע באופן שנדרש.

אלי אלאלוף: האם יש פעילות של הסוכנות היהודית בתחום הזה?

<אימבל קואס: בהחלט, כמו התוכנית "כנפיים".

אלי אלאלוף: במה זה מתבטא?

<אימבל קואס: זו תוכנית שנותנת מענה לפני השירות, במהלך השירות ולאחריו, תוכנית שבע-שנתית, לחיילים הבודדים שמגיעים לארץ, מגיעים להתגייס – אנחנו מדברים על חיילים בודדים עולים – עם קרן רש"י כמובן עם ידידנו דיויד היקר.

<אימבל קואס: הפורום שם לעצמו למטרה להמשיך ולשתף פעולה עם כל משרדי הממשלה, להגיע לכל שר, חבר כנסת ואזרח בישראל.

אלי אלאלוף: לא צריך, עכשיו יש ועדה.

<אימבל קואס: אנחנו שמחים על כל התמיכה והעזרה שלכם, אז המון-המון תודה.

<אבי סייג: אני אל"מ במילואים, אני יו"ר העמותה למען משרתי המילואים.

<אבי סייג: ראשית, תודה.

<אבי סייג: אני אקצר בברכות, אבל לכולם פה מגיעה תודה.

<אבי סייג: אני רוצה לדבר על שני סעיפים בתוך הצעת החוק, אבל רק לפני זה, עם כל הכבוד פה לכולם, אף אחד כאן לא הרים את היוזמה מהצבא, או ממשרד הביטחון, או מהקרן, לעשות את זה בעצמם.

<אבי סייג: כולם חיכו שחברי הכנסת כאן יגישו את הצעות החוק לשנות את זה.

<אבי סייג: עשרות מיליונים של שקלים שוכבים בקרן סמויה, כמו שחברת הכנסת סתיו שפיר אמרה, כשאי-אפשר לעשות עם הקרן הזאת שום דבר, זה מין כספים אבודים.

<אבי סייג: על זה אני מוחה.

<אבי סייג: כולם פה מברכים ומברכים.

<אבי סייג: זו היתה צריכה להיות יוזמה של משרד הביטחון.

<חמדה מרק: זו היתה.

<חמדה מרק: זו היתה.

<אבי סייג: זאת לא יוזמה של משרד הביטחון, חד-משמעית.

<חמדה מרק: אז אתה לא מכיר.

אלי אלאלוף: רגע, גברת.

<אבי סייג: אני מבקש להשלים.

<חמדה מרק: אבי, היחסים שלנו - - -

אלי אלאלוף: גברת, את מפריעה.

<אבי סייג: יושב כאן גם חבר הכנסת מוטי יוגב, הדבר הזה בא למשרד הביטחון אחרי עשרות פעמים שהצגנו את הנושא הזה שכספים הולכים לאיבוד.

<אבי סייג: נכון שהיום זו הצעת חוק ממשלתית על-ידי משרד הביטחון.

<אבי סייג: הקרן ובכלל כל החיימ"ש הוקם בזמנו, בשנת 1994, על-ידי חבר הכנסת רענן כהן, שהוא היה גם שר.

<אבי סייג: הוא הקים את כל הארגון הזה.

<אבי סייג: וכשהוא הקים את הארגון היתה אז עמותה שנקראת "החיילים המשוחררים", כשהוא יושב-ראש העמותה עד היום.

<אבי סייג: בסעיף 4(א)(1) בחוק היה כתוב שיהיה נציג של העמותה הזאת, והעמותה הזאת לא פעילה.

<אבי סייג: ביקשתי מכולכם להכניס את העמותה למען משרתי המילואים, העמותה עובדת יחד עם פורום מג"דים, מח"טים, טייסים ופורום החיילים הפשוטים מזה 22 שנה.

<אבי סייג: זאת אומרת, כל החוקים הגדולים שנעשו בנושא המילואים באו ביוזמה של חיילי מילואים – חוק הקצבאות, הביטוח לחיילי מילואים, חוק המילואים, החזרת חיילים משוחררים לעבודה.

<אבי סייג: החזרת חיילים משוחררים לעבודה – בכלל כל החוקים שאנחנו מכירים סביב המילואים.

<אבי סייג: פה הייתי מבקש שנציג שלנו ישתתף במועצה, ואם הנציג ישתתף, דברים כאלה לא יקרו בעתיד.

יוליה מלינובסקי: סליחה, אדוני, על איזה סעיף אתה מדבר?

<אבי סייג: סעיף 4(א)(1).

<ענת מימון: בהצעת החוק זה סעיף אחר, זה סעיף 2.

<אבי סייג: לגבי הרכב הוועדה.

<אבי סייג: נמחק שם נציג החיילים המשוחררים, והוכנס נציג - - -

<ענת מימון: הרשות לשירות לאומי, אבל זה לא במקום, זה בנוסף.

<אבי סייג: זה לא משנה, זה בסדר גמור, הם יכולים להיות.

<אבי סייג: כמו שאושר פה בוועדה, כבוד היושב-ראש, לפני זמנך בוועדה, שנציג שלנו ישתתף בנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה, אני נציג במועצה של הביטוח הלאומי.

<אבי סייג: בכל מקום יש לנו נציגים, ואני חושב שאם היו לנו פה נציגים, המקרה הזה לא היה עובר, מראש היינו מתקנים אותו, כך גם אני מבקש לתקן את הנושא של סעיף 10א, יש תת סעיף (2) - - -

יוליה מלינובסקי: סליחה, לגבי הסעיף הזה.

יוליה מלינובסקי: אני צריכה לשאול את היועצת המשפטית.

יוליה מלינובסקי: האם בכלל נכון להכניס שם ארגון ספציפי?

יוליה מלינובסקי: הארגונים מתחלפים.

<ענת מימון: זה מה שהיה אגב בעבר.

<ענת מימון: היה נציג העמותה, תנועה לקליטת החייל המשוחרר, והעמותה הזאת כבר לא קיימת, ולכן עכשיו מבקשים לתקן ולמחוק את זה.

אלי אלאלוף: רשמנו את הדברים.

אלי אלאלוף: תודה, אדוני.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, בואו ניכנס לתיקונים בתוך הסעיפים.

<אבי סייג: הם מדברים ולא סיימתי.

אלי אלאלוף: תקצר.

<אבי סייג: לגבי סעיף 10א, תת-סעיף (2) - - -

אלי אלאלוף: תחכה לסעיפים, אדוני, ברשותך.

<ענת מימון: נעבור סעיף-סעיף.

אלי אלאלוף: אני מציע כשנגיע לסעיפים, נתייחס.

אלי אלאלוף: נציגת האוצר, האם אפשר לקבל הסבר על כל הנושא של היתרות בעבר?

אלי אלאלוף: מה נאסף?

אלי אלאלוף: מה זמין?

אלי אלאלוף: מה לא זמין?

<ליאור בראון: כן.

<ליאור בראון: מכוח חוק חיילים משוחררים, מועברים עודפים בכל שנה לטובת שני שימושים בלבד, והכול כאמור בהתאם לחוק.

<ליאור בראון: יש עודפים שנוצרים בגין פיקדונות שלא מומשו לאחר שבע שנים, שזה כאמור הוסדר במסגרת החקיקה הנוכחית, ויש עוד סוג של עודפים, שנוצרים בגלל מימוש חלקי של הקרן לסיוע נוסף.

<ליאור בראון: תקציב הקרן לסיוע נוסף הוא תקציב שגם הוא קבוע בחוק - - -

ענת ברקו: מה זה מימוש חלקי?

ענת ברקו: האם תוכלי להתייחס כמה כסף חוזר?

<ליאור בראון: תקציב הקרן לסיוע נוסף הוא סדר-גודל של 100 מיליון מוצמד, הוא בחוק, וככל שיש ביצוע נמוך יותר, הכול בהינתן שהוא גבוה מ-85%, היתרה מועברת.

<ליאור בראון: בשנה החולפת משני המקורות הללו זה היה סדר גודל של 11 מיליון, אם אני זוכרת נכון.

ענת ברקו: חזר אליכם?

<חמדה מרק: 3 מהקרן.

<ליאור בראון: לא, משני המקורות האלה.

ענת ברקו: זה חזר אליכם?

<חמדה מרק: לא חזר אלינו כלום.

<ליאור בראון: - - - הכסף הועבר.

<ליאור בראון: רק התייחסתי כרגע לצד המקורות.

<ליאור בראון: הכסף כאמור בחוק יוחזר לקרן לסיוע נוסף, כלומר, זה לא עובר לשימוש אחר, לאוצר המדינה, זה הולך אך ורק לקרן לסיוע נוסף, שהיא כאמור נועדה לתמוך בחיילים משוחררים.

ענת ברקו: את אומרת שהיא לא ממומשת.

<אייל דולב: היא ממומשת ב-95% בממוצע בארבע השנים האחרונות, כמעט 100%.

<אייל דולב: בארבע השנים האחרונות כמעט 100%.

ענת ברקו: למה לא 100%?

ענת ברקו: אין מספיק חיילים שזקוקים לסיוע נוסף?

<אייל דולב: את מכירה תקציב ממשלתי שמגיע ל-100% בדיוק?

ענת ברקו: צריך לפעול שיגיע כמה שיותר.

<חמדה מרק: הגענו גם ל-98%.

<חמדה מרק: זה תלוי כמה ביקוש - - -

<קריאות: - - -

<חמדה מרק: אף אחד לא נדחה.

<ליאור בראון: - - - איפה יש עוד שימושים שעכשיו נכסים לקרן.

<ליאור בראון: נכנסים עכשיו עוד שימושים.

<ליאור בראון: לגבי סוגיית העודפים, אני רק רוצה לציין שבשנה הנוכחית העודפים כבר הועברו במלואם לקרן בחודש מאי.

<ליאור בראון: הם הועברו על מנת לאפשר להם לנצל אותם ולפעול, כך שאין פה שום חסם וזה לא הועבר בסוף שנה.

אלי אלאלוף: זה אומר שיש יתרות שחוזרות לקרן.

אלי אלאלוף: ליתרות האלה יש גמישות בשימוש?

<ליאור בראון: הן מועברות לקרן לסיוע נוסף.

אלי אלאלוף: יש גמישות בשימוש?

אלי אלאלוף: אפשר לעשות משהו?

<חמדה מרק: זה מגיע ב-31 בדצמבר וב-1 בחודש בשנה העוקבת זה כבר איננו.

אלי אלאלוף: למה איננו?

אלי אלאלוף: אומרים לך - - -

סתיו שפיר: הם מעבירים להם את העודפים בסוף השנה, ואז הם לא יכולים להשתמש בזה.

<חמדה מרק: חברת הכנסת סתיו שפיר עלתה על הקאץ'.

<חמדה מרק: איך קראת לזה?

<חמדה מרק: "תקציב על?

סתיו שפיר: עודפים מתגלגלים.

אלי אלאלוף: זה עובר לקרן ולא ניתן להשתמש בזה?

<חמדה מרק: לוקחים את זה.

<ענת מימון: כתוב בחוק שאם השימוש הוא מעל 85%, זה עובר לשנה אחרי.

<חמדה מרק: שמו לי 5 מיליון שקל או 12 מיליון שקל ב-31 בדצמבר ל-2016.

<חמדה מרק: ב-1 בינואר 2017 כבר אין לי אותם.

<חמדה מרק: זה האבסורד.

סתיו שפיר: מחזירים אותם לקופת המדינה.

ענת ברקו: זו הונאה.

חמד עמאר: הם מוחזרים לאוצר.

ענת ברקו: זו הונאה.

ענת ברקו: בקיצור, לחיילים זה לא מגיע, זה מצג שווא.

ענת ברקו: זו הונאה.

אלי אלאלוף: נקשיב לאוצר, בלי להפריע לה.

אלי אלאלוף: תסבירי.

<ליאור בראון: אני מסבירה את המנגנון.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<ליאור בראון: בהתאם לחוק – אתם יכולים לפתוח, אני לא זוכרת את הסעיף, חוק חיילים משוחררים – עודפים של הקרן לסיוע נוסף, בהינתן ביצוע של יותר מ-85% מועברים לקרן לסיוע נוסף לשנה העוקבת.

ענת ברקו: נניח שיש ביצוע נמוך יותר?

אלי אלאלוף: רגע.

אלי אלאלוף: בבקשה, ענת.

<ליאור בראון: זאת המשמעות לביצוע נמוך יותר.

<ליאור בראון: כלומר, ככל שהביצוע יותר נמוך מ-100%, היתרה מועברת לקרן לסיוע נוסף בשנה העוקבת.

<ליאור בראון: מה שקרה בשנה הקודמת - - -

אלי אלאלוף: זה אומר שאתם מעבירים בשנה לאחר מכן פחות כסף?

<ליאור בראון: את הפער.

<קריאות: - - -

אלי אלאלוף: אז לא העברתם, אתם עובדים עלינו.

ענת ברקו: הם שתו את התקציב.

אלי אלאלוף: אם מעבירים לקרן, זה לא על חשבון התקציב הבא.

<אייל דולב: לא, בנוסף.

<ליאור בראון: זה מועבר מעבר למה שמתוקצב.

אלי אלאלוף: אם יש יתרה - - -

עודד פורר: בואו נעשה תרגיל מספרי.

עודד פורר: היו 10 שקלים בקרן, ניצלו רק 8, נשארו שני שקלים.

עודד פורר: האם בשנה הבאה התקציב יהיה 12 שקלים?

<ליאור בראון: כן.

סתיו שפיר: זה לא נכון.

סתיו שפיר: זה לא מה שקרה.

סתיו שפיר: כשבדקנו את הנתונים האלה היסטורית, הסתבר שהם לא עשו את זה ולא העבירו משנה לשנה ולא הוסיפו את התוספת.

אלי אלאלוף: אם יש יתרה - - -

<ליאור בראון: היתרה הזאת עוברת בפנייה תקציבית - - -

אלי אלאלוף: רגע.

אלי אלאלוף: אני רוצה עוד שאלה.

אלי אלאלוף: יש לי שלוש שאלות בבת-אחת, כך הראש שלי מתפקד.

עודד פורר: למה אתם לא שמים תקציב - - -

אלי אלאלוף: רגע, עודד.

אלי אלאלוף: אתה מפריע.

אלי אלאלוף: כבר הפרעת לי, הפעם אני לא אתן לך, גם אם אתה חבר שלי.

עודד פורר: סליחה.

אלי אלאלוף: אני רוצה להבין.

אלי אלאלוף: אם יש יותר כסף בשנה לאחר מכן בזה שיש יתרה, זה אומר שהכסף "המיותר" הזה הוא לשימוש לפי ראות עיניהם של אנשי הקרן?

<ליאור בראון: לטובת השימושים שמוגדרים בחוק.

אלי אלאלוף: רק לפי זה.

אלי אלאלוף: אתם לא מדברים על יתרות כלשהן.

אלי אלאלוף: זה החלק מהתקציב לפי הפעולות המוגדרות.

<ליאור בראון: ההגדרות של הקרן לסיוע נוסף, מטרותיה מוגדרות בחוק.

אלי אלאלוף: אנחנו חייבים להוסיף בפעולות המוגדרות את יוזמות הקרן, אחרת אין שימושים - - -

<אייל דולב: האם אני יכול להסביר?

<אייל דולב: אני תקציבן הקרן.

<אייל דולב: אם אני אסביר, אתם תקלטו.

<אייל דולב: התקציב בגדול הוא 100 מיליון.

<אייל דולב: נניח שבשנת 2016 ניצלתי 95 מיליון, נשארו 5 מיליון.

<אייל דולב: 5 המיליון האלה מועברים בשנה אחרי זה, ב-2017.

<אייל דולב: ב-2017 התחלתי עם 100 קיבלתי 5, יש לי 105 מיליון.

<אייל דולב: ב-105 מיליון האלה, הקרן יכולה לעשות מה שהיא רוצה במסגרת השימושים בחוק.

<אייל דולב: וכך בארבע השנים האחרונות הניצול היה מעל 85%, והקרן ניצלה יותר.

<אייל דולב: מה שמנהלת הקרן אומרת שבשנים האחרונות העיתוי של העברת הכספים היה בדצמבר או בסוף השנה, ולכן ההגדלה הזאת מ-100 ל-105 קרתה ברגע האחרון של השנה, ואי-אפשר היה לנצל את זה בזמן.

ענת ברקו: זה תרגיל.

<אייל דולב: זה היה כללי לכלל תקציב המדינה.

<אייל דולב: השנה האוצר עשה מהלך לכלל תקציב המדינה, שהוא העביר את זה.

<אייל דולב: ופה המקום להודות לוועדת הכספים שאנחנו התקציב היחיד שוועדת הכספים אישרה בלי שום הסתייגויות של האופוזיציה, וקיבלנו את הכסף הזה כבר לפני חג הפסח.

<אייל דולב: השנה חל שינוי לטובה.

<אייל דולב: זאת אומרת, אותם העודפים - - -

ענת ברקו: יהיו לכם כל החודשים האלה לנצל.

<חמדה מרק: כן, זו פעם ראשונה.

<אייל דולב: השנה יש לי שני נתחים:

<אייל דולב: נתח אחד מה שבשנה שעברה לא ניצלתי, משהו כמו 4%, זה יתווסף, ונתח של הפיקדונות של השבע שנים, שזה קיבלנו השנה - - -

ענת ברקו: אז אתה מסכים עם זה שעד כה, עד השנה, האוצר שתה את התקציב של חיילים משוחררים?

ענת ברקו: זה מה שקרה עד עכשיו.

<אייל דולב: העיתוי לא אפשר לקרן - - -

<קריאות: - - -

אלי אלאלוף: סליחה.

אלי אלאלוף: ענת, ברשותך.

ענת ברקו: זה מה שקרה שנים על גבי שנים.

<ליאור בראון: ככל שייווצר פער.

<ליאור בראון: לצורך העניין בשנת 2016, מאחר שמועד העברת העודפים היה מאוחר, זה יהיה עודף לשנה העוקבת.

סתיו שפיר: זה אומר שזה אותו עודף.

סתיו שפיר: אלי, יש פה בלבול בנתונים שצריך להסביר אותו.

אלי אלאלוף: אני לא ועדת הכספים, יש לי ראש מוגבל.

אלי אלאלוף: תבקשו את רשות הדיבור – תדברו, אין רשות דיבור – לא מדברים.

אלי אלאלוף: יש לי שאלה ליועצת המשפטית שלנו.

<ענת מימון: החוק מדבר על מימוש של מעל 85% מתקציבה של הקרן.

<ענת מימון: מה קורה אם המימוש עומד נגיד על 80%?

<ענת מימון: מה קורה עם ה-20% של היתרה במצב כזה?

<חמדה מרק: זה לא קרה.

ענת ברקו: זה קרה קודם, חמדה.

<חמדה מרק: הם לקחו.

ענת ברקו: איך זה יכול להיות שקרן לא מממשת יותר מ-80% לטובת חיילים משוחררים כשהם זקוקים לכל שקל?

<חמדה מרק: זה שייך להיסטוריה.

אלי אלאלוף: נגיע לסעיף הזה.

<קריאות: - - -

אלי אלאלוף: חבר'ה, נציגים, אל תפריעו לנו בבקשה.

סתיו שפיר: מדברים פה כאילו מדובר בעניין טכני שפשוט העיתוי יצא בסוף דצמבר, אז צריך להסביר את זה.

סתיו שפיר: קודם כול, העיתוי נקבע על-ידי משרד האוצר - -

אלי אלאלוף: בסדר, הבנו את זה.

סתיו שפיר: - - שמעבירים את זה בסוף דצמבר, יודעים במשרד - - -

<קריאות: - - -

אלי אלאלוף: הם אמרו בחוק שהיתרות יהיו החל מפסח.

סתיו שפיר: רגע, אני רוצה לסיים את דבריי.

סתיו שפיר: המתנתי בסבלנות כשאחרים צעקו.

סתיו שפיר: המשמעות היא שמשרד האוצר כשהוא מעביר את זה בדצמבר הוא יודע היטב שבקרן לא יהיה אפשר להשתמש בכסף, פשוט כי זה בלתי אפשרי, ולכן הכסף יחזור לקופת המדינה.

סתיו שפיר: אמרו פה נציגי האוצר שהיתרה הזאת הושלמה.

סתיו שפיר: עברתי על הנתונים של השנים האחרונות, של חמש השנים האחרונות, וזה פשוט לא נכון, זה לא מסתדר בנתונים.

סתיו שפיר: היתרה לא הושלמה.

סתיו שפיר: אותו עודף גולגל משנה לשנה מבלי שמתווסף שם הכסף על זה שהם גלגלו אותו בסוף השנה, כך שלא נוצר שם סכום נוסף שהם יכולים להשתמש בו בעודפים שהם כבר תכננו.

סתיו שפיר: הרי הם תכננו להשתמש בהם, אבל לא יכלו להשתמש בהם, בגלל המגבלה שהטיל עליהם האוצר, ולכן מדובר בדיוק באותו סכום.

סתיו שפיר: לא היתה פה הגדלה של התקציב, לא היתה פה התווספות של עודף כפי שהיתה אמורה להיות לפי החוק, ובאמת היתה פה תרמית של האוצר כנגד החיילים המשוחררים, ולכן הצעתי את מה שהצעתי בהתחלה, וזה לא רטרואקטיבי.

אלי אלאלוף: מי שקובע תרמית זה בתי משפט, חבר'ה.

סתיו שפיר: אפשר ויכולה הוועדה הזאת אם במסגרת החוק ואם לא, להורות למשרד האוצר שהסכום שהקרן כבר תכננה להוציא והוא הולך לפרויקטים מאוד-מאוד חשובים כן יתווסף, ובמסגרת בסיס התקציב ולא במסגרת העברת עודפים.

סתיו שפיר: עכשיו זה יצטרך להיות בהעברה, כי עכשיו כבר יש תקציב, אבל להנחות את האוצר שבשנים הבאות זה ייכנס לבסיס התקציב ולא בהעברת עודפים, כי ברגע שאנחנו מכניסים את זה באותה העברת עודפים, אנחנו מאפשרים להם שוב לעשות את התרמית הזאת שלא להעביר את הכסף בזמן ולא לאפשר לקרן להשתמש בו.

סתיו שפיר: בכל פעם שלא משתמשים, זה אומר שפרויקטים שמתוכננים, אי-אפשר להוציא אותם לפועל.

מרדכי יוגב: אני רוצה לומר משהו שמהפך את העניין.

מרדכי יוגב: אם בהצעת החוק או בתיקונים להצעת החוק אנחנו הופכים את ברירת המחדל, שברירת המחדל זה לא שזה חוזר לקרן אחרי שבע השנים, אלא ברירת המחדל היא שרודפים אחרי החייל ומעבירים את זה לחשבונו, כפי שפתחת ואמרת, ואם אנחנו עושים עוד דבר, קובעים שהתקציב הזה הוא בגדר תב"ר (תקציב בלתי רגיל), קרי, שהוא ניתן לקרן, כי היתרות שלא ימומשו יהיו האחוזים הקטנים של החייל שלא עלינו נפטר ולא הצליחו לפתור את בעייתו, והמשפחה לא הצליחה להוציא, שזה יהיה 2%-1%, יהיו 98%, כאשר משרד הביטחון ירדוף אחרי החייל ויכניס את זה לחשבונו כעבור חמש שנים או שבע שנים, ולא יותיר את זה לקרן לסיוע נוסף.

מרדכי יוגב: כשאתה מהפך את ברירת המחדל, כפי שאתה פתחת בפתיחה הכוללת שלך, אזי צריך להעמיד את התקציב הזה כתב"ר ועל המערכת לרדוף אחרי החייל, וממילא, לא משנה מתי השר יצליח לממש, גם אם תקציב המדינה אושר רק בסוף דצמבר, אזי הקרן מקבלת את הכסף והוא הופך לכסף למימוש ל-99%-98% מהחיילים, ועל האחוז הנוסף עליו יידונו, על האחוז שלא הצליחו לבדוק איפה החייל – ירד לאוגנדה, למדינה באפריקה ולא מוצאים אותו, סגר את חשבונותיו בישראל – אותו אחוזון שקיים אולי במציאות, את האחוזון הזה הקרן תממש אחרי גמר שירות המילואים שלו וכעבור עשר שנים לסיוע נוסף.

מרדכי יוגב: בפועל ירדפו אחרי החיילים וממילא לא תיוותר בקרן יתרה.

מרדכי יוגב: זה הסיפור.

אלי אלאלוף: אני מבקש מהאוצר לקבל בכתב מה המצב של חמש השנים האחרונות של ניצול התקציב ומה נעשה בסכומים.

ענת ברקו: תאריכים.

אלי אלאלוף: רגע.

אלי אלאלוף: מה קרה?

אלי אלאלוף: את באה מהצבא, זה צריך להיות מסודר.

אלי אלאלוף: אני בא מהברדק, זה פחות מסודר.

אלי אלאלוף: אני מבקש לקבל מהאוצר בכתב דוח על הקרן לחיילים משוחררים בחמש השנים האחרונות, ניצול ביתרות ומועדי העברה.

אלי אלאלוף: אלה שלוש הנקודות החשובות.

אלי אלאלוף: אני מבקש אם אפשר לקבל את זה בשבועיים הקרובים.

אלי אלאלוף: נראה לי שזה אפשרי.

<ליאור בראון: אין שום בעיה.

סתיו שפיר: על חמש-שש השנים האחרונות.

אלי אלאלוף: חמש אמרנו.

אלי אלאלוף: אמרת שבדקת חמש שנים, אני אביא לך בכתב.

אלי אלאלוף: יש לי רק בקשה.

אלי אלאלוף: רק בית המשפט יקבע לגבי רשויות המדינה אם זה תרמית או לא תרמית, לא אנחנו.

אלי אלאלוף: בואו נתייחס בצורה הגונה גם כלפי המערכות שלנו.

אלי אלאלוף: זה משרד האוצר של המדינה שלנו.

אלי אלאלוף: לקרוא לעבודת הפקידים, שאני מאוד מאמין להם, תרמית, זה נראה לי לא ראוי.

סתיו שפיר: תרשה לי, כי לרוב אני לא חולקת עליך, תרשה לי פעם אחת לחלוק עליך.

אלי אלאלוף: תחלקי.

אלי אלאלוף: יש לנו מספיק סיבות.

סתיו שפיר: אחרי שמשיגים על הרבה מאוד נתונים ומצבים אחרים, משרד האוצר מנסה לצמצם את הקופה הציבורית, כנראה מסיבות אידיאולוגיות, שלא ברורות, ונוצר פה מצב שבהרבה מאוד תוכניות ממשלתיות, הרבה מאוד – פה זו נקודה מאוד-מאוד רגישה, מדובר בחיילים ובחיילים משוחררים, שכולנו פה שותפים לדאגה כלפיהם – בהרבה מאוד מצבים משרד האוצר ממש משתמש בשיטה הזאת כדי לגלגל עודפים, ומדי שנה מתגלגלים עודפים בסך של 30 מיליארד שקלים, 30 מיליארד שקלים שאפשר היה להשתמש בהם לתוכנית לטיפול בעוני, שהוועדה בראשותך עבדה עליה, היה אפשר לממן אותה חמש פעמים עם התקציב שרק מתגלגל בעודפים.

סתיו שפיר: הם פשוט החליטו שהם לא רוצים לממן אותה, ופה אנחנו רואים שזה גם נופל על חיילים משוחררים.

אלי אלאלוף: למרות שזה כאילו ישתמע פוליטית, יש לנו היום שר אוצר שלא נותן לכסף לשכב יותר מדי, הוא מוציא אותו, גם אם זה לא מוצא חן בעיני אחרים, וזה לא תמיד מוצא חן בעיני אחרים.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אני רוצה להתחיל בקריאת הצעת החוק.

<ענת מימון: אנחנו מתחילים בסעיף הראשון, שזה מתקן את סעיף 1 לחוק קליטת חיילים משוחררים, שזה סעיף ההגדרות.

<ענת מימון: זו הגדרה שהיתה קיימת בחוק והיום כבר לא עושים בה שימוש, ולכן מורידים אותה.

<ענת מימון: זה קיצור להשתמש בשם החוק בהמשך.

<ענת מימון: למעשה ההגדרה של חייל בודד, אנחנו משתמשים בה בהמשך לגבי הטבות שניתנות לחייל בודד.

<ענת מימון: זה מוגדר בפקודות הצבא שהן יותר דינמיות, ולפי מה שביררתי הן מפורסמות וזה משהו שידוע ונגיש לכול.

<ענת מימון: דבר נוסף, אנחנו מוסיפים את העניין של המוסד להכשרה מקצועית, שזה כבר היה קיים היום, אבל אנחנו מאפשרים לשרים נוספים להכיר במוסדות כאלה, כל אחד בתחומו שלו.

אלי אלאלוף: אני חושב שהסעיף האחרון של הכשרה מקצועית מאוד-מאוד מהפכני, כי הוא מאפשר לכל אחד ללמוד לפי רצונו במסגרות מוכרות.

ענת ברקו: מה אם זה לא פורמלי?

אלי אלאלוף: לצערנו יש הרבה מאוד מתחזים היום שכאילו נותנים הכשרה ונותנים ישראבלוף.

אלי אלאלוף: אני חושב שזאת הערה מרכזית מאוד, ודאי לאלה שבקשר עם החיילים המשוחררים.

אלי אלאלוף: תסבירו להם את זה.

אלי אלאלוף: יש יותר מדי כאלה, אני לא אגיד שמות, כדי לא לפגוע באף אחד, אבל יש היום הרבה מאוד מסגרות שכאילו מוכרות, תחת פיקוח משרד זה או אחר, וזה רמייה אחת גדולה לאלה שהולכים ללמוד בהן.

ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, שירות לאומי-אזרחי זוכה לאותן הטבות כמו חייל משוחרר?

<דרור גרנית: חוק חיילים משוחררים נותן שתי זכאויות מרכזיות: מענק ופיקדון.

<דרור גרנית: ובשתי הזכאויות גודל הזכאות תלוי בשני פרמטרים, האחד למשך השירות והשני לסוג השירות.

<דרור גרנית: חייל קרבי מקבל יותר מאשר חייל עורפי למשל, וחייל קרבי מקבל יותר מאשר משרת שירות לאומי.

ענת ברקו: וחייל עורפי מקבל יותר מאשר שירות לאומי?

<דרור גרנית: אותו דבר.

ענת ברקו: בעיני זה לא הוגן.

ענת ברקו: שירות בצבא לא מקביל לשירות לאומי.

אלי אלאלוף: זו הדרישה של צה"ל, שתמיד ההטבות לחיילים יהיו הטבות טובות יותר מאשר לשירות האזרחי.

ענת ברקו: שהטבות לחיילים יהיו יותר מאשר לשירות האזרחי.

אלי אלאלוף: נכון.

ענת ברקו: על זה אני מדברת.

אלי אלאלוף: זה מה שהוא אומר.

ענת ברקו: זה לא נשמר כשמדובר על חייל עורפי.

ענת ברקו: זה לא בסדר.

ענת ברקו: אני לא יכולה להשוות שירות לאומי לשירות בצבא.

ענת ברקו: זו לא אותה מסגרת טוטלית, זו לא אותה תובענות, זו לא אותה רמה של תרומה.

ענת ברקו: סליחה.

ענת ברקו: אני לא מזלזלת, בשירות לאומי עושים דברים מדהימים, אבל זה לא שירות צבאי, נקודה.

ענת ברקו: אנחנו חייבים לשמור על היתרון של השירות הצבאי.

ענת ברקו: חייבים, גם לחיילים עורפיים.

ענת ברקו: בטח שלחיילים קרביים, אבל גם לחיילים עורפיים.

ענת ברקו: אי-אפשר שזה יהיה אותו דבר.

<דרור גרנית: השוויון בסכום הניתן הוא פר חודש.

<דרור גרנית: זאת אומרת, שירות לאומי נעשה בדרך כלל לתקופה של 12 חודשים, בדרך כלל זה שנה.

<יואב ארבל: גם שנתיים.

<דרור גרנית: יש גם שנתיים, נכון, יש אפשרות.

<דרור גרנית: הכלל הוא שנה בעוד ששירות צבאי לגברים הוא כידוע 32 חודשים ולנשים שנתיים.

ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, זה אומר - - -

אלי אלאלוף: ענת, תעצרי בבקשה.

אלי אלאלוף: כשנגיע לסעיף הזה נמשיך.

ענת ברקו: אני רוצה להגיד משהו כדי להשלים את הרעיון.

ענת ברקו: אפשר?

ענת ברקו: משפט?

אלי אלאלוף: נחכה לסעיף.

אלי אלאלוף: הסעיף כתוב.

ענת ברקו: זה מוגדר בהגדרות.

אלי אלאלוף: אתם רוצים להתקדם לקבלת החוק?

ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, זה בהגדרות.

ענת ברקו: אני רוצה לתת דוגמה על הנושא של השירות הלאומי.

אלי אלאלוף: בהגדרות כרגע זה לא מופיע.

ענת ברקו: זה מופיע בהגדרות, בגלל זה העליתי את זה.

ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, למשל ניקח מדריכה ביחידות השדה, שזה מדריכת שריון, מדריכת הנדסה, מדריכת חי"ר, היא מקבלת אותו הדבר כמו מישהו שעבד בבית חולים, פעמיים בשבוע, שלוש פעמים בשבוע, חמש שעות ביום.

אלי אלאלוף: זו דוגמה לא טובה.

אלי אלאלוף: זה תומך לחימה.

ענת ברקו: זה תומך לחימה, אבל זה לא לוחם.

<ענת מימון: תומך לחימה זו גם מדרגה שמקבלת יותר.

<דרור גרנית: יש שלוש מדרגות.

ענת ברקו: יש מספיק דוגמאות של אנשים שעובדים בחיל המודיעין, זה לא אותו דבר.

ענת ברקו: תשמרו על היתרון היחסי של חיילים.

אלי אלאלוף: ענת, נגיע לסעיף ותוכלי להתייחס.

<יואב ארבל: אני מהרשות לשירות לאומי אזרחי, הערה קטנה לגבי המונחים.

<יואב ארבל: תזכיר החוק הזה הופץ לפני שעבר חוק השירות האזרחי, שדנו בו פה בוועדה הרבה מאוד שעות, ולכן חלק מהמונחים אנחנו מבקשים בשלב הנוסח להתאים למונחים בחוק החדש.

אלי אלאלוף: כשנגיע לסעיף.

<יואב ארבל: זה בסעיף 1.

<יואב ארבל: השם של הרשות והשר, דברים השתנו.

אלי אלאלוף: אנחנו נתקן בסוף.

<ענת מימון: בסדר.

<ענת מימון: סעיף 2 להצעת החוק מתקן את סעיף 4 בחוק, שעוסק בהנהלת הקרן, ואני אציג את התיקונים.

<ענת מימון: פה אני טיפה משנה את הנוסח.

ענת ברקו: למה אנשי המילואים לא?

<ענת מימון: אני רק אסביר מה יוצא לנו עכשיו.

<ענת מימון: הנהלת הקרן כיום היא בת 11 חברים, מציעים להגדיל את זה בחבר אחד נוסף שזה יהיה נציג הרשות לשירות לאומי-אזרחי.

ענת ברקו: איפה המילואימניקים?

<ענת מימון: היום החוק קובע שיש חמישה נציגי ציבור ועוד שישה נציגי ממשלה.

<ענת מימון: היום יהיו חמישה ושבעה, כשמחמישה נציגי הציבור היה קבוע במפורש שיהיה לפחות אחד נציג העמותה לקליטת החייל המשוחרר, את זה מבקשים למחוק, כי העמותה הזאת כבר לא קיימת, ולכן אנחנו נשארים עם חמישה נציגי ציבור באופן כללי.

<ענת מימון: שר הביטחון, שהוא השר הממונה, הוא זה שממנה את חברי הקרן, והוא זה שראשי לקבוע בתוך חמישה הנציגים את הנציגים שהוא רואה לנכון שישבו באותה קרן, כשהוספנו את נציג הרשות לשירות לאומי-אזרחי, ובנוסף, בגלל שכרגע יש לנו מספר זוגי, אנחנו קובעים, ואני עוד מעט אקרא, שההחלטות יתקבלו ברוב רגיל, ואם יהיו קולות שקולים, ליושב-ראש יהיה קול נוסף.

ענת ברקו: שירות לאומי יותר חשוב מהמילואים?

ענת ברקו: מה זה הדבר הזה?

ענת ברקו: איך זה יכול להיות?

יוליה מלינובסקי: יש נציגים למשרד הביטחון, ענת.

ענת ברקו: לא.

יוליה מלינובסקי: כן.

ענת ברקו: זה לא קשור.

יוליה מלינובסקי: לשר הביטחון יש סמכות להכניס לשם נציגי ציבור.

ענת ברקו: את יכולה להגיד את דעתך.

יוליה מלינובסקי: גם את אומרת את דעתך.

ענת ברקו: אני חושבת שצריך לתת נציגות למילואים.

חמד עמאר: איזה גוף?

יוליה מלינובסקי: היום זה גוף אחד, מחר זה יהיה גוף אחר.

חמד עמאר: אולי הגוף הזה כמו הגוף הקודם - - -

ענת ברקו: עמותת חיילים משוחררים - - -

חמד עמאר: - - - לכן יש זכות לשר לבוא ולהחליט.

אלי אלאלוף: אני לא רוצה להאמין שבצה"ל היו לך דיונים בצורה כזאת.

אלי אלאלוף: באמת.

אלי אלאלוף: איזה מין דבר זה?

אלי אלאלוף: זה התפרצויות כאלה שזה לא מכבד את הוועדה הזאת.

מרדכי יוגב: אדוני היושב-ראש, אולי קצין מילואים ראשי כגורם קבוע.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אתם יכולים להציע מה שתרצו, אבל בצורה מכובדת.

ענת ברקו: זה מתוך המערכת.

מרדכי יוגב: מתוך המערכת, אבל אחריותו על העניין.

מרדכי יוגב: אם נייחד את המילואים כגורם קבוע, יכול להיות שקצין מילואים ראשי כגורם קבוע, שזו דאגתו המרכזית.

מרדכי יוגב: הוא גם יוצא למילואים עכשיו.

מרדכי יוגב: התקן מעכשיו במילואים, הוא בעצמו מילואימניק.

אלי אלאלוף: אני חושב שחשוב שיהיה נציג למילואים, אבל אני מבקש - - -

עודד פורר: יש נציגי ציבור.

ענת ברקו: נציגי ציבור זה לא נציגי מילואים.

אלי אלאלוף: אפשר לגמור פה משפט?

עודד פורר: השר יכול לדון.

<יואב ארבל: יכול, אבל הוא לא ממנה.

אלי אלאלוף: אתה גם כמו חברי הכנסת מפריע באמצע?

אלי אלאלוף: תשמור על המעמד שלך, תאמין לי.

אלי אלאלוף: במסגרת נציגי הציבור ששר הביטחון יקבע הוא יכלול נציג של המילואים.

<ענת מימון: אפשר לכתוב "בהם לפחות אחד שעוסק בתחום" - - -

<בת חן הורוביץ: פחות היינו רוצים לכתוב את זה, היינו רוצים להשאיר לשר הביטחון את שיקול הדעת.

<בת חן הורוביץ: אנחנו סמוכים ובטוחים שבבואו למנות, הוא ידע למנות את האנשים הנכונים.

אלי אלאלוף: שר הביטחון יקבע נציג שייצג את המילואימניקים, מתוך הצבא, מחוץ לצבא, מה שהוא רוצה.

אלי אלאלוף: לא נקבע לו, נשאיר לו את החופש המלא כדי לבחור את הנציג.

<ענת מימון: אנחנו משאירים את הנוסח כמו שהוא - - -

אלי אלאלוף: מתוך חמישה נציגי ציבור יהיה לו אחד.

ענת ברקו: והביטוי יהיה בחוק.

<ענת מימון: רק מנציגי ציבור או שזה יכול להיות גם נציג משרד הביטחון?

<דרור גרנית: לא - - -

<ענת מימון: נקבע שזה יהיה חמישה נציגי ציבור, בהם לפחות נציג אחד שעוסק בתחום חיילי המילואים.

<ענת מימון: אנחנו ננסח את זה.

עודד פורר: מה העמדה של משרד הביטחון?

<בת חן הורוביץ: שוב, הייתי מעדיפה להשאיר את שיקול הדעת לשר הביטחון, אבל אני מניחה שנוכל לחיות גם עם נוסח כזה.

<יואב ארבל: נציג הרשות כבר הוסף בחוק של השירות האזרחי.

<יואב ארבל: אם רוצים עוד נציג להוסיף פה, אין לנו בעיה, אבל נראה לנו שזה מיותר פה.

<בת חן הורוביץ: זה לא נציג נוסף, זה במסגרת נציגי הציבור.

<יואב ארבל: כבר יש לנו נציג בתיקון עקיף של החוק שלנו.

<יואב ארבל: אין צורך גם פה, אפשר להוריד את זה פה.

<ענת מימון: פה אנחנו צריכים לשנות מ-11 ל-12 חברים בקרן, לתקן ולהוריד את הנציג.

אלי אלאלוף: הבנתם מה שסיכמתם?

<ענת מימון: אני רק מסכמת, הנהלת הקרן היא 12 חברים, יש לנו חמישה נציגי ציבור, שבהם לפחות נציג אחד שעוסק בתחום חיילי המילואים.

<ענת מימון: שאר הנציגים נשארים כמו שהם, רק שינינו את שמות המשרדים, ונציג רשות שכבר הוסף בחוק שלהם, אנחנו לא נוסיף פה, אנחנו רק קובעים שאם הקולות שקולים, ליושב-ראש ההנהלה יהיה קול אחד נוסף פסקה (2) כבר קראנו, זו הוספה של סעיף קטן (ב).

<ענת מימון: אנחנו עוברים לסעיף 3 להצעת החוק, שהוא מתקן את סעיף 7 לחוק העיקרי, שזה חוק קליטת חיילים משוחררים.

<ענת מימון: אני אקרא את הנוסח.

<ענת מימון: סעיף 7 אגב זה הסעיף שעוסק בקרן לסיוע נוסף.

<ענת מימון: למעשה יש פה שני תיקונים.

<ענת מימון: תיקון אחד מבקש לקבוע שאפשר יהיה לשלם דמי קיום גם למי שלומד במוסד להכשרה מקצועית.

<ענת מימון: היום דמי קיום שולמו רק למי שלמד במכינה קדם אקדמית, ולגבי מוסד להכשרה מקצועית רק מימנו את הלימודים, כרגע מוסיפים אפשרות של דמי קיום, כמו שזה הוצע קודם, והשינוי הנוסף זה הסיוע בשכר הדירה לחיילים בודדים, וזה תקציב נוסף שניתן לצורך זה.

<ענת מימון: העניין הוא שהתשלום נעשה לפי כללים שייקבעו בתקנון הקרן.

<ענת מימון: לפי מה שהבנתי הפרוצדורה לתיקון תקנון הקרן זה משהו שיכול לקחת גם כמה חודשים, זה גם צריך להגיע לכנסת לאישור.

עודד פורר: למה כללים של תקנון הקרן?

<בת חן הורוביץ: היינו שמחים שזה יהיה כללים של הנהלת הקרן, אבל מאחר שאני מניחה שירצו לעגן את זה גם בתקנון, והתקנון צריך להיות באישור - - -

עודד פורר: מההיכרות שלי עם משרד הקליטה זה חייב להיות בנהלים משרדיים, כי הדברים משתנים.

עודד פורר: התנאים שבהם אתה צריך לתת למישהו סיוע - - -

אלי אלאלוף: לא בתקנון ולא בחוק.

עודד פורר: זה צריך להיות גמיש להנהלת הקרן.

<בת חן הורוביץ: מבחינתנו זה הכי טוב.

<ענת מימון: השאלה אם זה מפורסם ונגיש.

עודד פורר: בוודאי.

עודד פורר: אפשר לכתוב: כללים של הנהלת הקרן שיפורסמו.

<ענת מימון: שיפורסמו באתר.

עודד פורר: כמו נהלים.

עודד פורר: גם במשרדים אחרים יש נהלים, הנהלים מחויבים להיות מפורסמים.

אלי אלאלוף: למה זה צריך להיות בתקציב נפרד?

אלי אלאלוף: נציגת האוצר, בבקשה.

<קריאה: זה לפי דרישתכם.

אלי אלאלוף: למה זה צריך להיות בתקציב נפרד ולא בבסיס תקציב הקרן?

<ליאור בראון: זה בבסיס התקציב של הקרן.

אלי אלאלוף: נרשום בבסיס התקציב של הקרן ולא תקציב של כל שנה.

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: הם צריכים להוסיף.

<ליאור בראון: הכוונה בתקציב תוספתי שזה מעבר ל-100 מיליון של הקרן לסיוע - - -

אלי אלאלוף: נרשום את זה, ולא בכל שנה נבקש.

<ליאור בראון: מבחינתנו זו לא היתה הכוונה.

<ליאור בראון: הכוונה כשזה מעבר - - -

אלי אלאלוף: אם לא, אז בבקשה.

אלי אלאלוף: תוספת לשכר דירה תהיה בבסיס התקציב של הקרן.

יוליה מלינובסקי: שזה לא יהיה בבסיס התקציב, כי חלק מהתקציב זה תוספת - - -

אלי אלאלוף: תוספת לתקציב שתהפוך לבסיס התקציב.

אלי אלאלוף: אל תתחילו בכל שנה לרוץ.

<ענת מימון: אפשר לרשום: תקציב תוספתי שייקבע בחוק התקציב השנתי בבסיס התקציב או משהו כזה, כדי שזה יתווסף לבסיס התקציב.

<ענת מימון: צריך להגיד את זה?

<ליאור בראון: אני לא יודעת, צריך לחשוב על הנוסח.

<ליאור בראון: אני רק אומרת שיש פה גם סוגיה שבכפוף לביצוע.

<ליאור בראון: הרי מה שעבר בהחלטת הממשלה עד 12 מיליון וזה כמובן קשור לביצוע בפועל, אז זה כן משפיע על איך שזה נמצא בבסיס התקציב.

אלי אלאלוף: שיהיה רשום בנפרד אבל בבסיס התקציב.

<ענת מימון: נמצא ניסוח.

<ליאור בראון: צריך לחשוב על ניסוח.

אלי אלאלוף: אבל בבסיס התקציב, שיהיה ברור.

אלי אלאלוף: לא צריך אישור בכל שנה בנפרד.

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: בטוח שלא.

יוליה מלינובסקי: בתקנות או בנהלים?

<בת חן הורוביץ: נשמח שזה יהיה בנהלים.

יוליה מלינובסקי: יפרסמו באתר.

<ענת מימון: אני אציג את השינויים.

<ענת מימון: בסעיף הראשון, לגבי דמי קיום, אין לנו שינויים.

<ענת מימון: לגבי העניין של סיוע בשכר דירה לחיילים משוחררים, אנחנו רוצים להבהיר שהתקציב התוספתי הזה הוא נוסף על התקציב הקבוע, אבל כמובן הוא יעוגן בבסיס התקציב של הקרן, וזה לא משהו שבכל שנה ידרשו להוסיף בנפרד.

<ענת מימון: כלומר, מעבר ל-100 מיליון זה יתווסף, וזה פשוט יתווסף על אוטומט כבר בכל שנה.

<ענת מימון: זאת הכוונה.

<ליאור בראון: כן, נסדיר את הנוסח.

<ליאור בראון: הכוונה היתה - - -

אלי אלאלוף: אני יכול לבקש ממך להגיד את זה במשפט אחד ואף אחד לא יפריע לך?

<ליאור בראון: הכוונה בתוספתי היתה שהסכום הזה הוא מעבר ל-100 מיליון שנמצאים היום בחוק.

<ליאור בראון: זו המשמעות של תוספתי, לא שזה בהכרח מועבר במה שנקרא "על שינוייו".

<ליאור בראון: לגבי הנתח שיתוקצב בבסיס התקציב, אנחנו צריכים לחשוב על הנוסח, מאחר שכן יש פה סוגיה שהתקצוב צריך להתכתב עם - - -

יוליה מלינובסקי: עם הביצועים.

עודד פורר: כשאנחנו מדברים על בסיס התקציב, אם הם לא ביצעו 85%, הבסיס קטן להם?

<ליאור בראון: לא, זו סוגיה אחרת, זה בנפרד.

אלי אלאלוף: יש לך בבסיס התקציב בכל שנה 12 מיליון שקל לשכר דירה, אבל יהיה חישוב בסכום הזה.

אלי אלאלוף: אם ינצלו פחות, זה יישאר, ואם ינצלו מלא, הכול מכוסה.

אלי אלאלוף: זה טוב מאוד לדעתי.

<חמדה מרק: זה לא חלק מה-85%.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: זה ניצול בפועל עד 12 מיליון שקל.

חמד עמאר: זה ינוהל באופן נפרד.

<חמדה מרק: מה שייוותר ילך לשנה הבאה.

חמד עמאר: הכסף שיישאר מה-12 מיליון, אם יישאר כסף, איך הוא ילך?

<חמדה מרק: יעבור לשנה הבאה.

חמד עמאר: הוא יחזור לאוצר בחזרה?

יוליה מלינובסקי: צריך לכתוב.

חמד עמאר: צריך לכתוב שיחזור לאותה קרן.

אלי אלאלוף: שאלה של חבר הכנסת עמר.

אלי אלאלוף: בבקשה.

חמד עמאר: אם הכסף של ה-12 מיליון לא ינוצל, ינוצל מזה 80%, מה שיישאר יחזור לאותה קרן או שזה יחזור לאוצר?

<ליאור בראון: מלכתחילה זה יתוקצב בהתאם לצפי ביצוע.

<קריאות: - - -

<ליאור בראון: הסוגיה של איך זה יתוקצב זה משהו שאנחנו נצטרך לסגור בסכום תקציבי.

עודד פורר: אבל יש החלטת ממשלה.

ענת ברקו: זה צריך לחזור לקרן.

חמד עמאר: זה צריך לחזור לקרן, לפחות אותם 12 מיליון.

חמד עמאר: אם ניצלו 10 מיליון, בשנה אחרי זה יהיה להם 14 מיליון.

ענת ברקו: אנחנו נסגור את זה כאן.

סתיו שפיר: צריך להכניס את זה לחוק.

עודד פורר: יש החלטת ממשלה בעניין?

<ליאור בראון: כן.

עודד פורר: מה אומרת החלטת הממשלה?

<ליאור בראון: עד 12 מיליון.

ענת ברקו: מה זאת אומרת שלא מחזירים להם את זה?

אלי אלאלוף: אנחנו מתבססים על החלטת הממשלה.

אלי אלאלוף: החלטת הממשלה אמרה "עד 12 מיליון שקל לשנה".

אלי אלאלוף: מה שאנחנו מבקשים שהיתרה שתהיה תחזור לשנה לאחר מכן לטובת אותו סעיף של שכר דירה, כי יכול להיות שיהיה לנו יותר.

<חמדה מרק: יש לנו חיילים בודדים, נוכל להגדיר להם סיוע.

ענת ברקו: רק עולה ההיקף שלהם.

אלי אלאלוף: תעשו את הבדיקה הנדרשת.

<ליאור בראון: מה שהתחייבנו אליו זה עד 12 מיליון.

חמד עמאר: אין לנו בעיה מעבר ל-12 מיליון, אנחנו מסכימים על זה.

עודד פורר: את שמת 12 מיליון בשנת 2017, השתמשו ב-10 - - -

<ליאור בראון: שמתי עד 12 מיליון, בהתאם לצפי ביצוע.

עודד פורר: ה-12 מיליון הוקצבו.

עודד פורר: יש החלטה על 12 מיליון בשנה, צריך לעשות את זה רב-שנתי.

עודד פורר: תהיה שנה אחת שיצטרכו 14 ושנה אחת - - -

<ליאור בראון: זה לא נוסח החלטת הממשלה.

<ליאור בראון: על כן זה נושא שאנחנו צריכים לבחון.

<דרור גרנית: ההוראה אומרת שזה ייקבע בחוק התקציב השנתי.

<דרור גרנית: מדי שנה, כאשר תגבש הממשלה את חוק התקציב השנתי, היא תבוא ותגיד כמה כסף אנחנו שמים על הסעיף הזה.

<דרור גרנית: השנה שמנו 12, בשנה הבאה בהתאם למה שיבצעו, בהתאם למה שהם יצטרכו, בהתאם לצרכים.

<ענת מימון: השאלה על עודפים.

חמד עמאר: אמרת בעצמך שזה 12 מיליון.

חמד עמאר: קבעתם את הסכום - - -

<דרור גרנית: זה היה בהחלטת הממשלה לשנה זו.

<דרור גרנית: בשנה הבאה, או לא בשנה הבאה, כי זה תקציב דו-שנתי - - -

חמד עמאר: אתה רוצה להגיד לי שבכל שנה - - -

<דרור גרנית: כן, כמו שקובעים תקציב שנתי בכל נושא.

<חמדה מרק: השנה למשל אנחנו נמצאים כבר במאי, יכול להיות שאני לא אצליח להוציא 12 מיליון, אני לא רוצה שהכסף הזה ילך לי, אני רוצה שיעמוד לזכות החיילים הבודדים.

אלי אלאלוף: יש לך ביד את החלטת הממשלה?

<דרור גרנית: לא.

אלי אלאלוף: אתה יכול להשיג לנו?

אלי אלאלוף: אתה יכול לקרוא אותה?

<דרור גרנית: בסיפור של התקנון, אדוני היושב-ראש, התיקון של התקנון, הפרוצדורה הקבועה היום בסעיף 6 לחוק הקיים מדברת על הסכמה של שר הביטחון, שר האוצר וועדת העבודה והרווחה.

<דרור גרנית: אם אתם רוצים להוציא את ועדת העבודה והרווחה, כדי שזה יהיה גמיש יותר, אנחנו לא נתנגד, אבל אני חושב שלפחות מבחינת תיאום בין שני המשרדים זה כן חשוב.

אלי אלאלוף: לא, לא.

אלי אלאלוף: זה כלי לוועדה לביקורת על הביצוע.

<דרור גרנית: אם כך, אתם צריכים להשאיר לתקנון.

אלי אלאלוף: אני משאיר.

<דרור גרנית: מלכתחילה ביקשתם להזיז את זה לכללי.

עודד פורר: החלטת הממשלה מדברת שלא יהיה יותר מ-12 מיליון.

<חמדה מרק: בסדר, נתתם לי 12 בשנה אחת, בשנה העוקבת יש לי יתרה.

<חמדה מרק: זה נכון בגלגול הזה 12 בכל שנה.

אלי אלאלוף: אני מבקש שתשאירו את זה לדיון בין האוצר לבין היועצת המשפטית.

אלי אלאלוף: הרצון שלנו הוא לראות 12 מיליון בבסיס התקציב ושהיתרות יעברו משנה לשנה.

חמד עמאר: לזה התכוונו.

אלי אלאלוף: אלה שתי ההנחיות שלנו.

אלי אלאלוף: תנסחו כפי שתמצאו לנכון.

<ענת מימון: אני רק רוצה להעיר עוד הערה.

<ענת מימון: סעיף 7 זה הסעיף שעוסק בקרן לסיוע נוסף - - -

<ליאור בראון: לפני שעוברים נושא.

<ליאור בראון: מבחינתנו מה שכרגע, אדוני היושב-ראש, הנחית, זה סוטה מהנחיית הממשלה.

אלי אלאלוף: בשביל זה יש דיון ביניכם.

<ליאור בראון: זה לא לשון התזכיר הממשלתי.

אלי אלאלוף: אם לא תגיעו לניסוח, נעשה פעולה נדרשת למעלה כלפי השר.

אלי אלאלוף: נלך לשר.

<ליאור בראון: נגבש נוסח חלופי.

עודד פורר: אלה לא סכומים שתקציב המדינה ייפול מזה.

עודד פורר: תעשי טלפון רגע, תראו אם זה בסדר, אם מקובלת עליכם הבקשה של היושב-ראש.

עודד פורר: אני חושב שהיא הגיונית.

<ליאור בראון: אני לא רוצה לתת תשובה חפוזה בלי בדיקה.

אלי אלאלוף: הוועדה הזאת תקבל רק החלטות חוקיות, ואם יש החלטת ממשלה, אנחנו נכבד אותה.

אלי אלאלוף: ואם צריך לשנות אותה, גם מותר לנו, אז אנחנו נטפל בזה.

<ליאור בראון: אוקיי.

<ליאור בראון: לגבי סוגיית התקנון, ככלל שאתם רוצים לבטל את זה, נבקש שהכול יהיה בהסכמת משרד האוצר.

אלי אלאלוף: אני מסכים אתך.

<ענת מימון: לגבי הניסוח של התקציב, ננסח לפי העקרונות.

<ענת מימון: דבר נוסף, ייקבעו בידי הנהלת הקרן, בנהלים שיפורסמו והסכמת שר האוצר - - -

עודד פורר: למה בהסכמת שר האוצר?

<דרור גרנית: היום זה קיים - - -

<ענת מימון: התקנון היום הוא בהסכמת שר האוצר.

<קריאה: היום לנציג שר האוצר יש כבר נציג, אמור להיות.

עודד פורר: יש תקנון ויש נהלים.

עודד פורר: חברים, נהלים זה משהו אחר.

עודד פורר: אי-אפשר ששר האוצר ינהל את כל המדינה.

<דרור גרנית: חבר הכנסת פורר, ברשותך, אני רק אציג את ההיגיון שבדברים.

<דרור גרנית: הגיונם של הדברים זה שבסעיף הנוכחי - - -

אלי אלאלוף: לא הזכרת, דרור, שאתה ממשרד המשפטים.

<דרור גרנית: סליחה, דרור גרנית ממשרד המשפטים.

<דרור גרנית: הסעיף הנוכחי, סעיף 6 לחוק הקיים, מדבר על איך מייצרים את התקנון ואיך מתקנים את התקנון, והפרוצדורה הקבועה בו מדברת על שלושה שחקנים: שר הביטחון, שר האוצר והוועדה הזאת.

<דרור גרנית: אם הוועדה רוצה למשוך את ידיה ולהגיד: אני סומכת עליכם, הממשלה, תנהלו את ההצגה, בסדר, אבל עדיין שני השחקנים הראשיים, ביטחון ואוצר, זה הנוסח הממשלתי שהגענו אליו, על זה התבססה ההסכמה הממשלתית.

עודד פורר: אתה לא מבין מה אומר לך חבר הכנסת?

<דרור גרנית: להוציא את זה לכללים, שלא יהיה בתקנון, זה - - -

עודד פורר: אנחנו מדברים על משהו אחר.

עודד פורר: אנחנו מדברים באופן ספציפי על נושא מסוים.

עודד פורר: נושא מסוים ייקבע בנהלים.

עודד פורר: עכשיו הרחיבו לקרן את הסמכויות לנושאים מסוימים, לאפשר לה לתת לחיילים בודדים סיוע בשכר דירה.

עודד פורר: את העניין הזה הקרן תסדיר בנהלים, לא כל דבר צריך - - -

<חמדה מרק: יש לנו נציג אוצר בהנהלת הקרן.

<חמדה מרק: מה הבעיה?

<דרור גרנית: אנחנו משמרים את המצב הקיים.

חמד עמאר: באנו לתקן חוק, ואם נתקן את זה בצורה יותר טובה, יותר יעילה, יותר יישומית, זה עדיף.

עודד פורר: זה משהו שלא קיים בממשלה, זה קיים בממשלה בדברים אחרים.

חמד עמאר: למשרד האוצר יש נציג בקרן.

<ליאור בראון: הסכמת שר האוצר זה לא אותו דבר.

<ליאור בראון: הסכמה זה מעמד אחר.

חמד עמאר: אם השר רוצה להתנגד, הוא יכול להתנגד שם ולהביע את דעתו.

<ליאור בראון: זה לא כמו הסכמה.

<ליאור בראון: הסכמה זה מעמד אחר וחשוב - - -

חמד עמאר: אתם רוצים להשאיר את הכסף?

חמד עמאר: זה מה שאתם רוצים?

<דרור גרנית: לא.

חמד עמאר: נריץ את זה.

חמד עמאר: אם השר יסכים שזה יהיה בנהלים - - -

<דרור גרנית: קיצרו לכם את ההליך בזה שהוציאו לכם את הוועדה.

<דרור גרנית: אני רוצה להזכיר שהגענו לפה עם נוסח, בת חן, שמחייב גם אתכם, והנוסח אתם ניסחתם.

חמד עמאר: - - - זה לוקח המון זמן, אבל אם אתה עושה בנהלים, אתה מייעל את העבודה, אתה מנצל את הכסף.

<דרור גרנית: אין לנו בעיה.

<דרור גרנית: חבר הכנסת אמר, אנחנו מסכימים, ובלבד שהשחקנים שצריכים לדון ביניהם ולהסכים להם, כולם נשארים.

<דרור גרנית: שני השחקנים הרלוונטיים הם שר הביטחון ושר האוצר.

<דרור גרנית: זה המצב הקיים.

חמד עמאר: אנחנו לא מתווכחים על זה, אנחנו מתווכחים לקדם את הדברים - - -

<דרור גרנית: זה יהיה בכללים, בהסכמת שר האוצר.

אלי אלאלוף: אפשר גם להביע עמדה?

<דרור גרנית: כמובן, אדוני היושב-ראש.

אלי אלאלוף: אני לא מבין למה אתה כולל את הנהלים במעמד של תקנון?

אלי אלאלוף: אני לא מבין אותך.

אלי אלאלוף: תקנון – מי שאתה רוצה, אתה צודק.

אלי אלאלוף: כרגע בתוך התקנון מותר לנו לקבוע נהלים, נהלים פשוטים עם גמישות, שלא דורשים להטריד שרים, ועדה וכו'.

<דרור גרנית: אדוני היושב-ראש, אני רק רוצה להסביר רגע למה - - -

אלי אלאלוף: זו העמדה שלך, זו העמדה שלנו.

אלי אלאלוף: בינתיים אנחנו קובעים.

<דרור גרנית: אין מחלוקת, אדוני.

אלי אלאלוף: זה לא לכל העולם, זה ספציפית לנקודה הזאת.

יוליה מלינובסקי: על 12 מיליון השקלים האלו.

עודד פורר: יש פה יושב-ראש ממפלגתו של שר האוצר, יש פה חברי כנסת ממפלגתו של שר הביטחון, כולם מסכימים.

אלי אלאלוף: אם זה היה תלוי בו, רק תרוץ.

אלי אלאלוף: חברים, אנחנו לא רוצים לראות את זה בתקנון, אלא רק - - -

<דרור גרנית: מאה אחוז, בכללים, רק שיהיו בהסכמת שר האוצר.

יוליה מלינובסקי: הנהלים לא בהסכמת שר האוצר.

אלי אלאלוף: אתה לא נציג שר האוצר, הגברת, נציגת שר האוצר, יכולה לרשום את ההערה שלה בפרוטוקול, אבל לא בחוק.

<ליאור בראון: זו העמדה של משרד האוצר.

אלי אלאלוף: רשמנו את זה בפרוטוקול.

<ליאור בראון: זה כסף תוספתי ששר האוצר העמיד - - -

<קריאות: - - -

סתיו שפיר: למה כסף תוספתי?

עודד פורר: זה כסף שהממשלה העמידה, עם כל הכבוד.

יוליה מלינובסקי: סליחה, גברתי.

<ליאור בראון: סליחה, אני חוזרת בי.

אלי אלאלוף: אפשר לעבור הלאה, חבר'ה?

<ליאור בראון: אני רק רוצה לציין לפרוטוקול, שמבחינתנו, ככל שמבטלים את התקנון, אנחנו רוצים שזה יהיה בהסכמת שר אוצר.

אלי אלאלוף: אנחנו לא מדברים על תקנון, את לא מבינה.

עודד פורר: אף אחד לא מדבר על שינוי תקנון.

<דרור גרנית: אנחנו מבינים.

<דרור גרנית: היום ההצעה הממשלתית דיברה על קביעת ההוראה בתקנון, כשהמשמעות האופרטיבית של זה היא שיש שלושה שחקנים: שר האוצר, שר הביטחון וועדה.

<דרור גרנית: הוצעה פה הצעה להעביר שזה לא יהיה בתקנון, זה יהיה בכללים.

<דרור גרנית: אנחנו באים ואומרים שאם הוועדה רוצה לא להיות מעורבת בתהליך, ולכן להעביר, בסדר, אבל עדיין שני השחקנים - - -

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: שר האוצר לא קשור לנהלים, סליחה, כי היום זה שר אוצר כזה ואחר-כך זה מישהו אחר.

סתיו שפיר: מה שרוצים פה זה לצמצם תהליכים, זה לצמצם ביורוקרטיה.

<דרור גרנית: חברת הכנסת שפיר, אנחנו מבינים היטב מה המטרה.

<דרור גרנית: אנחנו רק אומרים שההצעה הממשלתית שאתה באנו לשולחן, נסובה על הסכמה ממשלתית - - -

סתיו שפיר: נכון, אבל פה הזה הכנסת, והכנסת היא הגוף המחוקק, והכנסת רוצה לייעל את התהליכים שהממשלה משום מה רוצה לסאב.

עודד פורר: אנחנו לא מצביעים על מה שהממשלה מביאה כאילו זה הלכה למשה מסיני.

אלי אלאלוף: חברי הכנסת, עם כל הכבוד שיש לי לעובדי המדינה, לפקידים, וכל חיי הייתי פקיד, אני מכבד פקידים, אז יש לי בקשה, פה יש החלטה שלנו, ההחלטה שלנו שיש דברים מסוימים שעוברים לנהלים.

אלי אלאלוף: זו החלטה אחת, אחר-כך הם יכולים לרשום בפרוטוקול מה שהם רוצים.

אלי אלאלוף: אם יביאו אחר-כך בזכות ההערות בפרוטוקול מגבלה על התפקוד שלנו, נתייחס, בינתיים אני מבקש שנמשיך הלאה.

<ענת מימון: הערה אחרונה.

<ענת מימון: סעיף קטן (ג) בסעיף שאנחנו מתקנים עכשיו זה קרן לסיוע נוסף.

<ענת מימון: זה הסעיף שדיבר על העודפים, על הניצול של ה-85%, ואז העברה של היתרה לשנה שאחרי.

<ענת מימון: יושב-ראש הוועדה ביקש שיהיה כתוב במפורש שהיתרה הזאת תועבר עד לאמצע השנה.

<ענת מימון: זו היתה הבקשה של הוועדה.

<דרור גרנית: באיזה סעיף את?

<ענת מימון: אני מפנה לסעיף 7 לחוק.

<ענת מימון: תיקנו אותו במסגרת סעיף 3 להצעת החוק, ועכשיו הוועדה מבקשת תיקון נוסף.

<ענת מימון: סעיף קטן (ג) אומר שהסכום, התקציב של הקרן לסיוע נוסף יגדל בכל שנה, וככל שהיא ניצלה מעל 85%, מועברת לה היתרה הזאת לשנה שלאחר מכן.

<ענת מימון: הוועדה בדיון שקדם לקריאת הצעת החוק ביקשה שיהיה כתוב שהיתרה תועבר עד ליום 31 למאי או אפריל בכל שנה, כדי שלא ייווצר מצב שזה יועבר בסוף השנה, ולכן אנחנו מבקשים להוסיף את זה פה בתוך סעיף קטן (ג) שהיתרה שלא נוצלה, תועבר עד ליום כך וכך ותתווסף לסיוע.

אלי אלאלוף: סוף מרץ.

<ליאור בראון: אני מבקשת לבצע התייעצות אצלנו לגבי נושא חדש עם לשכת השר.

<ליאור בראון: להבנתנו זה שינוי של נוהלי העברת העודפים הכלליים של האוצר, ואני צריכה לבדוק לגבי נושא חדש עם לשכת השר.

ענת ברקו: האוצר לא יוכל לשתות יותר את התקציבים של חיילים משוחררים.

אלי אלאלוף: היות שזו הצעה שלי, ואני החתום על זה, נאמר לנו פה על-ידי מנהלי הקרן שכאשר זה עובר בדקה ה-90, אין שום אפשרות לנצל את זה, ואמרתם, ובצדק והתגאיתם בזה, שהשנה העברתם כבר עכשיו, בפסח – העברתם את היתרה, זה רק שיפר את התפקוד.

אלי אלאלוף: לכן אני אומר, לא לתת לרצון הטוב של כל אחד מאתנו אלא לפי חוק, שההעברה תיעשה במהלך, אפילו אני מוכן להגיד במהלך הטרימסטר השני של השנה, וזהו.

חמד עמאר: ברבעון השני של השנה.

אלי אלאלוף: זו עברית טובה יותר.

<ליאור בראון: כפי שאמרתי - - -

סתיו שפיר: למה לא ברבעון הראשון?

<חמדה מרק: הראשון.

<חמדה מרק: חברים, מה שאני לא עושה בהתחלה, לא יוצא.

אלי אלאלוף: אני מכיר את המערכות, עד שמתחילים - - -

חמד עמאר: ברבעון הראשון הם לא יצליחו.

סתיו שפיר: שילמדו לעבוד בצורה יותר יעילה.

סתיו שפיר: ברצינות, אנחנו לא צריכים לתת להם את מרחב המסמוס הזה.

אלי אלאלוף: זה סימן שאת לא מכירה את המערכת, המערכת הקיימת.

אלי אלאלוף: אי-אפשר להקפיץ אותה ככה.

סתיו שפיר: תסלח לי, אדוני היושב-ראש, העברת עודפים של 30 מיליארד שקלים לא מהווים דוגמה לשום יעילות במערכת הזאת.

אלי אלאלוף: אני הצעתי.

סתיו שפיר: חסכתי הערות מהאמירות על שר האוצר קודם.

סתיו שפיר: במקרה הזה אין שום סיבה שבעולם שהכסף לא ייכנס ככסף בתוך תקציב המדינה כבר בבסיס.

סתיו שפיר: אם הם נורא מתעקשים לא להכניס את זה בבסיס, זה לא רק הזוי, זה גם בניגוד לחוק יסוד: משק המדינה, אבל זה כבר נושא אחר שגם נידון עכשיו בבית המשפט העליון.

סתיו שפיר: אם הם לא מכניסים את זה כך, שלפחות יכניסו את זה ברבעון הראשון, ואין שום סיבה לתת להם עוד אפשרויות למסמס את זה.

סתיו שפיר: גם ההתייחסות עכשיו של נציגות האוצר, כאילו מדובר בתקציב תוספתי, בדיוק מהווה דוגמה לדברים שאמרנו כאן קודם.

סתיו שפיר: זה שהאוצר מתייחס לזה ככסף תוספתי זה לא תוספתי.

סתיו שפיר: זה כסף שכבר הובטח והיה צריך להשתמש בו.

<ליאור בראון: כפי שציינתי, אנחנו רוצים לבדוק אפשרות לנושא חדש, אני צריכה להתייעץ עם לשכת השר.

<ליאור בראון: להבנתנו זה שינוי של נוהל העברת העודפים, כפי שנעשה בכל המדינה.

<ליאור בראון: אני מבקשת לא להצביע.

אלי אלאלוף: הבקשה שלנו זה ברבעון השני של השנה שהעודפים יועברו.

אלי אלאלוף: אם הם יועברו לפני כן, עוד יותר נשמח.

חמד עמאר: נברך על זה.

<חמדה מרק: אני רוצה שיהיה לכם את כל המידע.

<חמדה מרק: להיערך לקורסים, לגייס מתוך הצבא או להיערך לזה לוקח לנו 8-6 חודשים, כך זה עם הצבא.

<חמדה מרק: צריך לבוא קודם, לפנות, לעשות להם כנסים ולעודד אותם להיכנס לתוך זה, כדי שאחר-כך תהיה לי הוצאה.

<חמדה מרק: אם רק בסוף יוני אני אקבל את זה, אני אהיה ערוכה בינואר העוקב והפסדתי את הכסף הזה.

<חמדה מרק: חבל לי שזה יקרה.

חמד עמאר: את יודעת כמה עודפים נשארו לך, את יכולה להיערך בהתאם.

<חמדה מרק: אני לא יכולה להתחייב למוסד להכשרה מקצועית אם אין לי כסף בתקציב.

<חמדה מרק: זו עבירה על התקציב.

<חמדה מרק: אי-אפשר להוציא הזמנה, אני מוציאה הזמנות לדברים האלה, לכן בואו תעזרו לי.

אלי אלאלוף: אני אחזור בי ואני אצטרף לבקשה של סתיו ונבקש שזה יעבור ברבעון הראשון של השנה.

<ענת מימון: שוב, גם פה נעשה את ההתאמות הנדרשות לפי התיקון האחרון.

<ענת מימון: פה למעשה זה הסעיף שעוסק בקרן לעידוד לימודי השכלה גבוהה.

<ענת מימון: היתה הסמכה היום בתקנות להגביל את התקופה למימוש הכסף ללימודים, וגם היתה הסמכה לקבוע נסיבות ותנאים שבהם מי שקיבל את המענק ולא השלים את הלימודים בתוך תקופה יצטרך להשיב את הכסף.

<ענת מימון: כמו שנאמר, מדובר היה במשהו מאוד קשה ליישום, ולכן הוחלט למחוק את שתי ההסמכות האלה, כך שאי-אפשר יהיה לקבוע החזרה של הכסף אם הלימודים לא הסתיימו.

<ענת מימון: מה שכן, לפי מה שמוצג פה בדברי ההסבר, הכוונה היא שחצי מהסכום יועבר בשנה א', חצי מהסכום יועבר בשנה ב', כך שכן תהיה איזה שליטה לפחות על תקופה מסוימת של הלימודים.

<ענת מימון: זו היתה הבקשה.

<ענת מימון: זה יידרש בתיקון של תקנות שיובא בהמשך, אבל כרגע בחוק אנחנו עושים את התיקון של ההסמכה בהתאמה.

אלי אלאלוף: אפשר יהיה ליישם בלי לקבל את התקנה?

<ענת מימון: בלי התקנות אי-אפשר יהיה ליישם את העניין של התשלום של ה-50%-50%.

<ענת מימון: צריך את תיקון התקנות.

אלי אלאלוף: מה עושים היום?

אלי אלאלוף: אי-אפשר לעכב ילדים מלהירשם.

<ניר חיים: משלמים להם היום לשנה הראשונה.

סתיו שפיר: למה לא להשאיר את זה ככה?

אלי אלאלוף: משלמים להם על השנה הראשונה.

סתיו שפיר: איזו סיבה יש שלא להשאיר את זה ככה שמקבלים בשנה ראשונה?

<ניר חיים: אם הוא הפסיק בשנה אחת, עד עכשיו הוא היה צריך להחזיר את הכסף.

סתיו שפיר: מה הוא יעשה?

סתיו שפיר: אם הוא הפסיק?

<ניר חיים: אם הוא הפסיק, לא משלמים לו.

<ניר חיים: החליטו לעזור לבן-אדם בשביל ללמוד.

<ניר חיים: אם הוא התחיל שנה, שילמו לו חצי בשנה הראשונה, המשיך ללמוד, ישלמו לו גם בשנה השנייה.

<ניר חיים: בחוק כתוב שאם הוא לא סיים שלוש שנים, הוא צריך להחזיר את כל הכסף - - -

אלי אלאלוף: אנחנו נתקן את הסעיף הזה.

סתיו שפיר: לא צריך להחזיר.

<חמדה מרק: מה ההצעה שאתם מציעים, שבשנה השנייה זה יינתן?

<חמדה מרק: זאת הכוונה?

סתיו שפיר: השאלה היא למה שזה לא יעבור בראשונה.

<דרור גרנית: המטרה היא לייצר תמריץ.

<דרור גרנית: כל המחשבה שעומדת מאחורי חקיקה כלכלית היא מחשבה תמריצית.

<דרור גרנית: אנחנו מקצים סכום כסף X לטובת חייל, לעודד אותו ללמוד.

<דרור גרנית: אנחנו רוצים לא רק שהוא יתחיל ללמוד, אנחנו רוצים שהוא ידבק בלימודיו וישלים אותם.

אלי אלאלוף: אתה יודע מה האחוז של הסטודנטים שמפסיקים בשנה הראשונה?

אלי אלאלוף: אתה רוצה מהם יותר אחוזים?

<דרור גרנית: אדוני היושב-ראש, אני מסביר את השינוי, מה קרה פה באופן מהותי.

<דרור גרנית: המחשבה היא לייצר תמריץ, ולגרום לחייל המשוחרר לא רק להתחיל ללמוד, אלא לדבוק בלימודיו ולהשלים אותם.

<דרור גרנית: התמריץ שהיה עד עכשיו, היה תמריץ שאמר: ניתן לך את הכסף, אבל אם לא השלמת את הלימודים, אני אבקש אותו חזרה, ורצו לתמרץ אותו באמצעות מקל לדבוק בלימודיו.

<דרור גרנית: אנחנו מבינים שזה, א', לא יעיל, ב', לא הוגן, ולכן המחשבה היא שנבנה את התמריץ בצורה אחרת.

<דרור גרנית: נגיד לו שאנחנו נותנים לו חצי מהכסף בתחילת שנה א', כדי שתתחיל ללמוד, וכדי לתמרץ אותך לדבוק בלימודיך ולהמשיך, ניתן לך עוד - - -

סתיו שפיר: חצי כסף על מה?

סתיו שפיר: על כל התואר?

<דרור גרנית: על שכר הלימוד של אותה שנה.

סתיו שפיר: של אותה שנה או על שלוש השנים?

<חמדה מרק: לא.

<חמדה מרק: זה 50%, 50%, 50%.

<דרור גרנית: פר שנה.

<חמדה מרק: אני לא משלמת לו בתחילת השנה.

<חמדה מרק: חשוב לעדכן את חברי הכנסת שידעו בדיוק.

<חמדה מרק: הרי הוא לוקח את זה מהפיקדון, ובתום הסמסטר הוא מגיש את האישור, גם לאוניברסיטה שהוא למד, ואז הוא מקבל את זה ישירות לפיקדון, וכך אנחנו סוגרים אתו את המעגל.

סתיו שפיר: 50%.

<חמדה מרק: 50%, 50%, 50%.

חמד עמאר: איך 50%, 50%, 50%?

חמד עמאר: זה כבר 150%.

<קריאה: לשנת לימוד.

<חמדה מרק: בשנה הראשונה אתה נותן לו 50%, בשנה השנייה ובשנה השלישית.

<חמדה מרק: אנחנו נותנים את זה על הסמסטר הראשון.

חמד עמאר: בלבלת אותנו.

<אייל דולב: רגע-רגע.

<אייל דולב: יש כמה הטבות.

<אייל דולב: אתם מדברים על 7א.

<אייל דולב: יש שלושה סוגי הטבות.

<אייל דולב: הטבה אחת זה אלה שלומדים בפריפריה.

<אייל דולב: לומדים בפריפריה, לא משנה מאיפה הם הגיעו בארץ, הם מקבלים פעם אחת, הם מקבלים 100%, זאת אומרת, 10,000 שקל.

<אייל דולב: זאת ההטבה שלהם.

<אייל דולב: יש עוד שתי הטבות שמיועדות לבני פריפריה עם מכינה או בלי מכינה.

<אייל דולב: אלה שהם בני פריפריה עם מכינה, הם מקבלים 50%, 50%, 50%, זאת אומרת 15,000 שקל.

<אייל דולב: חשוב להבין את ההבחנה בין שני הסוגים.

סתיו שפיר: למה הם לא מקבלים את ה-100%?

<אייל דולב: אלה מתומרצים יותר.

<אייל דולב: מי שהוא גם מהפריפריה וגם עשה מכינה, החוק נותן לו יותר.

<חמדה מרק: היא שואלת למה 50% ולא 100%.

<קריאות: זה קיים היום.

<קריאה: זה החוק.

סתיו שפיר: אנחנו עובדים עכשיו על החוק, אנחנו יכולים לשנות את זה.

<דרור גרנית: הרציונל בפריסת ההטבה זה - - -

<חמדה מרק: היא שואלת למה לא 100%.

אלי אלאלוף: אפשר לדעת מה העיקרון?

סתיו שפיר: מי שלומד היום בפריפריה, בלי קשר אם הוא בן פריפריה או לא, הוא מקבל 100%.

<חמדה מרק: שנה אחת.

<חמדה מרק: 10,000 שקל.

סתיו שפיר: שנה אחת וזהו?

<אייל דולב: כן.

סתיו שפיר: מי שהוא מהפריפריה אבל לומד במרכז הארץ מקבל 50%?

<חמדה מרק: 50%, 50%, 50%, שלוש שנים.

<חמדה מרק: הוא קיבל 5,000 שקל יותר.

סתיו שפיר: 15,000 שקל ללימודי אוניברסיטה.

חמד עמאר: נותנים אותם בשלוש שנים.

<אייל דולב: בהנחה שהוא עשה מכינה קדם אקדמית.

<אייל דולב: הוא לא עשה מכינה – לא.

סתיו שפיר: למה זה קשור אם הוא עשה מכינה או לא?

<חמדה מרק: הם ככה התנו את זה.

<חמדה מרק: הם התנו שהוא יעשה מכינה.

סתיו שפיר: כן, אבל למה?

<חמדה מרק: אלה שקשה להם, שהם לא יכולים לקפוץ ישירות - - -

עודד פורר: אני רוצה להסביר בהקשר אחר של לימודים שאנחנו עשינו את זה גם במינהל הסטודנטים.

עודד פורר: לפעמים כשמישהו נכנס בקלות, והוא לא יודע איך להתמודד עם הלימודים האקדמיים, הוא פורש אחרי שנה או אחרי שנתיים, ואז הרבה מהכסף הזה הלך לפח, כי שילמו לו על שנתיים והוא לא סיים, או שהוא פרש אחרי שנה.

עודד פורר: זה מה שקורה.

עודד פורר: מכינה קדם אקדמית באופן סטטיסטי מצליחה הרבה יותר לעזור לך לסיים את התואר.

עודד פורר: אתה מגיע הרבה יותר מוכן ללימודים, ואז הכסף שמשולם, משולם באמת לתואר.

עודד פורר: אם בסוף נגיד "אתם לא צריכים מכינה", ונראה אחוזים הרבה יותר גבוהים של אנשים שפורשים אחרי שנה, לקחנו כסף וזרקנו אותו לפח.

סתיו שפיר: כל זה נכון, אבל זה לא נכנס לעובדה - - -

אלי אלאלוף: זה אומר שדווקא אלה שהיו זקוקים למכינה, אתה משאיר אותם בשנה השלישית ללא סבסוד.

<חמדה מרק: 50%.

אלי אלאלוף: אמרתם שלא.

<חמדה מרק: הוא הסביר לך שיש שלושה מסלולים.

<אייל דולב: רגע.

<אייל דולב: אני רוצה לעשות סדר.

<אייל דולב: יש שלושה מסלולים.

<אייל דולב: המסלול שהוא הגדול ביותר זה אלה שלומדים בפריפריה, הם מקבלים 100%, כלומר 10,000 שקל, לשנה אחת.

<אייל דולב: 10,000 שקל וזהו.

<אייל דולב: בואו נבין מה התיקון.

אלי אלאלוף: סליחה, תן לנו.

אלי אלאלוף: שנה אחת שיכולה להיות, מכינה או לא מכינה.

<אייל דולב: לא, המכינה זה לא קשור, כי את המכינה הקרן מממנת מהקרן לסיוע נוסף לכל מי שזכאי סוציו-אקונומית.

אלי אלאלוף: שנה ראשונה למידה בפריפריה – מקבל 10,000 שקל.

אלי אלאלוף: שנה שנייה, מה הוא מקבל?

<אייל דולב: כלום.

<אייל דולב: ביקשנו בתזכיר לבטל את הגזירה הזאת שאנחנו צריכים לרדוף אחריהם שיחזירו את הכסף אם הם לא סיימו את התואר בתוך חמש שנים.

<אייל דולב: בא האוצר וביחד גיבשנו – עוד אין לנו את כל הפרטים – שמצד אחד מבטלים את הגזירה הזאת, ומצד שני, כדי לתמרץ אותו בכל זאת לסיים את התואר, את ה-100% האלה, את 10,000 השקלים האלה נחלק בשתי פעימות כלשהן.

חמד עמאר: בכל שנה 5,000 שקל.

<אייל דולב: עוד לא סגרנו את זה סופית, אבל זה בגדול.

<חמדה מרק: האוצר גם דיבר על לתת את זה בשנה הראשונה והשנה השלישית.

יוליה מלינובסקי: לא, לא, לא.

ענת ברקו: שנה ראשונה ושנייה.

ענת ברקו: הם יגיעו לשלישית, כבר לא יהיה להם ממילא.

<קריאה: בכל מקרה התיקון הזה יהיה בתקנות.

אלי אלאלוף: חבר'ה, המסקנה שלחייל משוחרר יש מלגת לימוד של 10,000 שקל בסך-הכול.

ענת ברקו: רק בפריפריה.

<חמדה מרק: אם הוא לומד בפריפריה.

אלי אלאלוף: אם הוא לא לומד?

<חמדה מרק: אם לא, הוא לא יכול לקבל.

אלי אלאלוף: שום דבר.

<חמדה מרק: הוא יכול להיות גם בן הפריפריה וגם לא בן הפריפריה, אבל הוא חייב ללמוד בפריפריה.

אלי אלאלוף: אז מה זה כל הפרסום שיש ברדיו: תבוא תלמד אצלנו, חייל משוחרר.

<אייל דולב: שנה ראשונה חינם.

<חמדה מרק: אם אתה מכללה בפריפריה, אתה אומר לו: תבוא תלמד אצלנו, תקבל שנה ראשונה חינם.

אלי אלאלוף: זה אומר שחייל משוחרר.

אלי אלאלוף: אני עכשיו אקס סטודנט במינהל הסטודנטים, תפסו אותי באיזה טקס שם, אני מקבל שלוש שנים מלגה כעולה חדש וחייל משוחרר מקבל שנה אחת?

<חמדה מרק: עולה חדש מקבל מלא?

<ליאור בראון: - - - מקבל מענק - - -

<חמדה מרק: מה שציינה חברת הכנסת ענת ברקו, צריך להשוות אולי.

אלי אלאלוף: הפיקדון בא לכסות על חוסר מלגות בלימודים.

<דרור גרנית: יש פה רכיבים שונים.

<דרור גרנית: ברשות, אדוני, נעשה רגע סדר.

<דרור גרנית: יש מענק, המענק הוא כסף מזומן כשהחייל משתחרר מהצבא, הוא מקבל סכום כסף, אני לא יודע כמה זה יוצא היום, תלוי כמובן באורך השירות ובסוג השירות.

<חמדה מרק: בערך 19,000 שקל, כאשר זה חייל משוחרר קרבי שעשה 36 חודשים.

<דרור גרנית: זה סדר הגודל.

<דרור גרנית: נותנים לו 19,000 שקל, אומרים לו: קח, סע לך לטיול בהודו, בדרום אמריקה, איפה שאתה רוצה, או שתעשה עם זה מה שאתה רוצה.

<דרור גרנית: זה שלך, כסף מזומן פתוח.

<דרור גרנית: זה המענק.

<דרור גרנית: הרכיב השני זה הפיקדון.

<דרור גרנית: הפיקדון זה חשבון חיסכון רשום על שמו של החייל, שסכום הכסף בו הוא בערך 30,000 - - -

<חמדה מרק: 29,000 כאשר זה לוחם.

<דרור גרנית: בכסף הזה למשך חמש שנים אומרים לו שזה צבוע לאחת המטרות המנויות בחוק: רכישת דירה, רכישת השכלה, רישיון נהיגה, נישואים ובנייה.

<דרור גרנית: אולי אני מפספס משהו.

<חמדה מרק: פתיחת עסק.

<דרור גרנית: בחמש שנים אתה יכול להשתמש רק לאחת מהמטרות המנויות בחוק.

<דרור גרנית: כעבור חמש שנים, הכסף משתחרר לך, תיכף נגיע לסעיפים האלה.

<דרור גרנית: מעבר לשני הרכיבים האלה, החוק מציב שני רכיבים נוספים: האחד, זה הקרן לסיוע נוסף, זה סעיף 7, והוא מדבר על מכינה קדם-אקדמית, דמי קיום ולימודים במוסד להכשרה מקצועית.

חמד עמאר: זה תוספתי לפיקדון.

חמד עמאר: זה לא קשור.

<דרור גרנית: נכון.

<דרור גרנית: זה ללא קשר.

<דרור גרנית: לכסף הזה יש 80 מיליון שקלים צבועים, שמתגלגלים ומוצמדים, לכן מדברים פה על 100 מיליון שקלים פלוס הכסף המתגלגל משנה לשנה, מהעודפים שלא נוצלו, שגם בזה אנחנו מבקשים לפתור את הבעיה מהעודפים שלא נוצלו מהפיקדון, שזה הרכיב השני.

<דרור גרנית: הרכיב הנוסף, הרביעי במספר – היה לנו מענק, פיקדון, סיוע נוסף – זה סעיף 7א, שמדבר על עידוד השכלה גבוהה, שזה סכום כסף אקסטרה, שניתן בעבור לימודים בפריפריה.

<דרור גרנית: זה עוד 10,000 שקלים.

<דרור גרנית: 10,000 השקלים האלה - - -

חמד עמאר: רק למי שהולך ללמוד בפריפריה.

<חמדה מרק: זה מסלול אחד, ובמכללות, לא באוניברסיטאות.

<דרור גרנית: הרכיב הזה הוא רכיב תמריצי, הרעיון בא לתמרץ את התלמידים להתחיל ללמוד ולדבוק בלימודיהם.

<דרור גרנית: עד היום זה ניתן בצורה מסוימת, כשהתמריץ השלילי היה מקל, ראינו שהוא לא עובד, לכן אנחנו מבקשים לתקן את זה, לבנות את זה בצורת שני גזרים.

<דרור גרנית: במקום שיהיה גזר אחד גדול ומקל בסוף, יהיו שני גזרים קטנים.

סתיו שפיר: חוץ משכר הלימוד, יש צדדים נוספים לתמריץ הזה?

אלי אלאלוף: החזרתי את הדקות של האיחור, אבל יש עוד ועדה.

אלי אלאלוף: אנחנו מבקשים להפסיק פה ולהתכנס ביום שני בבוקר, 29 בחודש, מ-09:30 עד 11:30.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.

אלי אלאלוף: תודה רבה.