הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת הכנסת לדיון בהצעת חוק השידור הציבורי הישראלי (תיקון מס' 7), כנסת 20, פרוטוקול מספר 1, 2017-04-25 16:15

דוד ביטן: רבותי, אני פותח את הישיבה בהצ"ח השידור הציבורי הישראלי (תיקון מס' 7) (דחיית יום התחילה), התשע"ז–2017.

דוד ביטן: מנכ"ל משרד התקשורת, תסביר לנו את החוק, למה הכוונה פה, תציג את העניין.

<שלמה פילבר: אני מעריך שאני חושף לראשונה את מה שאף אחד לא ידע עד היום, אז אני אעשה את זה בקצרה.

קארין אלהרר: אבל באמת תחשוף.

<שלמה פילבר: החוק הזה שהונח היום על שולחן הוועדה הוא בעצם שלב טכני קצר, בהמלצת היועץ המשפטי לממשלה ובהסכמה של הגורמים שטיפלו בנושא המרכזי, שעוד רגע נדבר עליו.

<שלמה פילבר: סוכם שכדי לבצע הליכי חקיקה מסודרים בהתאם למקובל, ובלי קיצורי דרך ובלי קיצורי הנחה ודברים מהסוג הזה, נדרשת איזושהי תקופה של לפחות שבועיים.

<שלמה פילבר: במקור – שי באבד שותפי לעניין יגיע עוד כמה דקות – במקור דיברנו על 1 ביוני, בפועל בסוף מה שנקבע בחוק זה ה-15 בתקווה – זה מאוד מאתגר, אבל אני מעריך שאנחנו יכולים להגיע לעניין הזה.

<שלמה פילבר: 15 הימים האלה נדרשים על מנת להשלים תיקון חקיקה אחר של תזכיר חקיקה שכבר נמצא בפרסום לציבור, והופץ בערב חג הסוכות.

<רן שטרית: פסח.

<שלמה פילבר: סליחה, ערב חג הפסח, שם מופיע התיקון המהותי שאמור להיעשות בחוק השידור הציבורי.

<שלמה פילבר: אני מציע, גם בשביל הזמן של חברי הכנסת, שלא נפתח פה עכשיו את הדיון המהותי.

דוד ביטן: אני לא יכול להגיד להם מה להגיד, אבל כל אחד בזמן שלו.

<שלמה פילבר: אני אומר מבחינתי לא להציג עכשיו, כי יהיה לנו דיון.

דוד ביטן: לדעתי, תהיה עוד ישיבה אחת.

דוד ביטן: אם נספיק להעביר את החוק הזה, יהיו דיונים על החוק השני.

קארין אלהרר: אם.

דוד ביטן: אמרתי אם, נכון.

דוד ביטן: אני מעריך את האופוזיציה, מה את רוצה?

<שלמה פילבר: כרגע מבחינתנו מדובר בתיקון פשוט וקצר.

דוד ביטן: מה זה התיקון של הסכומים פה?

<שלמה פילבר: בגלל שמדובר על חלק משנה, ככל שהשנה מתקצרת או שנשארת יתרה אז הסכומים משתנים.

<שלמה פילבר: את הסכומים האלה אנחנו מתאמים וקבענו עם אגף התקציבים.

<שלמה פילבר: זה הופיע בתיקון האחרון, ובעצם יש פה רק התאמות של הסכומים.

יואב קיש: מה המשמעות של עוד שבועיים בכסף?

יואב קיש: סדר גודל, לא על השקל.

<שלמה פילבר: האוצר יגיד.

יואב קיש: האוצר, טוב.

קארין אלהרר: האם הסכמתם?

<שלמה פילבר: אני יכול להגיד שהייתה מחלוקת מלכתחילה, מלפני כמה וכמה חודשים, כמה העלות של כל הגופים האלה, היה בזמנו בוועדת המנכ"לים.

<שלמה פילבר: היו שתי הערכות שהפערים ביניהם היו גדולים מאוד, וזה לא הוכרע.

דוד ביטן: האוצר תמיד מגזים בהערכות, אין מה לעשות.

<אסף וסרצוג: אנחנו מגזימים למטה.

דוד ביטן: הלוואי שהייתם מגזימים למטה הפעם.

קארין אלהרר: הסכמתם?

מיקי רוזנטל: אפשר לקבל תשובה מהאוצר כמה השבועיים האלו עולים?

<אסף וסרצוג: זה מופיע פה בהצעה, כ-17 מיליון.

קארין אלהרר: וגם אם הסכמתם.

יואב קיש: השבועיים האלה עולים 17 מיליון.

יואב קיש: זאת אומרת, אם נרצה עוד שבועיים, כנראה שהם יעלו קרוב ל-17 מיליון גם כן.

דוד ביטן: זאת ההערכה שלך.

דוד ביטן: מה ההערכה שלך?

<שלמה פילבר: זה לא הערכה שלי.

<שלמה פילבר: בזמנו כשעשינו איזושהי בדיקה במסגרת מה שהיה בזמנו בקיץ ועדת המנכ"לים, ואחרי זה על בסיס המספרים שנבנו מלמטה למעלה, הלכנו גם לרשות השידור וקיבלנו מספרים.

דוד ביטן: כמה הערכתם בזמנו?

דוד ביטן: מה שמחייב את האוצר.

<שלמה פילבר: אנחנו מדברים על סדרי גודל של כארבעה מיליון שקל לחודש פעילות.

דוד ביטן: הבנתי.

דוד ביטן: אחר כך ניכנס לזה.

קארין אלהרר: רגע.

קארין אלהרר: אגף תקציבים, אתם הסכמתם?

<קריאות: - - -

דוד ביטן: נמשיך ונחזור אליהם, רבותי, כשיבוא המנכ"ל.

<שלמה פילבר: אולי רק כדי לסבר את האוזן - - -

דוד ביטן: פילבר, שנייה.

דוד ביטן: ניתן לח"כים לדבר.

דוד ביטן: נחזור.

מיקי רוזנטל: צריך להסביר את זה.

מיקי רוזנטל: זה לא עניין – מיליון פה, מיליון שם, לכם אולי זה לא כואב.

מיקי רוזנטל: לנו זה כואב מאוד.

קארין אלהרר: כן, בקטנה.

דוד ביטן: יש מחלוקת בין האוצר לתקשורת.

מיקי רוזנטל: אבל צריך להבין מה כלול בארבעה מיליון שלך ומה כלול ב-17 מיליון שלך.

איתן כבל: וממה נובע הפער.

<שלמה פילבר: מבחינת המדינה, כשמביאים הצעת חוק שיש לה עלויות, מי שאחראי עליה זה אגף התקציבים, אז שאגף התקציבים יגידו.

<אסף וסרצוג: אנחנו לא מכירים בהערכות האחרות.

דוד ביטן: נתווכח אחר כך, הבנו את הבעיה.

קארין אלהרר: רגע.

קארין אלהרר: יש הסכמה על ה-15?

מיקי רוזנטל: על ה-17.

<אסף וסרצוג: הממשלה הסכימה ל-15.

דוד ביטן: על מה את מדברת?

מיקי רוזנטל: על ה-15 בחודש?

דוד ביטן: אתה לא יודע מה שהיא הגישה.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: רבותי, שהעניין יהיה ברור.

דוד ביטן: נדבר על העניין של התאריך, ובגלל שיש סיכום בין שר האוצר לראש הממשלה, אני לא אשנה אותו בלי הסכמת שר האוצר.

דוד ביטן: אבל תכ'לס, התאריך הזה הוא בעייתי ביותר.

דוד ביטן: זה ברור, אבל נדבר על זה.

דוד ביטן: מי רוצה לדבר ראשון?

דוד ביטן: דברו ונראה מה המצב.

דוד ביטן: יואב קיש, אתה רוצה לדבר?

יואב קיש: אני רוצה לדבר כשמנכ"ל האוצר יהיה פה.

דוד ביטן: קארין, את רוצה לדבר?

קארין אלהרר: כן.

דוד ביטן: בבקשה.

דוד ביטן: כמה דקות את רוצה?

קארין אלהרר: אהיה קצרה.

דוד ביטן: אפשר לעשות גם סיבוב שני אחר כך, אין שום בעיה.

דוד ביטן: בבקשה.

קארין אלהרר: אני באמת אהיה קצרה.

קארין אלהרר: אני רק רוצה לומר שהחוק הזה לא ידע יום אחד של לשים אותו על הפסים הישרים.

קארין אלהרר: זה התחיל מוועדת הנגבי, אחרי זה היו דיונים אצל איתן, אנחנו מגיעים לכאן עם משברים קואליציוניים.

קארין אלהרר: מה לא.

קארין אלהרר: כאילו אין נושאים במדינה הזאת.

קארין אלהרר: אני באמת לא מצליחה להבין, אני גם לא מצליחה להבין מה יצא מכל הסיבוב הזה.

קארין אלהרר: מה יצא?

קארין אלהרר: אני חייבת להודות שאחרי ששמעתי את ראש הממשלה אומר: אני רוצה לעזור לעובדים, אמרתי לעצמי: ואללה, אולי באמת הוא רוצה לעזור לעובדים.

קארין אלהרר: ואז פתאום קלטתי מה יצא מכל הסיבוב הזה.

קארין אלהרר: מה יצא?

קארין אלהרר: לא בא לו ברוך שי – לא פגשתי את האיש מימי – כנראה שחיטטתם בפייסבוק.

דוד ביטן: אולי הוא פה, שידבר בשביל עצמו.

קארין אלהרר: אם הוא נמצא כאן, אז שלום.

דוד ביטן: הוא פה?

דוד ביטן: ברוך שי פה?

<קריאה: מי זה?

דוד ביטן: הוא הגיש בג"ץ, אז הוא לא צריך לבוא לפה.

דוד ביטן: כן, בבקשה, דברי.

קארין אלהרר: לא בא לו גיל עומר, לא בא לו אלדד קובלנץ, אז הוא המציא.

קארין אלהרר: פתאום חזרתם בכם.

קארין אלהרר: הסרטון שלכם שעובדי הרשות הם "חמאס", הם כבר לא, אתם דואגים להם, עשיתם טעות, רוצים סליחה ומחילה.

קארין אלהרר: אבל איפה דאגתם לעובדים?

<רפי יששכר: ואללה, דואגים לנו.

קארין אלהרר: נניח שאני זורמת.

קארין אלהרר: איפה הדאגה?

קארין אלהרר: איפה זה בא לידי ביטוי?

דוד ביטן: את דאגת לעובדים, אני מבין.

דוד ביטן: לא טיפלת בחוק בכלל.

דוד ביטן: בשם מי את מדברת?

דוד ביטן: את בחוק שלך פיטרת את כל העובדים מרשות השידור במחי יד, אז מה?

מיקי רוזנטל: זה היא הביאה את החוק?

מיקי רוזנטל: די כבר.

<קריאה: באבחת קולמוס.

דוד ביטן: ואת תוקפת אותנו?

קארין אלהרר: אמרת שאתה לא מפריע לי.

דוד ביטן: נכון.

קארין אלהרר: אני רוצה רק הערה.

מיקי רוזנטל: כאילו היא יזמה את החוק הזה.

דוד ביטן: היא הייתה יושבת-ראש הוועדה.

קארין אלהרר: הערת פתיחה.

דוד ביטן: יש עתיד היו ביוזמים, ועוד איך.

קארין אלהרר: אני לא יודעת איך לבשר לך את זה, ביטן, אתה לא היית פה.

דוד ביטן: נכון.

קארין אלהרר: אתה יודע מי היה השר הממונה?

דוד ביטן: ומי היה שר האוצר?

קארין אלהרר: רגע, ומי היה השר הממונה?

דוד ביטן: זה היה משותף לשר האוצר.

קארין אלהרר: מי הקים את ועדת - - -

דוד ביטן: זה שאתם מנסים להחביא את לפיד כל הזמן - - -

<זיו מאור: לא חשוב מי היה מה, תנסו לתקן משהו.

יעל גרמן: ומי היה ראש הממשלה?

יעל גרמן: זה לא משנה כלום.

<קריאות: - - -

קארין אלהרר: ביטן, אבל למה אתם מפריעים לי?

דוד ביטן: רבותי, לא להפריע.

קארין אלהרר: היוזם האבא של החוק הזה – גלעד ארדן, שדרך אגב, נדם קולו – הוא לא רוצה להתווכח, אבל הוא גם לא מסכים לשינויים.

קארין אלהרר: הוא לא אומר את זה בצורה ישירה, כי לא נעים, כי ראש הממשלה רוצה אחרת, אבל גם הוא חושב שהיוזמה הייתה שונה.

קארין אלהרר: עכשיו החוק הגיע לוועדה, גלעד ארדן ישב יום יום בוועדה, תעיד על כך מנהלת הוועדה, תעיד על כך היועצת המשפטית של הוועדה, יצא שזה אותו צוות.

<רפי יששכר: הוא סגר חשבונות עם ההנהלה הקודמת.

<רפי יששכר: היו לו אתם חשבונות אישיים, והוא סגר את זה אתם על הגב שלנו.

קארין אלהרר: אני חייבת לומר, הכנסת - - -

דוד ביטן: חבר'ה, תעשו לי טובה, אני אתן לכם לדבר גם כן, בסדר?

<נורית אליהו: צריך להגיד את האמת.

דוד ביטן: תנו לח"כים לומר את הדברים.

<זיו מאור: שלא תגיד לנו שר הזה ושר הזה, בינתיים אנחנו סופגים.

דוד ביטן: הכול ברור.

דוד ביטן: הם מחביאים את לפיד בפינה, כמו שמחביאים אותו כל הזמן בהרבה מאוד דברים.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: חבר'ה, לא להפריע, אני מבקש.

<קריאה: אותו שומעים בכלל?

דוד ביטן: אני מבקש לא להפריע.

<קריאה: הכול דילים פוליטיים.

יואב קיש: לפיד כן ולא, כן ולא.

קארין אלהרר: אני רואה שאתם מאוד לחוצים מלפיד.

דוד ביטן: כאילו לפיד נעלם.

דוד ביטן: חתמתם על חוק שלא קרה אתו כלום.

דוד ביטן: זאת אומרת, הוא לא מפטר אף אחד, החוק שלכם, אתם דואגים לרשות השידור בכלל.

יעל גרמן: לא היה ראש ממשלה, לא היה שר.

דוד ביטן: די, מספיק עם הצביעות הזאת, לא ניתן לה להמשיך.

שולי מועלם-רפאלי: שר האוצר היה מעורב בזה - - -

<קריאות: - - -

שולי מועלם-רפאלי: לא כדאי להיות במקום הזה - - -

יעל גרמן: צריך לזכור מי היה ראש הממשלה.

שולי מועלם-רפאלי: את צודקת, אבל לא כדאי שמי שהופיעה בוועדה תעיר עכשיו על מה שעשה השר.

<קריאות: - - -

שולי מועלם-רפאלי: היא הייתה ממובילות הוועדה, למה היא לא הניחה את המפתחות והלכה הביתה אם זה היה כל כך דרמטי?

קארין אלהרר: - - -

יעל גרמן: אותו ראש ממשלה שעכשיו - - -

<רפי יששכר: וזה היה אז 1,800 עובדים.

שולי מועלם-רפאלי: אתם עושים על הגב של העובדים, גם של התאגיד וגם של רשות השידור, מלחמות פוליטיות מלוכלכות, זה ברור.

יעל גרמן: מי עושה?

יעל גרמן: רק ראש הממשלה עושה את זה.

יעל גרמן: ראש הממשלה עושה את זה.

דוד ביטן: לפיד רצה לפטר את כל העובדים.

דוד ביטן: שיש עתיד לא תגן על עובדים של רשות השידור, אין דבר כזה.

יעל גרמן: אתה שלא תגן על ראש הממשלה, הוא הביא את - - - כשיש עובדים.

יעל גרמן: למה הוא לא זכר את זה ב-2014 לפני שלוש שנים?

יעל גרמן: הוא לא ידע שיש עובדים?

דוד ביטן: אנחנו לא מפלגת העבודה שמחביאה את לפיד כל היום, כי הוא חוטף לה את המנדטים.

דוד ביטן: אני ראיתי את ההוראה, אז באתי.

<קריאות: - - -

<משה שגב: אדוני היושב-ראש, לפיד רק חתם על תעודת הפטירה.

<משה שגב: הוא לא עשה כלום, הוא רק חתם על תעודת הפטירה.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: היא טוענת שהוא עשה.

דוד ביטן: היא עמדה בראש הוועדה של העניין הזה, ולא עשתה כלום.

קארין אלהרר: לא, אתה - - -

<משה שגב: הוא חתם על תעודת הפטירה של עובדי רשות השידור, זו הבושה של מדינת ישראל.

<משה שגב: בושה.

<משה שגב: ששר אוצר במדינת ישראל חתם על תעודת פטירה של עובדים, זו הבושה.

יעל גרמן: לא היה ראש ממשלה.

יעל גרמן: ראש הממשלה היה בחו"ל.

דוד ביטן: רבותי, כשכל אחד קופץ, מהפרוטוקול הם לא יוכלו לדעת מי דיבר ומי לא דיבר.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: רבותי, אני מבקש מכולם לא להפריע לקארין, בסדר?

דוד ביטן: במיוחד ליש עתיד.

קארין אלהרר: אתם יכולים לצעוק כמה שאתם רוצים, אבל אתם לא תפילו את הכול על מי שעמד בראש הוועדה.

<תמנה עורב: נכשלתם, יש עתיד אין עתיד.

דוד ביטן: די, רבותי, לא להפריע, בבקשה.

דוד ביטן: אני אתן לאנשים לדבר, אנחנו פה עד הלילה, אין בעיה, בסדר?

יואב קיש: עד מחר.

דוד ביטן: עד מחר בבוקר.

דוד ביטן: עד שנסיים.

דוד ביטן: מה אני יכול לעשות.

מה קרה?

<תמנה עורב: עד שיעלה עשן לבן.

דוד ביטן: כמה שזה יהיה קצר, נסיים יותר מהר.

דוד ביטן: בבקשה.

קארין אלהרר: החוק הוא חוק, ואני לא מבינה את הדרך הזאת.

קארין אלהרר: שיש חוק ויש מקצה שיפורים כל חודש.

קארין אלהרר: כל חודש.

קארין אלהרר: עכשיו, בואו נודה על האמת, הסיפור לא היה מתעורר אם לא הייתם רואים את הפייסבוקים ולא הייתם עושים חיפוש איפה כל אחד נמצא בעמדה הפוליטית.

קארין אלהרר: לא קמתם בבוקר יום למחרת ואמרתם: אה, אולי עשינו טעות.

קארין אלהרר: לא, זה לא קרה.

קארין אלהרר: עכשיו אני באמת לא מצליחה להבין, אני אשמח שמנכ"ל משרד התקשורת יבהיר לי מה קרה.

קארין אלהרר: על מה המהומה?

קארין אלהרר: איפה הולך הכסף?

קארין אלהרר: במקום לתת אותו לקצבאות הנכים, לתוכנית של כחלון, מה קרה?

קארין אלהרר: יש לכם יותר מדי?

קארין אלהרר: אני לא מבינה אתכם.

דוד ביטן: תשיב אחר כך לכולם, תרשום את השאלות.

קארין אלהרר: 17 מיליון, בקטנה, נכון?

קארין אלהרר: ואני מתפלאת על הממשלה.

דוד ביטן: או, גב' לוי, מה קורה?

קארין אלהרר: הממשלה החברתית, לא עשיתם דיון על ניצולי השואה, עשיתם דיון דחוף על תאגיד.

קארין אלהרר: תמשיכו להתעסק בעצמכם.

<רפי יששכר: לפי הדברים שלך צריך להחליף את כל חברי הכנסת ואת כל הכנסת.

דוד ביטן: רבותי, לא להפריע, אני אוציא אנשים.

דוד ביטן: אני אומר לכם את האמת, אני אוציא.

דוד ביטן: לא רוצה להוציא אף אחד.

דוד ביטן: רוזנטל, אתה רוצה לדבר?

דוד ביטן: כמה דקות אתה צריך?

<זיו מאור: גם החוק שלנו עבר תחת מלחמה.

<זיו מאור: זה לא פחות כזה - - -

מיקי רוזנטל: כן, כמה דקות.

מיקי רוזנטל: החלק הכי מקומם פה זה עזות המצח שלכם, ושלך, ביטן.

דוד ביטן: אני, שלי, מה פתאום?

מיקי רוזנטל: שלך, שלך.

דוד ביטן: היא אמרה שלא הייתי אז פה.

מיקי רוזנטל: שאתם משסים עובדים זה בזה, וזה הכיף הכי גדול שלכם.

דוד ביטן: תראו לי איפה מפלגת העבודה.

מיקי רוזנטל: עובדי רשות השידור היו האויבים, עכשיו הם החברים, ועובדי התאגיד הם האויבים.

דוד ביטן: איפה מפלגת העבודה?

דוד ביטן: - - - בכלל בעובדי רשות השידור אלא בעובדי התאגיד.

מיקי רוזנטל: אתם משסים עובדים אלה באלה, ויופי, יצא לכם מצוין, ויצא לכם נהדר.

דוד ביטן: תראו לי איפה מפלגת העבודה.

דוד ביטן: דנידין אני קורא לכם.

דוד ביטן: דנידין, רואה ולא נראה.

מיקי רוזנטל: כולם אויבי העובדים, ורק אתם דואגים לרווחת העובדים ולעתידם, ואנחנו ממש נרגשים ממופע הצביעות הזה.

מיקי רוזנטל: אדוני היושב-ראש, אדוני מנכ"ל משרד התקשורת, צריך להגיד שזה לא עניין טכני, הרי דחיית המועד נועדה לעניין מהותי ביותר.

<שלמה פילבר: נכון.

מיקי רוזנטל: והיא סגירת מחלקת החדשות של התאגיד והקמת תאגיד חדשות עצמאי חדש, זה הסיפור.

<שלמה פילבר: העברה.

מיקי רוזנטל: ולא התאריך הטכני.

<שי באבד: אתה רוצה שנמשוך?

דוד ביטן: לא, עזוב אותך, - - - מהאיומים האלה, נו.

דוד ביטן: אני אמרתי שרק בהסכמת שר האוצר, ומספיק עם הדברים האלה.

<שי באבד: בסדר.

<שי באבד: אז הכול בסדר, אז לא נעשה את זה.

דוד ביטן: כל היום אתם רוצים לשלוט במדינה.

<שלמה פילבר: חס וחלילה, לא שולטים.

רועי פולקמן: אם לא שולטים, אז מה הטעם?

קארין אלהרר: מה הטעם אם לא ישלטו?

דוד ביטן: אני עומד בסיכומים.

דוד ביטן: למרות שהסיכום לא מקובל עלי, אני עומד בו.

מיקי רוזנטל: מה הסיכום?

דוד ביטן: מה שכתוב פה זה הסיכום.

קארין אלהרר: אין ארכה.

מיקי רוזנטל: הבנתי.

מיקי רוזנטל: אין ארכה.

מיקי רוזנטל: אז אני פטור מלדבר על הארכה?

<קריאה: כן.

אורלי לוי אבקסיס: זו ארכה הראשונה או השנייה?

דוד ביטן: משרד האוצר לא - - - , אני הסברתי בהתחלה.

דוד ביטן: למרות שמשרד האוצר לא צריך לנהל את המדינה, אבל מכיוון שיש הסכם בין ראש הממשלה לשר האוצר – לאן אתה הולך, מנכ"ל משרד האוצר?

<שי באבד: אני חוזר, שנייה.

דוד ביטן: באת להגיד לי וללכת?

דוד ביטן: נו, באמת.

<שי באבד: לא, אני חוזר, אדוני היו"ר.

דוד ביטן: יש הסכם בין ראש הממשלה לבין שר האוצר, לכן נעמוד בו.

<אליעזר וחנונו: כמו שעשיתם בהתחלה.

קארין אלהרר: עד הפעם הבאה, לא?

דוד ביטן: יכול להיות.

מיקי רוזנטל: אין הרבה טעם בלזכור את הזיגזג שהדרג המקצועי מוכן לקבל מהדרג הפוליטי בחוק הזה.

מיקי רוזנטל: אבל באמת, אתם עושים חוכא ואטלולא מעצם העניין, כי דאגת

מיקי רוזנטל: כם היא לא לשידור הציבורי ולא לעובדים ולא כל הקשקושים שאתם מקשקשים פה, אלא רק הניסיונות שלכם להחליש את השידור הציבורי, ולנסות לדחוף ידיים הן לתאגיד החדש הישן שיוקם, זה שיוכה.

<זיו מאור: גם אנחנו תאגיד.

<זיו מאור: רשות השידור זה גם תאגידי.

מיקי רוזנטל: תקשיב טוב, חבר, אם אתם הייתם מסכימים לרפורמה בזמן, כל החוק הזה לא היה.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

<זיו מאור: הסכימו, חתמו על ההסכם.

מיקי רוזנטל: אתם חתמתם על זה אחרי הרפורמה.

<קריאות: - - -

מיקי רוזנטל: אחרי שהביאו את החוק, אז אל תבלבל לי את המוח.

<קריאות: - - -

מיקי רוזנטל: אל תבלבל לי את המוח.

<משה שגב: מיקי, אל תציג את עובדות - - - .

<משה שגב: חתמנו על הרפורמה בזמן, מיקי.

<קריאות: - - -

<משה שגב: אל תבלבלו את המוח אתם, אנחנו יודעים בדיוק מתי חתמנו על הרפורמה.

דוד ביטן: די, מספיק.

<משה שגב: הרפורמה נחתמה ב-31 בדצמבר 2010, להזכירך.

דוד ביטן: שגב.

<משה שגב: החלטתם להקים תאגיד לברנז'ה.

<משה שגב: זה מה שהתחלתם להקים.

דוד ביטן: אני אוציא את כל רשות השידור, מספיק כבר.

<תמנה עורב: מיקי, חתמו.

דוד ביטן: ניתן לכם לדבר.

מיקי רוזנטל: מתי חתמו?

<שלמה פילבר: לקראת הסוף נראה לי.

מיקי רוזנטל: אחרי שהביאו את הצעת החוק.

מיקי רוזנטל: אל תגיד לי, אני - - -

<תמנה עורב: מה פתאום, ב-2011.

<קריאות: - - -

<קריאה: שום דבר לא נעשה בשום מקום.

מיקי רוזנטל: רק מפעם לפעם צריך להגיד גם את האמת.

<תמנה עורב: - - - בדצמבר 2010 חתמה על ההסכם בידיעת חברי הכנסת.

מיקי רוזנטל: אני לא נכנס עכשיו לוויכוח הזה, באמת זה מיותר.

מיקי רוזנטל: אני חושש ואני חרד - - -

<קריאות: - - -

דוד ביטן: תקשיבו, אני מבקש דבר כזה, הבא בתור שהוא לא חבר כנסת שמדבר הוא יצא החוצה.

דוד ביטן: נלך ככה?

דוד ביטן: אתם רוצים ככה, אין בעיה.

דוד ביטן: אנחנו לא מנהלים דיאלוג עם הקהל, אין דבר כזה.

<זיו מאור: תן לאנשים לדבר, להתבטא.

דוד ביטן: אתן לכם, אמרתי שאני אתן לכם.

דוד ביטן: אבל אתם לא יכולים לעשות דיאלוג עם חברי כנסת, עם כל הכבוד.

דוד ביטן: אמרתי שאני אתן.

<זיו מאור: אבל הוא פנה אלי אז עניתי לו.

דוד ביטן: אף חבר כנסת לא עושה דיאלוג עם הקהל.

דוד ביטן: הלאה.

מיקי רוזנטל: בכל מקרה, אני מנתק - - -

<קריאה: - - -

דוד ביטן: לא אמרתי שאני לא אתן לכם.

מיקי רוזנטל: הדיון על העובדים הוא הדיון החשוב ביותר, אבל בסופו של יום החוק הזה לא יציל את עובדי רשות השידור.

מיקי רוזנטל: הוא יציל חלק מהם, לשמחתי, אבל הוא עושה נזקים אחרים שאי-אפשר להעריך אפילו את שיעורם.

מיקי רוזנטל: קודם כול, את כל הסיבוב הזה שאתם עושים, להקים תאגיד חדשות עצמאי, אין לו שום הסבר מקצועי, ואני מבין בזה משהו בחיים, הייתי בחיים שלי קצת בטלוויזיה.

<זיו מאור: כל התאגיד בכלל זה טעות.

מיקי רוזנטל: אין לו שום הסבר מקצועי.

מיקי רוזנטל: יקום תאגיד חדשות שיפעל ליד התאגיד, והם יתחרו זה בזה, ויהיה כפל תפקידים, ויהיה מאבק בין שני הגופים.

מיקי רוזנטל: ואם חלילה יהיה פיגוע, אז בשביל לפרוץ לשידור יהיה צריך לתאם בין ההנהלה להנהלה של זה, ואם הם לא יסכימו אז ילכו לחשב הכללי.

דוד ביטן: מה קורה בערוץ 2?

מיקי רוזנטל: אני אסביר לך בדיוק.

דוד ביטן: יש תאגיד חדשות ויש את ערוץ 2, שם גם פורצים לשידור?

מיקי רוזנטל: אז אני אסביר לך איך זה עובד בערוץ 2.

דוד ביטן: מה הדרמות האלה?

דוד ביטן: אני שואל אותך.

מיקי רוזנטל: אז סוף כל סוף אני אסביר לך, ביטן, יש דברים שאתה לא יודע.

דוד ביטן: מה אני לא יודע?

דוד ביטן: לא ראיתי חדשות אולי.

מיקי רוזנטל: הייתי סמנכ"ל חברת החדשות של ערוץ 2.

מיקי רוזנטל: בחדשות ערוץ 2 יש היררכיה, הבעלים של הערוץ הם הבעלים גם של חברת החדשות, הם גם הבעלים.

מיקי רוזנטל: יש היררכיה, יש דירקטוריון.

<שלמה פילבר: הם מחליטים לפרוץ?

<שלמה פילבר: אם יש פריצה לחדשות - - -

מיקי רוזנטל: לא, יש תיאום.

דוד ביטן: לא רציניים הטיעונים שלך.

מיקי רוזנטל: אני מאוד רציני בטיעונים שלי.

מיקי רוזנטל: אני מאוד רציני.

<שלמה פילבר: תרשום לדודי ורטהיים - - -

דוד ביטן: הוא יגיד אם לפרוץ או לא.

מיקי רוזנטל: לא, אבל יש לו נציג, יש לו מנהל - - -

<שלמה פילבר: זה נסגר בין המנכ"לים.

מיקי רוזנטל: יש לו מנהל.

מיקי רוזנטל: מי כפוף פה למי?

מיקי רוזנטל: פה אף אחד לא כפוף לאף אחד.

<שלמה פילבר: גם שם הם לא כפופים אחד לשני.

דוד ביטן: כשנדון בחוק העיקרי - - -

מיקי רוזנטל: אף אחד לא כפוף לאף אחד, זה דבר ראשון.

מיקי רוזנטל: דבר שני, מה כל הסיבוב הזה?

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: בשביל שבסוף עשיתם חוק פרסונלי.

מיקי רוזנטל: יש שניים-שלושה אנשים שאתם לא אוהבים, או יותר נכון, שראש הממשלה לא אוהב, ואתם אומרים: איך ניפטר מהם.

מיקי רוזנטל: כמו בדרום קוריאה, השליט קם בבוקר, אומר לעצמו: את צ'ונג ליה אני לא סובל, חסלו אותו.

יואב קיש: צפון קוריאה, לא דרום קוריאה.

מיקי רוזנטל: אנחנו פה לא מחסלים עוד ביריות, אבל אנחנו מחסלים בחוקים.

מיקי רוזנטל: זה חוק שנועד לחסל אנשים ולהרחיק אותם, את אלה שאתם לא אוהבים, משליטה בחדשות, זה הכול.

מיקי רוזנטל: וכל הכאוס הזה שאתם עושים פה נועד רק לדבר הזה, כי אחרת אין לו שום הסבר.

מיקי רוזנטל: גם לא הסברת, ולא באקראי לא הסברת, כי אין לך הסבר.

<שלמה פילבר: יש הסבר, תאמין לי שיש.

מיקי רוזנטל: אין לך שום הסבר למה צריך תאגיד חדשות עצמאי בתאגיד, שהזיקה בתכנים היא אחת לתוך השנייה – החדשות חיות מהדוקומנטרי והדוקומנטרי חי מהחדשות, וההיפך, ואנשים עובדים בצוותא וביחד, ולא מה שאתם מנסים לעשות פה.

מיקי רוזנטל: אז מעבר לעניין שזה יעלה הון תועפות, מייצרים חוק פרסונלי, מייצרים מבנה משובש לחלוטין, ואין שום הצדקה לפיצול הזה.

מיקי רוזנטל: הכי גרוע זאת תקופת הביניים, כי בתקופת הביניים אתם מתכוונים לגנוב את תאגיד החדשות החדש, זה כל התוכנית שלהם.

יעל גרמן: נכון מאוד.

מיקי רוזנטל: לייצר חדשות ביבי עד שהחוק יעבור ועד שיהיה מימשל תאגידי בתאגיד החדשות החדש, והוא ינוהל על-ידי כונס הנכסים.

מיקי רוזנטל: וכונס הנכסים לא כפוף לשום מימשל תאגידי, הוא לא נבחר על-ידי אף אחד בשיטה שראוי שייבחר, לא תהיה לידו מועצה כמו שצריך שתבקר את העניינים.

דוד ביטן: רק בית-המשפט הוא זה שינהל.

מיקי רוזנטל: תקשיב.

מיקי רוזנטל: הייתי בהקמה של כמה כלי תקשורת.

מיקי רוזנטל: מה שאתה עושה בהתחלה הוא דרמטי ומשמעותי.

דוד ביטן: - - -

מיקי רוזנטל: משמעותי מאוד.

דוד ביטן: מיקי רוזנטל, אתה רוצה לטעון טענות רציניות או לא?

<קריאות: - - -

<שלמה פילבר: הוא עושה את זה כבר שלוש שנים בשידור הציבורי.

מיקי רוזנטל: אני אטען את הטענות שלי ואתה תטען את השטויות שלך.

דוד ביטן: לי עוד בינתיים - - -

מיקי רוזנטל: כל אחד יטען את השטויות שלו, בסדר?

מיקי רוזנטל: אני אדבר שטויות ואתה תענה בשטויות שלך.

התפשרתם ששניכם שטויות.

מיקי רוזנטל: ההבדל בינינו הוא שאני הקמתי כמה גופי תקשורת ואתה עוד לא עשית את זה בחיים.

דוד ביטן: מה זה שייך לעניין?

מיקי רוזנטל: אז אני אסביר לך.

מיקי רוזנטל: היסודות שאתה יוצק, על זה עומד הבניין.

מיקי רוזנטל: ואם כונס נכסים ללא מימשל תאגידי הוא זה שיקים את הבניין החדש - -

דוד ביטן: רק בתקופת הביניים.

מיקי רוזנטל: - - הבניין הזה יהיה כרוחו של ראש הממשלה.

מיקי רוזנטל: בשביל זה נועד כל החוק הזה, וזה הכול.

מיקי רוזנטל: כי חוץ מזה אין שום הסבר.

מיקי רוזנטל: לא מסרתם שום הסבר, אין שום היגיון בהצעה שלכם, וכל מה שאתם מבקשים לעשות זה – יש איזו פשרה עם כחלון וזה וככה וכוכי, ובסוף יהיו עובדות מוגמרות.

מיקי רוזנטל: לפני שיהיה תאגיד חדשות חדש יהיו כבר עובדים, יהיו דרכי פעולה, יהיו דרכי עבודה, ואף אחד לא יוכל לשנות את זה בהמשך.

מיקי רוזנטל: זו הצרה שאתם מביאים עלינו, וזה די שקוף.

יואב קיש: ביטן, אני יכול?

דוד ביטן: כשהוא יסיים אני אתן לך.

דוד ביטן: מה, תפסיק אותו עכשיו?

יואב קיש: חשבתי שהוא סיים, הוא פתאום זה.

דוד ביטן: כבר יש לו טיעונים מעניינים, אני רוצה לשמוע אותם.

קארין אלהרר: אבל אתה לא מקשיב.

מיקי רוזנטל: בסופו של יום אני מאמין שהמאבק פה הוא על שידור ציבורי, ויש מי שנוטה לזלזל ואומר: מה זה שידור ציבורי, בין כה וכה אף אחד לא רואה את זה, או שאחוזי הרייטינג של הדבר הזה הם נמוכים.

מיקי רוזנטל: תראו, השידור הציבורי חשוב ביותר בגלל שהוא מאזן את השידור המסחרי.

מיקי רוזנטל: ובגלל שהשידור המסחרי הוא מוטה אינטרסים כלכליים, השידור הציבורי חשוב שבעתיים גם אם אין לו צפייה גבוהה.

מיקי רוזנטל: ודווקא השידור הציבורי של רשות השידור היה מצוין, ברדיו היו לו הישגים נפלאים והייתה לו גם האזנה גבוהה.

יעל גרמן: עדיין יש לו.

יעל גרמן: למה הייתה?

יעל גרמן: יש לו.

מיקי רוזנטל: הוא חשוב בעצם קיומו בתוך שוק תקשורת שכולו ממוסחר, בסביבה שכולה ממוסחרת, שידור ציבורי שיש לו בעיות משלו חשוב מאוד.

מיקי רוזנטל: אבל אתם לא רוצים שידור ציבורי, אתם רוצים שידורי תעמולה, אתם רוצים שידורים מטעם.

מיקי רוזנטל: אתם לא מבינים את המשמעות בכלל של שידור ציבורי.

מיקי רוזנטל: כל ההצעה הזאת נועדה לאפשר שוב לפוליטיקאים לדחוף את הידיים שלהם לתוך השידור הציבורי ולהרוס אותו, כמו שעשיתם בהצלחה גדולה כל השנים עד היום.

מיקי רוזנטל: וזה מה שתעשו גם עכשיו, במקום לתת לשידור הציבורי לצאת לדרך ולהיות שידור ציבורי ראוי.

<זיו מאור: אנחנו יכולים להגיב?

דוד ביטן: רבותי, קודם כול ח"כים יתייחסו, עם כל הכבוד לכולם.

מיקי רוזנטל: שמתם לו עוד רגל ועוד רגל – בהתחלה ביקשתם לסגור אותו, אחר כך ביקשתם לפצל אותו, אחר כך ביקשתם לדחות, ועכשיו אתם מבקשים לגמד אותו, והכול הכול במטרה שהעיתונאים בו יהיו מפוחדים ומבוהלים, ואתם תוכלו לאיים עליהם.

מיקי רוזנטל: אני מקווה שהתוכנית הזדונית שלכם לא תצליח.

קארין אלהרר: אמן.

<רפי יששכר: אמן.

<רפי יששכר: על מה אמן?

דוד ביטן: יואב קיש.

יואב קיש: אני, ברשותך, רואה שחסר לי משפט, סופה של הדמוקרטיה עוד לא שמעתי.

יואב קיש: אנחנו כנראה בדרך לשמוע את זה גם הרבה פעמים.

מיקי רוזנטל: כן, כן.

מיקי רוזנטל: לא הייתי ענייני?

יואב קיש: ואני חיכית שיגיע לפה מנכ"ל האוצר.

מיקי רוזנטל: - - -

יואב קיש: לא דיברתי עליך.

מיקי רוזנטל: סתם אני שואל אותך.

יואב קיש: למה אתה חושב שדיברתי עליך?

קארין אלהרר: הוא דיבר עלי, נו.

יואב קיש: אני רוצה לדבר על נושא מאוד פשוט, אני רוצה להעלות הסתייגות אחת שלי להצעת חוק שמדברת על דחייה נוספת בשבועיים מה-15 במאי ל-1 ביוני.

יעל גרמן: הוא רוצה בכל זאת.

יואב קיש: אני מבין שהמשמעות הכספית היא כ-17 מיליון שקל.

איתן כבל: קטן.

קארין אלהרר: - - -

יואב קיש: אני מבין שזה לא יעבור בלי הסכמת האוצר, ואני לא מתכוון עכשיו לפתוח באיזה מאבק קואליציוני.

יואב קיש: אני רוצה להסביר את הנימוקים שלי, ואני רוצה לשמוע מדוע האוצר חושב שזה לא - - -

דוד ביטן: יואב, תעצור עם זה, נסיים את הסבב ואז נדבר על זה עם המנכ"ל.

יואב קיש: בסדר, אבל תן לי רגע לסיים את הדברים שאני רוצה להגיד.

דוד ביטן: תגיד.

דוד ביטן: אבל אני אומר, לא נפתח דיון בעניין הזה.

יואב קיש: לא נתייחס לזה, בסדר.

יואב קיש: הסיבה שאני רוצה להגיד היא ככה, הגעתי היום בבוקר ליום המליאה המיוחד, התחלנו את הדיון בוועדת הכנסת.

יואב קיש: אנחנו רואים שגם הליך החקיקה הוא הליך מורכב, ולא ברור לי מתי הוא יסתיים, זה אחד.

יואב קיש: אני לא רוצה להגיע למצב שאנחנו מעמידים את תאגיד החדשות החדש, את החטיבה החדשה שאנחנו מקימים פה כתאגיד חדשות, במצב – אנשי האוצר, כולל המנכ"ל, אני מדבר אליכם – אני אומר שהחקיקה פה יכולה להתארך.

יואב קיש: אני אומר לך את זה ממה שראיתי בבוקר בוועדת הכנסת ואני רואה שאנחנו נכנסים למצב – ושאלו אותי חברי כנסת מהאופוזיציה: מה תעשה כשתראה שאתה לא עומד בזמנים?

יואב קיש: תביא עוד פעם תיקון לחוק?

יואב קיש: עוד פעם תעשה?

<זיו מאור: גם הטיפול בתרנגולות צריך לקחת זמן.

<זיו מאור: בזמן שהם מובלים לשחיטה צריך לקחת זמן.

יואב קיש: אז אני אומר, נכון, זה אינטרס של כולם לעשות את זה מהר ככל האפשר, כולל של הכנסת הזו, כולל של העובדים, כולל של ההתארגנות של כל הגופים הרלוונטיים, וגם כי יש פה משמעויות כספיות.

יואב קיש: אבל בסופו של דבר, פרקטית, כשאני מנסה לראות איך עושים שהדבר הזה יקרום עור וגידים ולעמוד בלוחות הזמנים זה מאוד מאוד מאתגר.

יואב קיש: אני חושב שאפילו אולי שבוע או שבועיים – צריך לחשוב רגע עוד פעם על המשמעויות של לוחות הזמנים, על המשמעויות הכספיות שבעניין הזה.

יואב קיש: וברור לי שזה חייב לעבור, בגלל שזה תקציבית, את אישור האוצר.

<שי באבד: יש לי פתרון.

דוד ביטן: - - -

יואב קיש: לא ניכנס לדיון.

דוד ביטן: נדבר על זה.

יואב קיש: אני מסכים עם הצעת יושב-ראש הוועדה שנדבר אחרי זה ספציפית, אבל אני רוצה להעביר את המסר שראיתי היום בבוקר בוועדה, אני חושב שנצטרך להתייחס לעניין הזה.

יואב קיש: זו ההסתייגות היחידה שלי, וגם היא כמובן בכפוף לאישור של האוצר בעניין הזה.

דוד ביטן: יוסי יונה, כמה זמן אתה צריך?

<נורית אליהו: גם למשפחות זה עולה כסף.

<נורית אליהו: משרד האוצר, תוכלו לעשות את - - -

יוסי יונה: ייקח, אבל לא הרבה.

דוד ביטן: תגיד לי מראש, כי אם לא אני אגביל.

יוסי יונה: חמש.

דוד ביטן: חמש, בסדר.

<קריאות: - - -

<נורית אליהו: מדינת חלם שרוצה לבנות בית, לא חפרו יסודות ובונים גג.

דוד ביטן: אתה יכול להוציא אותה?

<נורית אליהו: לא, אני לא יוצאת.

דוד ביטן: אמרתי שהראשון שמדבר אני מוציא אותו.

<נורית אליהו: אני לא יוצאת.

דוד ביטן: אני אתן לך, אבל לא עכשיו, עד שהח"כים יסיימו.

<נורית אליהו: אני לא יוצאת.

דוד ביטן: אמרתי את זה במפורש.

דוד ביטן: כל אחד פותח פה מה שהוא רוצה?

<נורית אליהו: תדע לך שאני אדבר ואני לא אצא גם.

<נורית אליהו: תיקח את זה בחשבון.

<אליעזר וחנונו: נורית, נורית.

דוד ביטן: תחליטי, או שלא תפריעי, או שתצאי.

<נורית אליהו: אני אפריע.

<נורית אליהו: אני גם אדבר ואני אדבר, ואנחנו נדבר, ואתם לא תעשו צחוק מאנשים.

דוד ביטן: אני מבקש להוציא אותה.

<נורית אליהו: סליחה רק רגע.

<נורית אליהו: ציבור העובדים – אתה לא תעשה צחוק מ-1,000 משפחות עם ילדים, עם תינוקות, חד-הוריות, משפחות שמפרנסות יחידות, ואתה אומר לו בדיאלוג, עזוב את הציבור.

<נורית אליהו: על גב עובדים, על גב - - -

<זיו מאור: זה לא הוא, זה זה שם, מנכ"ל האוצר זה הבעיה.

<נורית אליהו: גם האוצר, כולם, כולם.

<נורית אליהו: אבל אני רק רוצה לברך אתכם.

<נורית אליהו: ראש חודש אייר זה מחר, ואייר זה ראשי תיבות אני ה' רופאך, אני מאחלת לכל הכנסת הזו, לכל הממשלה, לכל נציגי הציבור רפואה שלמה, כי אתם חולים וחולים בגדול.

<נורית אליהו: חולים אתם.

<קריאה: זה מושב לצים.

דוד ביטן: גברתי, פעם אחרונה שאת מתפרצת, בסדר?

דוד ביטן: תשאירו אותה בינתיים.

דוד ביטן: יוסי יונה, דבר.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לפתוח ולומר שלא ברור לי אם אי פעם בית המחוקקים ידע פארסה שלטונית ומשילות מקרטעת כמו זו שבאה לביטוי בתהליכי החקיקה של החוק הזה, כפי שמנכ"ל משרד התקשורת אמר שהוא מקווה שיהיו תהליכי חקיקה מסודרים.

יוסי יונה: הם כבר לא מסודרים, ובאופן חד-משמעי הם לא מסודרים.

יוסי יונה: יש לנו כאן חקיקה שהיא בעצם של טלאי על טלאי, חקיקה שבעצם באה לסרס את הכוונה הראשונית בניסוחו של החוק הזה.

יוסי יונה: להזכירכם, החוק הזה נוסח בהנחייתו ובהשראתו של ראש הממשלה.

יוסי יונה: למה הדבר דומה?

דוד ביטן: איזה חוק?

דוד ביטן: הדחייה?

יוסי יונה: חוק השידור, גם בכנסת הקודמת וגם בכנסת הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: התאגיד, התאגיד.

יוסי יונה: התאגיד.

יוסי יונה: ולמה הדבר דומה?

יוסי יונה: נקבעו כללי משחק, התוצאה אינה נמצאת ראויה בעיניו של ראש הממשלה והוא אינו מוכן לקבל את כללי המשחק הדמוקרטיים, את כללי המשחק שהיו הן בכנסת והן גם בוועדות שעמלו כדי לחוקק את החוק הזה.

<רפי יששכר: זה לא ריאלי לזרוק 1,000 משפחות לרחוב, 6,000-5,000 ילדים.

<רפי יששכר: זה ריאלי זה?

יוסי יונה: רפי יששכר, אני אתייחס לדברים שלך, אתה יודע שאני אתך מהתחלה.

יוסי יונה: אנחנו נתייחס גם לדברים האלה, רפי, רק שנייה.

יוסי יונה: אז אם כן, מה שקרה כאן, שלא מצא חן בעיני ראש הממשלה, התוצר של עבודתה של הוועדה, ומה שלא מצא חן בעיניו לא קשור בכלל לעובדים.

יוסי יונה: מה שלא מצא חן בעיניו קשור לעובדה שלא הונחה חומה שבעצם רצינו שתהיה חומה סינית, נוצרה חומה סינית בין הדרג הפוליטי לבין הדרג המקצועי, והדבר לא מוצא חן בעיני ראש הממשלה, כי הוא רצה שליטה.

<אליעזר וחנונו: חומה סינית?

<אליעזר וחנונו: איזו חומה סינית?

יוסי יונה: להזכירם, המגה-פון של ראש הממשלה, המגה-פון, השרה לתרבות לא דמוקרטית אמרה את זה בצורה חד-משמעית, אדוני היושב-ראש, אני מצטט: מה שווה התאגיד אם אנחנו לא שולטים בו?

יוסי יונה: בוטה.

יוסי יונה: מדאיג.

אורלי לוי אבקסיס: חכם.

יוסי יונה: לא דמוקרטי.

אורן אסף חזן: זה מה שמעניין אותך, מר יונה?

יוסי יונה: בטח.

יוסי יונה: אני מדבר - - -

אורן אסף חזן: דבר דברים רציניים.

יוסי יונה: אני אדבר – אדוני היושב-ראש, אדוני היושב-ראש - - -

אורן אסף חזן: - - - אותי מעניין הוא והוא והוא והיא.

יוסי יונה: אני אחזור לזה.

אורן אסף חזן: זה מנה שמעניין אותי.

אורן אסף חזן: לא לחזור - - -

<קריאות: - - -

אורן אסף חזן: זה לא פוליטיקה.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, רגע, אדוני היושב-ראש - - -

<קריאות: - - -

אורן אסף חזן: סיסמאות הוא אמר.

אורן אסף חזן: הוא אמר בני-אדם?

דוד ביטן: אורן, אורן, כשאתן לך זכות דיבור תדבר.

<קריאות: - - -

יוסי יונה: אורן חזן, אתה חבר כנסת - - -

דוד ביטן: אורן, אל תפריע.

יוסי יונה: אתה לא הצבעת - - - ואני אסביר לך למה.

אורן אסף חזן: - - -

יוסי יונה: אני אסביר לך למה.

יוסי יונה: - - -

אורן אסף חזן: אתם מנצלים עצב של אנשים.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, האם אתה מאפשר לי להסביר לו?

דוד ביטן: אורן, תיתן לו לדבר.

מיקי רוזנטל: לא, אל תדבר.

יוסי יונה: האם אתה מאפשר לי להסביר לו?

אורן אסף חזן: הטענה שלך צינית, לא אכפת לך כלום.

דוד ביטן: יש לך את החמש דקות שלך לדבר.

דוד ביטן: לא מעניין אותי מה אתה אומר, הוא מדבר.

יוסי יונה: אז בבקשה.

יוסי יונה: עכשיו אני אגיד לך, אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת אורן חזן, ישבתי בוועדת הכלכלה בראשותו של איתן כבל, ואנחנו נלחמנו קשות כדי להגדיל באופן משמעותי ומקסימלי ועד הסוף את מכסת - - -

אורן אסף חזן: אני ישבתי בוועדה המיוחדת - - -

<רפי יששכר: תשלח משפחה אחת הביתה - - -

<קריאות: - - -

יוסי יונה: אדוני, בבקשה.

דוד ביטן: אורן.

דוד ביטן: אורן, זו קריאה ראשונה.

אורן אסף חזן: קריאת פגרה.

דוד ביטן: נכון, כי אתה לא נותן לו לדבר.

יוסי יונה: אדוני.

<רפי יששכר: לא הסכמנו לזה.

אורן אסף חזן: - - -

דוד ביטן: אוקיי, אז אני מוותר, אבל - - -

יוסי יונה: אדוני.

דוד ביטן: כן.

<קריאות: - - -

שולי מועלם-רפאלי: - - -

דוד ביטן: שולי, את הבאה בתור.

יוסי יונה: אז אני רוצה להזכיר לכם, אנחנו רוצים להזכיר לכם שבוועדת הכלכלה נאבקנו, חברי הכנסת מהאופוזיציה, כדי להגדיל עד כמה שניתן ובאופן מקסימלי - - -

אורן אסף חזן: אתם נאבקים כמו לולב, אתם נשברים עם הרוח.

יוסי יונה: שום לולב, ישרים כמו סרגל.

אורן אסף חזן: אתם נשברים.

דוד ביטן: עכשיו ויתרתי לו כבר.

יוסי יונה: אדוני, אחר כך הדיון עבר, והייתה את הוועדה בראשותו של צחי הנגבי השר, וגם שם הגענו להסכמות להגדיל את מס' העובדים.

יוסי יונה: ואני כאן אומר לכם, עם ההסתייגויות שלנו ועם ההתנגדויות שלנו, וההתנגדויות שלנו מבוססות רק על הערכים הדמוקרטיים, אבל באשר לעובדים, ואני אומר זאת כאן, אדוני היושב-ראש, אנחנו תובעים, אני תובע בשם מפלגת העבודה שתהיה העסקה מלאה של עובדי רשות השידור.

יוסי יונה: הנה, אני אומר זאת.

<אליעזר וחנונו: ברשות השידור בירושלים, קדימה.

יוסי יונה: כן.

יוסי יונה: לכן אני אומר, יהיה מה שיהיה - - -

<קריאה: תודה רבה.

<קריאות: - - -

יוסי יונה: יהיה מה שיהיה, אדוני היושב-ראש, ליצור כאן את יציר הכלאיים בין התאגיד לבין רשות השידור.

יוסי יונה: ונדאג, ואני אומר לכם, הנה, אורן חזן והנה דוד ביטן, אני מאתגר אתכם, בואו נחוקק את החוק כך שאף אחד מהאנשים הללו, לא רק - - - ולא שלמה אברהם ילכו הביתה.

אורן אסף חזן: אתה ממחזר את המשפטים שלי, את האמירות שלי בשנתיים האחרונות?

יוסי יונה: כי בסופו של יום כאשר המבחן יעבור, כי לכם יש את הרוב בקואליציה, ובואו נראה אם בסופו של יום החוק שיעבור כאן יבטיח את הפרנסה של האנשים האלה ואף אחד מהם לא ילך הביתה.

יוסי יונה: הנה האתגר.

יוסי יונה: אתה לא תעמוד בו, אדוני, כל הצעקות הציניות שלך.

יוסי יונה: תודה, אדוני היושב-ראש.

<זיו מאור: משרד האוצר לא יעמוד בו.

<זיו מאור: אתה תעמוד בו?

<זיו מאור: משרד האוצר הבעיה.

<רפי יששכר: הוא יקבל הוראה.

<אליעזר וחנונו: משרד האוצר מודה שהוא יכול לעמוד בו, יש כסף.

<נורית אליהו: הוא לא יגן עלינו, משרד האוצר, אז מה זה השטות הזאת?

<נורית אליהו: חכמי חלם, חלם, רק חלם.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: בבקשה, שולי, כמה זמן את צריכה?

שולי מועלם-רפאלי: אני אדבר ברצף ולא אאריך.

דוד ביטן: זה שברצף כן, אבל את יכולה לדבר גם שעה ברצף.

שולי מועלם-רפאלי: אבל אתה יודע, לא באתי ללמד פה עכשיו שיעור גמרא.

אורן אסף חזן: אני מוכן מתוך השעה שלי להקצות לה כמה דקות.

דוד ביטן: כמה דקות.

שולי מועלם-רפאלי: תודה.

שולי מועלם-רפאלי: חלק מחברי הכנסת שיושבים סביב השולחן הזה ישבו פה גם בכנסת הקודמת.

שולי מועלם-רפאלי: צריך להגיד באופן גלוי ואמיתי, החוק שעבר בסוף איננו דומה בכמה דברים עקרוניים לחוק שהובא בהתחלה על-ידי השר גלעד ארדן.

שולי מועלם-רפאלי: וזה בעיקר בעיקר בעיקר מתייחס לאותה יצירה שפעם ראשונה נקבעה פה – שמי שבעצם עומד בראש התאגיד הוא נשיא בית-המשפט העליון – האופן הדי בעייתי שזה נעשה בו, וזה נעשה באופן בעייתי.

קארין אלהרר: מה?

שולי מועלם-רפאלי: ישבנו בוועדה בכנסת הקודמת.

שולי מועלם-רפאלי: רוצים עכשיו לפתוח את הדיון, אני לא חושבת שיש לזה מקום.

<קריאה: זה היה בחוק המקורי.

קארין אלהרר: סליחה, נשיא בית-משפט עליון הוא לא יו"ר התאגיד.

קארין אלהרר: מאיפה הבאת את זה?

שולי מועלם-רפאלי: אני לא אמרתי שהוא יו"ר התאגיד.

קארין אלהרר: אז מה?

<קריאה: לא ניתן להדיח את יושב-ראש ועדת האיתור ללא הסכמת נשיא בית-המשפט העליון.

קארין אלהרר: טוב מאוד.

<קריאות: - - -

שולי מועלם-רפאלי: זה בדיוק מה שלא רציתי שיקרה.

שולי מועלם-רפאלי: למה ישר אתם לוקחים את זה לאנשים?

שולי מועלם-רפאלי: בואו תנו לי להציג פה משהו קצת יותר מורכב, בסדר?

רוברט אילטוב: קודם כול נשיאה, לא נשיא.

שולי מועלם-רפאלי: מה שאני שאלתי בבוקר, אדוני המנכ"ל, לא היית פה.

קארין אלהרר: שולי, רגע.

אורן אסף חזן: תעזרי לקארין.

שולי מועלם-רפאלי: שנייה, קארין, אני רוצה רגע לדבר, ואז אתם תדברו.

אורן אסף חזן: היא רוצה ללמד אותנו.

שולי מועלם-רפאלי: שאלתי פה שאלה, אדוני המנכ"ל, בבוקר, ולא קיבלתי תשובה.

שולי מועלם-רפאלי: אני באמת שואלת שאלה.

שולי מועלם-רפאלי: כיוון שהרי כולנו מבינים שהישיבה פה היום והדיון הזה בפגרה, וגם הדיונים שיהיו הלאה, הם לא רק כי צריך לדחות את זה ב-15 יום, יש פה רצון לשנות חלק מהתאגיד.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו נכנסים מהתחלה לשאלת הרפורמה הגדולה שנדרשה ברשות השידור, לשאלה של מה עושים עם העובדים האלה והאלה, כמה נקלטו מרשות השידור בתאגיד, מה קורה עם עובדי התאגיד.

שולי מועלם-רפאלי: המון המון שאלות.

שולי מועלם-רפאלי: אני שאלתי שאלה בבוקר, וכאילו התשובה הדי ברורה מאליה הייתה: לא, בלי זה אי-אפשר.

שולי מועלם-רפאלי: אז אני רוצה להגיד שכן, אולי כן אפשר.

שולי מועלם-רפאלי: אולי לא צריך לשנות את החוק, ורק צריך לשנות דברים בתוך החוק הקיים כדי ליצור - - -

<רן שטרית: - - -

שולי מועלם-רפאלי: רן, רגע, אותך שמעתי בבוקר, את המנכ"ל עוד לא שמעתי.

שולי מועלם-רפאלי: ואולי קצת תפתחו אוזניים, וננסה לעשות את זה בדרך שתביא לתוצר הנכון ביותר.

שולי מועלם-רפאלי: כל יושבי השולחן הזה רוצים שידור ציבורי, מקובל על כולם.

שולי מועלם-רפאלי: מי שזה לא מקובל עליו אין פה דיון אתו.

שולי מועלם-רפאלי: מקובל על כולם שכולם רוצים שידור ציבורי טוב, מקובל על כולם שגם היה צריך רפורמה גדולה ברשות השידור.

שולי מועלם-רפאלי: זה מקובל על כולם.

שולי מועלם-רפאלי: ועכשיו בסדר, אני מבינה שיש איזה באג שבו חטיבת החדשות בתאגיד לא כפופה לדירקטוריון.

שולי מועלם-רפאלי: האם אפשר ליצור מצב שחטיבת החדשות בתאגיד תהיה כפופה לדירקטוריון וזה ייצור את ה-mind הציבורי גם בחטיבת החדשות, ולא תשים אותה בצד.

אורן אסף חזן: מה רע?

שולי מועלם-רפאלי: רגע, אורן, תעשה לי טובה, אל תפריע לי.

אורן אסף חזן: אני רק רוצה להבין, מה כל זה קשור לסיבה שלשמה התכנסנו?

אורלי לוי אבקסיס: - - -

שולי מועלם-רפאלי: אבל זה בדיוק, אורן, שאתם מוכנים - - -

אורן אסף חזן: הרי כל הסיפור, את יודעת, כי אמרו שלא רוצים לראות 1,000 מפוטרים - - - מה כל זה קשור?

שולי מועלם-רפאלי: אתם מוכנים להגיד שזה רק 15 יום, ואני חושבת שמשהו שמשפיע על חיים של כל כך הרבה בני-אדם, ובהם: עובדי התאגיד ועובדי רשות השידור, לא יכולים להתייחס אליו כאילו אנחנו פה רק בעניין טכני.

אורן אסף חזן: את זה אני מקבל.

שולי מועלם-רפאלי: לא נתחיל לדון בזה בעוד שבועיים או בעוד יום או בעוד יומיים.

שולי מועלם-רפאלי: זאת שאלה ראשונה שלי.

שולי מועלם-רפאלי: שאלה שנייה, אדוני המנכ"ל, ביחס לעובדים, איך אתה רואה את זה?

שולי מועלם-רפאלי: מה הולך לקרות עם העובדים של התאגיד, עם העובדים של רשות השידור, מי אלה עובדי חטיבת החדשות החדשה הזאת שאנחנו הולכים להקים?

שולי מועלם-רפאלי: שלוש, לוח הזמנים, התאגיד היה אמור לעלות, ויכול להיות שאנשי מקצוע גדולים ודגולים ממני בנושאי תקשורת מבינים שצריכים שם שינויים, מה עושים עם כל התוכניות שהם הכינו ל-30 באפריל ול-1 במאי?

שולי מועלם-רפאלי: סתם ככה זרקנו לזבל תוכניות שהוכנו לשבועיים, שעות של עבודה של אנשים?

שולי מועלם-רפאלי: לא יודעת.

<שלמה פילבר: בחדשות אין תוכניות מראש.

שולי מועלם-רפאלי: לא, בסדר.

מיקי רוזנטל: את התחקירים על ביבי הם הכינו מראש.

שולי מועלם-רפאלי: לא, לא.

<קריאות: - - -

<שלמה פילבר: שישדרו, ישימו באינטרנט, מה הם צריכים אותנו?

שולי מועלם-רפאלי: דבר נוסף, אדוני, שעלה מתוך הרצון הזה בדחייה.

שולי מועלם-רפאלי: מה ההיררכיה בין התאגיד לבין חטיבת החדשות החדשה שקמה?

שולי מועלם-רפאלי: מה ענו לי במסדרונות: תסתכלי איך זה עובד יפה בערוץ 2 ב"קשת" ב"רשת" ובחדשות.

שולי מועלם-רפאלי: אז תסבירו את זה להדיוטות.

שולי מועלם-רפאלי: צריך להגיד, אני לא מומחית בתקשורת, אבל ישבתי גם בכנסת הקודמת בחלק ניכר מדיוני הוועדה, וגם ניסינו להיכנס עכשיו לנושא, אז תסבירו לנו איך קובעים מי משדר מה, ואם קורה משהו שצריכה חטיבת החדשות להיכנס לשידור, אבל עכשיו הזמן של התאגיד, אז איך זה עובד?

דוד ביטן: אתה רושם את השאלות כדי להשיב לכולם?

שולי מועלם-רפאלי: כן, כן, אני לא מבקשת תשובה עכשיו.

שולי מועלם-רפאלי: ודבר אחרון שאני רוצה להגיד פה, כי אני חושבת שאמרנו את זה גם בבוקר, אני רוצה שזה יהיה ברור גם פה.

שולי מועלם-רפאלי: לדעת כולי עלמא השידור הציבורי במדינת ישראל צריך לשדר מירושלים.

שולי מועלם-רפאלי: אני אומרת את זה פה לא לאוזני מנכ"ל משרד התקשורת אלא אולי לאוזני מנכ"ל משרד האוצר או לאוזני מי שזה לא יהיה.

שולי מועלם-רפאלי: השידור הציבורי במדינת ישראל, מקום השידור שממנו הוא אמור לצאת הוא ירושלים.

שולי מועלם-רפאלי: 80 שנה אחרי הקמת רשות השידור אין מקום שרשות השידור תשדר ממקום אחר, רשות השידור הציבורי – ולא משנה איך, בעזרת השם, יקראו לה.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: רבותי, על מנת שהדברים יהיו ברורים לכל חברי הכנסת, אתם לא צריכים להישאר אתנו כל הזמן, אני אודיע חצי שעה לפני ההצבעה – זה מספיק חצי שעה?

אורלי לוי אבקסיס: מה עם הסתייגויות?

מיקי רוזנטל: אנחנו מפריעים לך?

דוד ביטן: לא.

מיקי רוזנטל: אם אנחנו מפריעים נלך.

דוד ביטן: למה תמיד אתה הולך לכיוון הלא נכון?

מיקי רוזנטל: אתה יודע, יש לי הסתייגות אחת.

דוד ביטן: מי שרוצה להישאר שיישאר.

מיקי רוזנטל: יש לי הצעה שמייתרת את כל החוק.

דוד ביטן: רגע.

מיקי רוזנטל: התאגיד לא ישדר תחקירים על ביבי, ונגמור את העניין.

דוד ביטן: תקשיב שנייה.

מיקי רוזנטל: בואו באמת נעביר את זה בחוק.

דוד ביטן: רבותי, אני אומר לח"כים, מי שרוצה להישאר ודאי שיכול להישאר, אבל על מנת שלא לגנוב פה הצבעות, חצי שעה לפני מועד ההצבעה אני אודיע.

דוד ביטן: או בעצם חצי שעה לפני המועד של תחילת הדיון או ההסברים על ההסתייגויות.

דוד ביטן: ניתן להסתייגויות שעתיים הסברים.

יעל גרמן: עכשיו זה לא הסתייגויות.

יעל גרמן: הם יהיו אחר כך.

דוד ביטן: רק שעתיים, ואחר כך נתחיל הצבעות.

דוד ביטן: אז אני אודיע חצי שעה לפני זה לח"כים להגיע, בסדר?

<קריאות: - - -

אורן אסף חזן: איך אני אוכל לשכנע את הח"כים להצביע אם אתה משחרר אותם?

דוד ביטן: זה יהיה ארוך מאוד היום, אבל אתם יכולים פשוט להישאר, ללכת, לבוא.

דוד ביטן: אני אודיע לכם.

מיקי רוזנטל: אם אתה תגיש עם גאולה את מהדורת החדשות החוק עובר?

שולי מועלם-רפאלי: ביטן, משפט אחרון.

אורן אסף חזן: אתה לא יכול לשחרר ככה, היושב-ראש.

אורן אסף חזן: - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

דוד ביטן: אני מקשיב, אבל יש הסתייגויות.

אורן אסף חזן: זה אנטי-דמוקרטיה.

דוד ביטן: הדיון הולך ככה, יש דיון בהסתייגויות, אנחנו מקריאים את החוק, והכול בסדר.

דוד ביטן: אבל אני אודיע לכם חצי שעה לפני שמצביעים.

מיקי רוזנטל: אבל יש פה שאלות רציניות, מה זה?

שולי מועלם-רפאלי: מיקי, יש פה דבר חשוב.

שולי מועלם-רפאלי: ביטן, אני רוצה לבקש ממך לאפשר לכל אחד מהאנשים שהוא לא חבר כנסת ונמצא פה לדבר.

דוד ביטן: אני לא יכול לאפשר לכולם.

דוד ביטן: אנחנו נחלק את זה.

שולי מועלם-רפאלי: צריך לאפשר פה לאנשים להביע את המצוקות שלהם.

דוד ביטן: ניתן לנציגים.

דוד ביטן: זה לא החוק העיקרי, זה רק חוק הדחייה.

דוד ביטן: לח"כים אני לא יכול להגיד מה לומר, אבל לאחרים אני כן יכול לצמצם.

שולי מועלם-רפאלי: תצמצם אותם, אבל תאפשר להם לדבר.

דוד ביטן: אני אצמצם, כולם ידברו, כל הנציגים של כל סוג.

דוד ביטן: כמובן, מנכ"ל התאגיד ידבר, היושב-ראש ידבר, אני אתן לכולם.

דוד ביטן: יש מישהו מרשות השידור חוץ מהעובדים?

דוד ביטן: המנכ"ל פה?

אורן אסף חזן: האוצר יספר לנו איך הוא מביא כסף להציל את העובדים.

אורן אסף חזן: אולי גם שאבי ניסנקורן יבוא ויספר - - -

שולי מועלם-רפאלי: די, די, די.

דוד ביטן: נורית קורן, בבקשה.

<זיו מאור: למה?

<זיו מאור: הוא ייצג אותנו יופי.

אורן אסף חזן: ממש.

אורן אסף חזן: לא הייתי שולח אותו למכולת להביא לי חלב.

<קריאות: - - -

נורית קורן: אורן, אני יכולה לדבר?

אורן אסף חזן: אה, סליחה, חברת הכנסת קורן, בבקשה.

דוד ביטן: בבקשה.

נורית קורן: אני רוצה לומר שאני כבר מהתחלה, כבר מלפני שנתיים כשהתחלנו לדבר על התאגיד הבנתי שמשהו פה לא בסדר.

נורית קורן: כרגע אנחנו הולכים לעשות מישמש גם מפה וגם מפה.

נורית קורן: צריך לשים לב שמדובר פה בעובדים ובמשפחות ובילדים, ואנחנו צריכים לתת אופק שאנשים ידעו מה הולך לקרות בדיוק, וזה הדבר החשוב ביותר.

נורית קורן: אני לא רוצה לראות שאם אנשים בסוף יצטרכו להיות מפוטרים ולצאת מהעבודה, אני מאוד רוצה שהאוצר ידאג להם לקבל את כל הזכויות המגיעות להם.

<שי באבד: עשינו את זה.

נורית קורן: בסדר, אם האוצר עשה את זה, אז צריך שהעובדים ידעו שהם יקבלו את כל מה שמגיע להם, גם אנשים שלא נמצאים.

<אליעזר וחנונו: אבל אנחנו לא רוצים להיות מפוטרים, רוצים לעבוד.

<רפי יששכר: חד-הוריות.

נורית קורן: רגע, חברים.

נורית קורן: רק רגע.

אורן אסף חזן: תוכל לפרט מה עשיתם?

אורן אסף חזן: באמת.

אורן אסף חזן: לקבל פירוט שאני אדע.

נורית קורן: צריך לדאוג לאנשים.

נורית קורן: יש אנשים שרוצים לפרוש מרצון, להם לתת את כל מה שהם צריכים לקבל, ואפילו אם יהיה אפשר לתת קצת יותר שייתנו יותר.

נורית קורן: מי שרוצה יפרוש.

<נורית אליהו: אנחנו רוצים לעבוד.

<קריאות: - - -

נורית קורן: מי שרוצה להמשיך לעבוד - - -

<קריאות: - - -

נורית קורן: תנו לי, חברים, רגע, אני אשמע אתכם.

<קריאות: - - -

נורית קורן: אני אשב ואשמע אתכם, אבל תנו לי רק רגע.

שולי מועלם-רפאלי: אתם טוענים שהסכמתם לרפורמה, ברפורמה חלק מכם היה צריך ללכת הביתה.

<אליעזר וחנונו: הלכו.

<אליעזר וחנונו: הלכו 1,800 שלא מרצון, נזרקו לרחובות.

<אליעזר וחנונו: היום הם מקבלים התקפות לב.

<אליעזר וחנונו: תראו את כל הכתבות שיש.

<קריאות: - - -

שולי מועלם-רפאלי: רגע, אורן, אני רוצה תשובה ממנו.

דוד ביטן: נורית, את יכולה להמשיך לדבר?

דוד ביטן: תמשיכי לדבר.

אורן אסף חזן: אסביר לך, שולי.

דוד ביטן: רגע, אבל אתה הבא בתור, די.

דוד ביטן: ואחר כך אורלי לוי אבקסיס.

נורית קורן: אנחנו צריכים לדעת כמה משרות יש עוד בתאגיד או בגוף שיקום כדי לקלוט אנשים.

נורית קורן: הבעיה הגדולה זה כל האנשים מגיל 45 עד 55, זו הבעיה הכי גדולה.

<זיו מאור: ומעל 50 שהולכים הביתה בלי עבודה?

נורית קורן: גם מעל 50.

נורית קורן: כן, מעל 50.

נורית קורן: אני ירדתי יותר למטה, ל-45, בסדר?

<אליעזר וחנונו: בן 39 לא אמור להשתכר?

<אליעזר וחנונו: אין לו ילדים?

נורית קורן: זאת בעיה למצוא מקום עבודה, ולזה צריך לתת פתרונות.

נורית קורן: האוצר צריך לשבת.

אורלי לוי אבקסיס: - - - עד גיל הפנסיה?

נורית קורן: אני לא יודעת כרגע, אני רק מעלה את זה, אורלי.

<קריאות: - - -

נורית קורן: אני עוד פעם אומרת לכם, ואני יודעת את הדברים האלה, צריך לראות איך אנחנו בחוק הזה עכשיו גם קולטים אנשים עם מוגבלות.

נורית קורן: אין לנו אנשים פה עם מוגבלות.

נורית קורן: איך אנחנו עושים טוב יותר שהתאגיד, וגם רשות השידור, אני לא יודעת איך היא תקרא לגוף הזה עכשיו, שיותר אנשים עם מוגבלות יעבדו שם, וגם ניתן יותר שירות לאנשים עם מוגבלות.

דוד ביטן: ניתן שעתיים לדבר על ההסתייגויות.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, כשהתחלנו את כל הסיפור אתכם עם העובדים, וכשהעובדים אמרו לי: תראי - - -

דוד ביטן: - - -

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, אני שומעת שאני רק צועקת.

נורית קורן: לא רוצה לצעוק.

דוד ביטן: - - -

יוסי יונה: תנו לה לדבר.

מיקי רוזנטל: הצבעות בשמונה בערב?

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, חברת סיעה שלך מדברת.

נורית קורן: כששמעתי את התגובות כאן של אנשים שהם הגיעו לתאגיד וראיינו אותם, לא חזרו אליהם, לא נתנו להם תשובות, לא אמרו להם למה לא קולטים אותם, איזה סיבות, לא אמרו כלום.

<קריאות: - - -

<אליעזר וחנונו: - - - תהליך קליטת העובדים לא היה תקין, דבר חמור ביותר.

אורן אסף חזן: תעזוב, לא משנה.

אורן אסף חזן: זה לא משנה את הפתרונות שהצענו.

<קריאות: - - -

<אליעזר וחנונו: אנחנו התרענו לפני זה בוועדות כאן בכנסת, שיהיה תהליך תקין, והוא לא תקין.

נורית קורן: כשראיתי את כל הדברים האלה ורציתי לדעת אם תקין או לא תקין שלחתי מכתב למנכ"ל, וביקשתי לדעת מה הקריטריונים שנקלטים עובדים.

נורית קורן: אתם יודעים מה עשו?

נורית קורן: שלחו לי את החוק.

נורית קורן: אז ככה מתייחסים אל חברי כנסת.

נורית קורן: קיבלתי תלונות גם כן ממתורגמנים לשפת הסימנים שלא קלטו אותם בכלל.

נורית קורן: אנחנו חברה מתוקנת?

<רפי יששכר: תבדקו מה קורה שם.

<אליעזר וחנונו: העברתי להם את המסמך.

נורית קורן: אנחנו נמצאים היום אחרי סרט שזה בנפשי, אני כיושבת-ראש הוועדה המיוחדת להיעלמותם של ילדי תימן מזרח ובלקן, ואתמול אחרי הסרט של העיתונאית רינה מצליח, שליוויתי אותה בסרט, ויש הרבה דברים שהיא צילמה כשנכחתי.

נורית קורן: אני רוצה לומר לכם שאם התקשורת לא הייתה מגויסת ואם התקשורת לא הייתה באותן שנים שהיו ועדות הבדיקה, גם ועדת מיניקובסקי, גם ועדת שלגי, כי יש המון דברים מוועדת שלגי וועדת כהן קדמי, והתקשורת הייתה חושפת את כל הפרטים, וראינו רק חלק מהדברים אתמול בסרט - -

אורלי לוי אבקסיס: אז את נגד חטיבת החדשות?

נורית קורן: - - לא היינו מגיעים למה שהיום הגענו, שהכול מפוברק בוועדה הזאת.

מיקי רוזנטל: אז אולי זה טוב להצביע נגד החוק.

<קריאות: - - -

נורית קורן: שכל ועדת כהן קדמי - - -

אורלי לוי אבקסיס: תגידי לראש הממשלה שלא צריך שזה יהיה נשלט.

נורית קורן: אורלי, את לא שומעת מה אני אומרת.

נורית קורן: את לא שומעת מה אני אומרת.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

נורית קורן: אורלי, אנחנו לא רוצים תקשורת מגויסת.

נורית קורן: אנחנו רוצים שהכול יהיה דמוקרטי, והכול דמוקרטי.

<נורית אליהו: אין דמוקרטי - - -

נורית קורן: תקשיבי טוב.

נורית קורן: להגיד שזה לא דמוקרטי זה לא נכון.

נורית קורן: הכול יהיה דמוקרטי, הכול יהיה כמו שצריך.

נורית קורן: והגיע הזמן שנקבל תקשורת דמוקרטית וגם נקבל - - -

דוד ביטן: נורית, אמרת קצר.

איילת נחמיאס ורבין: תקשורת דמוקרטית לפי מה שמתאים לכם.

<קריאות: - - -

איילת נחמיאס ורבין: תקשורת דמוקרטית זה מה שמתאים לנורית קורן.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

נורית קורן: לא מתאים לי שנשיא בית-המשפט או נשיאה של בית-משפט העליון הם אלה שיקבעו פה.

<קריאות: - - -

מיקי רוזנטל: אם אנחנו לוקחים את דבריך, חברת הכנסת קורן, אז את צריכה להצביע נגד החוק הזה.

נורית קורן: זו הזדמנות לסדר את החוק.

מיקי רוזנטל: החוק הזה מבטיח שתאגיד החדשות יהיה מגויס לטובת ראש הממשלה, בדיוק ככה.

<אליעזר וחנונו: שלוש שנים אנחנו תחת פירוק, אנחנו מגויסים?

<אליעזר וחנונו: באמת, איפה זה?

<שלמה פילבר: אתה מעליב את כולם, את האינטליגנציה שלו.

מיקי רוזנטל: לא מדבר על זה.

דוד ביטן: רבותי, אני מבין שכולם מתייחסים לחוק השני.

מיקי רוזנטל: אני לא מתייחס להסדר השני, אני מדבר על העיקרון.

דוד ביטן: אורן, חמש דקות.

אורן אסף חזן: שמתי סטופר.

אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש, חברי, הייתי אומר - - -

אורלי לוי אבקסיס: ביטן, לפי איזה סדר זה?

דוד ביטן: לא נרשמת, מה את רוצה?

אורלי לוי אבקסיס: מה זה לא נרשמתי?

אורלי לוי אבקסיס: ועוד איך נרשמתי.

דוד ביטן: איפה?

דוד ביטן: אני לא רושם.

דוד ביטן: מי רושם?

אורלי לוי אבקסיס: מה זה, גברים קודם?

יעל גרמן: ברגע שהגעתי נרשמתי.

דוד ביטן: אורלי אחריו, ואחר כך איילת.

דוד ביטן: היא לא רשמה אותך, חשבתי שלא ביקשת.

דוד ביטן: היא ניטרלית.

יעל גרמן: נרשמתי.

דוד ביטן: אז לא שמנו לב.

דוד ביטן: ראיתי שהערת לה הערות אגב.

יעל גרמן: באירוע כזה יש מישהו שלא רוצה לדבר?

אורן אסף חזן: אותי כבר היית מוציא החוצה אם הייתי מדבר ככה.

מיקי רוזנטל: יאללה, תתקדם.

אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש, הייתי אומר נער הייתי וגם זקנתי, אבל רק זקנתי, בזקן, לא בגיל.

אורן אסף חזן: אבל אני יכול להגיד לך – ואני אשמח אם תקשיב לי, אדוני היושב-ראש – כשאני שומע את הדיון שמתנהל פה, ושמעתי את הדברים במליאה, ואני שומע חלק מהחברים והחברות בתקשורת, אני אומר לעצמי: הייתי יכול במקום לדבר פה עכשיו להביא הקלטות של השיחות, של הפרוטוקולים מהוועדה המיוחדת.

יוסי יונה: - - - "חמאסניקים".

אורן אסף חזן: ילד, אל תפריע.

דוד ביטן: יוסי, למה אתה מפריע לו?

אורן אסף חזן: מהוועדה המיוחדת לחוק השידור הישראלי, ולהשמיע את הדברים שאומרים היום, שאמרתי אותם כבר לפני שנתיים, אבל אנחנו לא שם.

אורן אסף חזן: אני לא רוצה לחזור אחרי הדברים ולהגיד: אמרתי לכם, אמרתי לכם.

אורן אסף חזן: נמאס לי להגיד אמרתי לכם.

מיקי רוזנטל: הנה, אבל אמרת לנו.

שולי מועלם-רפאלי: אז למה אתה עושה את זה?

אורן אסף חזן: אני רוצה לשאול שאלה אחת שלא ברורה לי, בכלל לא ברורה לי.

אורן אסף חזן: לפני החג אמר ראש הממשלה נתניהו שהוא לא יכול לסבול את העובדה ש-1,000 עובדים ילכו הביתה.

אורן אסף חזן: הגדיל ועשה ראש הממשלה נתניהו – ואני מצפה מכל אחד ואחת מחברי הכנסת פה שיושבים בישיבה ובחוץ ללמוד מה זה פוליטיקאי שיודע להגיד טעינו – לקח אחריות, אמר: טעינו.

שולי מועלם-רפאלי: אבל, אורן, עובדי התאגיד כן יכולים ללכת הביתה?

שולי מועלם-רפאלי: מה, אתם עושים פה הפרדה בין - - -

<קריאות: - - -

<אליעזר וחנונו: יש עבודה לכולם ברשות השידור.

איילת נחמיאס ורבין: שולי, כן בטח.

אורן אסף חזן: בנות, אני מבקש, שתהיה לכם מעט סבלנות.

<קריאות: - - -

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו סבלניים, אבל אנחנו רוצים לדבר גם על אלה.

<רפי יששכר: שיבואו 200, שיבואו 1,000 - - -

<קריאות: - - -

שולי מועלם-רפאלי: בואו נדבר על זכויות.

אורן אסף חזן: שולי, אני מציע לך להיאזר רגע בסבלנות ולשמוע את מה שיש לי להגיד.

יוסי יונה: לא להפריע לאף אחד.

יוסי יונה: חבר הכנסת אורן חזן לא מפריע אף פעם.

אורן אסף חזן: אני מזכיר, את זה אני כן אזכיר, בדיון אצל איתן בוועדה כשישבנו באולם נגב קמתי ותקפתי את אלה שרצו לשלוט בתקשורת, ואמרתי: דווקא אני שנכוויתי הכי הרבה בבית הזה מהתקשורת עומד לצדם.

אורן אסף חזן: ואז הם פרגנו, אמרו: או, דמוקרטיה, אבל אני לא שם.

אורן אסף חזן: אני לא בא ומסמן את מי צריך לפטר ואת מי לא.

אורן אסף חזן: אני רק שואל שאלה אמיתית: לשם מה נתכנסנו?

אורן אסף חזן: הרי בדחייה הראשונה אמרתי: לא מספיק התאריך.

אורן אסף חזן: אמרו: לא, חצי שנה מספיק.

אורן אסף חזן: ואז הגיע הזמן, דחו עוד פעם, ואז דחו עוד פעם, ועכשיו דוחים ב-15 יום ואולי ב-30.

אורן אסף חזן: ואני אומר עוד פעם שזה לא מספיק.

אורן אסף חזן: אתה יודע למה זה לא מספיק, אדוני היושב-ראש?

אורן אסף חזן: כי בזמן הזה אולי ימצאו פתרון לאיך להוזיל לכולנו את הסלולרי, אולי ימצאו פתרון לאיך להוזיל לכולנו דברים אחרים, אבל לא ימצאו פתרון למאות, אם לא 1,000 מפוטרים.

אורן אסף חזן: ואם בחוק הזה לאחר הדחייה בחוק העיקרי שיבוא לא יהיה פתרון לעובדים, אני אומר לך שאני אתקשה ללכת אתכם על הדבר הזה, כי אני לא יכול לרמות את עצמי.

אורן אסף חזן: שנתיים אנחנו – וגם אתם באופוזיציה, שאתם גיבורים גדולים היום ומבקרים אותנו, איפה הייתם שנתיים?

אורן אסף חזן: איפה הייתם?

אורן אסף חזן: מכרתם סיפורים לאנשי רשות השידור.

אורן אסף חזן: אגב, את אותם סיפורים שמכרתם לתאגיד.

אורן אסף חזן: אותי לא מעניין אם יקראו לזה תאגיד השידור הישראלי או רשות השידור או ערוץ לולי המתחדש, זה לא מעניין בכלל.

אורן אסף חזן: אותי מעניין שיש אנשים שהולכים לשלם מחיר.

אורן אסף חזן: א', בגלל פוליטיקה גרועה; ב', בגלל אגואיזם של מנהיגות; ו-ג', בגלל שאחרים שישבו מעליהם וגזרו קופונים הם צריכים לשלם את המחיר?

אורן אסף חזן: אני קורא לך, אדוני היושב-ראש, ללכת ולקחת את זה ולתת להם פתרון.

אורן אסף חזן: שמעתי את המאיים הסדרתי, את אבי ניסנקורן, פעם שישית ברצף מספר שהוא ישבית את כל המשק.

אורן אסף חזן: זו הייתה כותרת טובה, זה היה מאוד מעניין.

אורן אסף חזן: אבל גם כשמבלפים בפוקר, אתם יודעים, מבלפים, אבל לא חשוב שמות.

שולי מועלם-רפאלי: לא, אנחנו לא יודעים.

מיקי רוזנטל: לא, לא, תספר.

שולי מועלם-רפאלי: מתנצלת, לא יכולתי להתאפק.

<קריאות: - - -

יעל גרמן: אתה יכול ללמד אותנו.

מיקי רוזנטל: תספר לנו על הפוקר.

אורן אסף חזן: צחוק, צחוק - - -

<קריאות: - - -

אורן אסף חזן: לא חשוב שמות.

איילת נחמיאס ורבין: אורן, בשבילנו.

איילת נחמיאס ורבין: בחיאת, בשבילנו.

<קריאות: - - -

שולי מועלם-רפאלי: די, די, די.

אורן אסף חזן: מי שירצה שיעור אני אעביר לו בשבע בערב בלשכה.

אורן אסף חזן: אבל בואו נהיה רגע רציניים, כי אנחנו מתעסקים בחיים של אנשים.

אורן אסף חזן: ובאנשים שבעוד שבוע או שבועיים או חודשיים יגיעו הביתה והילדים יגידו להם: הם-הם, ולא יהיה להם כסף לקנות אוכל, כי אותנו מעניינת הפוליטיקה.

פתאום אמר: ואני אומר לך, אדוני היושב-ראש, בצורה הכי ברורה שיש, אני רוצה להיצמד לדברים של ראש הממשלה, כואב לו על העובדים, הוא רוצה פתרון לעובדים, אנחנו נעזור לו להביא פתרון לעובדים.

פתאום אמר: יש כאלה שרוצים להתעסק בסלולר, ויש כאלה שמתעסקים בבני-אדם.

פתאום אמר: אנחנו מתעסקים בבני-אדם, ואנחנו נביא פתרון.

פתאום אמר: בלי איומים, בלי סיפורים, בלי השבתות, ובלי כותרת שתהיה לקושש כמה קולות בבחירות להסתדרות.

<קריאות: - - -

אורן אסף חזן: אני מבקש באמת, תפסיקו ללכת מסביב, אני קורא לכל החברים משמאל ומימין, מהקואליציה והאופוזיציה, למצוא את דרך המלך כדי לטפל באנשים האלה, כדי לתת להם – הם לא מסכנים, ואנחנו לא עושים להם טובה, זה מגיע להם.

אורן אסף חזן: כי אלה אנשים שהלכו ושירתו את הציבור במשך עשרות שנים.

אורן אסף חזן: אם מישהו עבד עליהם או ניצל אותם על חשבון הקופה הציבורית, אנחנו נתקן את זה.

אורן אסף חזן: אני רוצה גם להזכיר לכל המתחכמים פה שמבקרים אותנו, ובזה אני מסיים, שגם הייתה בשורה בכל התהליך הזה.

אורן אסף חזן: כבר שכחו שהליכוד ביטל את האגרה, אותה אגרה שהציקה ופגעה בכולם.

אורן אסף חזן: הרי לא סתם הגענו למקום שאנחנו נמצאים בו.

אורן אסף חזן: אז צריך גם לדעת להגיד מילה טובה.

אורן אסף חזן: בואו נמצא את הדרך לפתור את הבעיה לעובדים - -

קארין אלהרר: ברור.

אורן אסף חזן: - - גם בתאגיד וגם, ומעל הכול, ברשות השידור.

קארין אלהרר: לא הבנתי.

אורן אסף חזן: מה?

קארין אלהרר: על האגרה אתם לוקחים את הקרדיט?

דוד ביטן: לא, זה קרדיט שלך.

אורן אסף חזן: מה זאת אומרת?

אורן אסף חזן: זה קרדיט של הליכוד.

דוד ביטן: אנחנו אשמים בתאגיד.

דוד ביטן: זה מה שאני אוהב אצלה, מה שאשמים זה אנחנו, מה שטוב זה לפיד.

קארין אלהרר: אה, סליחה.

<קריאות: - - -

שולי מועלם-רפאלי: אני לא מאמינה שזה מה שמעסיק אתכם.

מיקי רוזנטל: תתביישו.

מיקי רוזנטל: פשוט תתביישו.

<קריאות: - - -

אורן אסף חזן: רגע, רק משפט אחרון.

<אליעזר וחנונו: 1,800 אנשים - - -

אורן אסף חזן: אני אומנם לא בנק, אבל אני אתן לך את הקרדיט.

אורן אסף חזן: לא מעניין אותי מי ייקח אותו, זה לא רלוונטי, שימי אותו על שלט.

קארין אלהרר: אורן, לא - - -

קארין אלהרר: אורן, אין בעיה.

אורן אסף חזן: ועוד דבר אחד אחרון.

דוד ביטן: אורן, די.

אורן אסף חזן: אמרת לי חמש דקות.

דוד ביטן: עברו חמש דקות.

אורן אסף חזן: עברו ארבע ו-37 שניות.

דוד ביטן: באמת?

אורן אסף חזן: אני מודד.

דוד ביטן: לך יש שעון מיוחד, אה?

אורן אסף חזן: בוודאי, זה זמן חזן, מה זאת אומרת?

דוד ביטן: טוב, קדימה.

אורן אסף חזן: תקשיב, עוד משפט אחד אחרון.

אורן אסף חזן: באנו יותר מפעם אחת לוועדת הכלכלה, אפילו הגיע ראש העיר ירושלים והגיעו אחרים ודיברו על החשיבות של ירושלים.

אורן אסף חזן: חבר'ה, החלטנו לפתוח, החלטנו לדחות, בואו נדבר על הכול.

אורן אסף חזן: ובמקום שנמצא את עצמנו שבג"ץ מחליט בשבילנו, אנחנו כל פעם מאשימים את בג"ץ.

אורן אסף חזן: אנחנו מאשימים את בג"ץ.

אורן אסף חזן: בג"ץ מתערב כי אנחנו לא מחליטים החלטות, כי אנחנו, המנהיגות הזאת לעתים מפחדת להחליט, אז היא משאירה את זה לפתחו של בג"ץ.

אורן אסף חזן: אז כדי שזה לא יקרה גם במקרה הזה בוא נשאיר את השידור בירושלים, בואו נמצא פתרון לעובדים, ובואו נהיה אמיצים מספיק גם להתמודד עם הביקורת וגם עם הטעויות שעשינו.

<תמנה עורב: בקיצור, תשאירו את רשות השידור על כנה.

דוד ביטן: אני רק מזכיר לכולם שהיה תיקון שעשינו, נדמה לי שקבענו שהשידורים יהיו בירושלים, נכון, איתן?

<קריאה: כן, כן.

<רן שטרית: נכון, וזה לא משתנה.

דוד ביטן: אז אני לא מבין מה אתם מחפשים.

אורן אסף חזן: זה לא הולך להיות ככה.

<רפי יששכר: זה לא הולך להיות בירושלים.

דוד ביטן: היה תיקון לחוק שעשינו.

אורן אסף חזן: אבל, איתן, זה לא הולך להיות כאן.

דוד ביטן: רבותי, אורלי, בבקשה.

דוד ביטן: אחר כך גרמן, אחר כך איילת.

דוד ביטן: כמה זמן את צריכה, אורלי?

אורלי לוי אבקסיס: כמה שייקח.

דוד ביטן: לא, לא.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא ייקח הרבה.

דוד ביטן: עד חמש דקות, בסדר?

דוד ביטן: זה הרבה זמן.

אורלי לוי אבקסיס: תראו, אני רואה פה את העובדים הן מרשות השידור והן מהתאגיד החדש, ואני לא יכולה לא להסתכל על מה שעובר עליהם, על מה שעובר על אותן משפחות, על אותם הורים, על אותם אנשים שיש להם עכשיו משכנתה לשלם, ולשלם לגיל-הרך ולשלם הוצאות שוטפות, והחינוך הוא לא חינוך חינם.

<אליעזר וחנונו: אני אבדתי את הבית שלי, מכרתי אותו.

אורלי לוי אבקסיס: וצריכים לחפש, אם בכלל, הם צריכים לחפש מקום עבודה חדש, ואם וכאשר מתי זה יהיה.

אורלי לוי אבקסיס: ואם אנחנו מסתכלים על עובדי התאגיד, כל הזמן שידרו להם שזה קורה, ששום דבר לא יעצור את התהליך, ולכן הם עזבו מקומות עבודה.

אורלי לוי אבקסיס: לעתים גם בדרך כזו שאין להם שום אפשרות לחזור למקום העבודה הישן, כי שם הם כאילו גם פגעו ביחסי האמון מול המעסיק, ולכן אין להם לאן לחזור, כי האמינו לנו, לפוליטיקאים.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אני אגלה לכם משהו.

אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב, אתם לא אישו בכלל בסיפור פה.

אורלי לוי אבקסיס: זה שמביאים אותנו לדבר זו אחיזת עיניים.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה שני אנשים שעושים שרירים באופן ציני ביותר על הגב שלכם, ואין זה משנה אם זה פעם עובדי רשות השידור או פעם עובדי התאגיד.

אורלי לוי אבקסיס: נותנים לכם לריב אלה עם אלה, ולשים אתכם כמו בתוכנית ראליטי, איזה עובדים ראוי לשמור.

אורלי לוי אבקסיס: ואני אגיד לכם יותר מכך.

אורלי לוי אבקסיס: לא משנה מה תהיה התוצאה, יש פה שני נציגים של שני האנשים ששולטים ומשחקים בכולנו כאילו היינו עכשיו שחקנים על המגרש שלהם, נמצא פה שי באבד שהוא נציג שר האוצר, ונמצא פה דוד ביטן שהוא הנציג האוטנטי של ראש הממשלה ושל הרצונות שלו, נכון או לא? אתה יושב-ראש הקואליציה.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: אני כן, אבל אני לא - - -

אורלי לוי אבקסיס: תפקידך להעביר את מה שרוצה – פעם קראתי כתבה שלך, ולכן אני מצטטת.

דוד ביטן: מה אמר?

אורלי לוי אבקסיס: תפקיד ראש הקואליציה הוא להעביר את מה שראש הממשלה רוצה.

דוד ביטן: אז את זה מי אמר?

דוד ביטן: התקשורת אמרה?

אורלי לוי אבקסיס: אני מאמינה לך, לכן אני אומרת את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אתה אמרת את זה.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אני מצטטת.

איילת נחמיאס ורבין: זה מה שהיא אומרת.

איילת נחמיאס ורבין: היא מצטטת אותך.

דוד ביטן: אני יושב-ראש הקואליציה וצריך גם את זה, אבל אני עושה המון תיקונים בחוק הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מצטטת אותך, זה הכול.

מי שם ציטוט?

התקשורת.

איתן כבל: יצאו מהקשרם.

אורלי לוי אבקסיס: חברים, שתבינו פה דבר נורא נורא חשוב.

אורלי לוי אבקסיס: מה שקורה פה זה מאבק בין שני מנהיגים שרוצים להראות מי יותר חזק, האם זה ראש הממשלה ששיחק בשר האוצר שלו והפך אותו פעם אחר פעם – אני לא אגיד לשטיח – אבל אני אגיד: לבן-אדם מאוד מאוד מאוד גמיש.

אורן אסף חזן: אבל מה את עושה?

אורן אסף חזן: את עושה את אותו דבר בדיוק.

אורלי לוי אבקסיס: אורן, אל תתערב, אני שתקתי.

אורלי לוי אבקסיס: תן לי לסיים.

אורן אסף חזן: ואללה - - -

אורלי לוי אבקסיס: שהפך אותו כמעט למר גמיש - -

אורן אסף חזן: מרגרינה.

אורלי לוי אבקסיס: - - בכך שבנושאים כאלו ואחרים נאלץ להתקפל פעם אחר פעם אחר פעם עד לכדי כך ששר האוצר הבין שהוא כנראה ילך לבחירות, ובחירות על התאגיד זה לא טוב לו, בעיקר בתוך הסקרים הנוכחיים שאנחנו עדים להם.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן, לפעמים אני רוצה לומר שמציאות מסוימת מביאה לאיזשהו מזור, יצא לה לפתע תוכנית חברתית מאוד בלי ידיעתו של ראש הממשלה, כדי שאם ילכו לבחירות יוכל לומר שר האוצר: ראש הממשלה מונע את ההטבות החברתיות האלה.

אורלי לוי אבקסיס: לא משנה שבארגון של אותה תוכנית - -

<רפי יששכר: כן, שר האוצר מונע.

אורלי לוי אבקסיס: - - אין מקורות תקציביים עתידיים, היא נסמכת אך ורק על עודף מגביית מסים שאין להסתמך על כך, זה לא בבסיס התקציב.

אורלי לוי אבקסיס: יש את חוק הנומרטור שהעברתם, שעל כל נושא אתם צריכים להראות מאיפה אתם מקצצים.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לראות מאיפה תקצצו ארבעה מיליארד שקלים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל בסופו של דבר הנושא הזה של התאגיד הוא נושא פוליטי פר-אקסלנס.

אורלי לוי אבקסיס: זה מאבק בין שני זכרי אלפא, תסלחו לי, שרוצים להראות מי שולט פה במדינה.

אורן אסף חזן: אם אני הייתי אומר ככה, היו אומרים שאני מטריד.

אורלי לוי אבקסיס: ועל הדרך אנשים פה נזרקים לגורלם בלי לדעת אם מחר או מחרתיים יהיה להם מקום פרנסה - -

אורן אסף חזן: איפה הייתם שנתיים?

אורלי לוי אבקסיס: - - בלי לבדוק מה קורה באמת או מי מתקבל.

אורלי לוי אבקסיס: הגיעו אלי טענות, שגם כאלו של רשות השידור שהתקבלו לתאגיד התקבלו ברבעי משרה, ואז כאילו מילאו איזושהי מכסה של קבלה של אנשי רשות השידור.

<קריאה: כן, כן.

אורלי לוי אבקסיס: גילינו שהחוזים שלהם, לפחות - - -

<אליעזר וחנונו: הם רוצים מבקר פנים ב-40%.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת להודות שהחוזים שהגיעו אלי הם כאלו שהיו ברשות השידור עשרות שנים מגיעים לשפל, ואפילו לא מגיעים לשכר מינימום.

איילת נחמיאס ורבין: זה מגוחך.

אורלי לוי אבקסיס: והציניות הגדולה שהיינו עדים לה אתמול הייתה מול ההסתדרות ומשרד האוצר שבהם דנו על משהו סגור מראש, כי צריך להבין, ואותנו כעובדים זה צריך להפחיד.

אורלי לוי אבקסיס: אם שר האוצר תומך בריש גלי בנציג העובדים במדינת ישראל; זאת אומרת, ביושב-ראש ההסתדרות הנוכחי; זאת אומרת, שהוא נוח מדי לשר האוצר; וזאת אומרת שמישהו עשה עלינו פה סיבוב; וזאת אומרת ששלוש שנים שבהן ההסתדרות ישבה בשקט ופתאום נזכרה באיזשהו איום פיקטיבי של שביתה, לא היה ולא נברא.

אורלי לוי אבקסיס: שר האוצר מרוויח מזה, ויושב-ראש ההסתדרות מרוויח מזה, והעובדים, אין.

אורלי לוי אבקסיס: בואו נסתכל על כל אחד ואחת מאתנו, האם יש לנו אחריות?

אורלי לוי אבקסיס: ומה אנחנו יכולים להגיד גם אם אנחנו חברים מהקואליציה.

אורלי לוי אבקסיס: תשמעו, שמעתי פה חברים מהקואליציה ששכנעו אותי.

שולי מועלם-רפאלי: להצביע נגד.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הם שכנעו אותי להצביע נגד הדבר הזה שמוצע לפנינו.

אורלי לוי אבקסיס: יצור הכלאיים המאוד מאוד מוזר הזה שמי יהיה בו, מי לא יהיה בו, חטיבת החדשות תהיה נשלטת או לא תהיה נשלטת.

אורלי לוי אבקסיס: חברת הכנסת קורן, אני באמת לא מבינה, אז מדוע אנחנו צריכים בעצם לנתק את זה?

אורלי לוי אבקסיס: למה אנחנו מנתקים את זה מהתאגיד?

אורלי לוי אבקסיס: מי ייקלט ואיך ייקלט?

אורלי לוי אבקסיס: ואני שמעתי על הרבה אימהות חד-הוריות, לחלקן יש שלושה ילדים שייזרקו מחר-מחרתיים לחפש מקום עבודה אחר.

<רפי יששכר: אף אחת לא התקבלה.

אורלי לוי אבקסיס: למה יש הוראה לא להעסיק?

אורלי לוי אבקסיס: למה יש צמצום?

אורלי לוי אבקסיס: ותסלחי לי, קארין, אני מאוד מכבדת אותך, אבל בכתיבת החוק הזה אתם עוד צמצמתם יותר ויותר את היכולת להעסיק עובדים ברשות השידור.

קארין אלהרר: לא נכון.

אורלי לוי אבקסיס: בהתחלה עוד דובר על - - -

אורן אסף חזן: מה לא נכון?

<קריאות: - - -

אורן אסף חזן: רציתם לפטר עובדים בחוק.

<קריאה: 1,800 לפטר, יחד עם ההסתדרות חתמתם על זה.

אורן אסף חזן: לפטר בחקיקה רציתם.

אורן אסף חזן: אל תשנו את ההיסטוריה, תיקחו אחריות.

קארין אלהרר: אני רוצה להגיב.

<קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: היה והיה.

אורן אסף חזן: הייתה דרישה לעלות של עשרה מיליון.

אורן אסף חזן: צמצום ב-25%.

אורלי לוי אבקסיס: יותר מכך – די, נו, אורן, אני לא צריכה עזרה, באמת.

קארין אלהרר: אני רוצה להגיב.

דוד ביטן: - - -

קארין אלהרר: אני אשכח את זה.

אורלי לוי אבקסיס: בלהגביל את הקליטה וכמה יכנסו וכדומה, הרי בסופו של דבר אף אחד לא מסתכל על היכולת הכלכלית של אותם הורים להמשיך בשגרה היומיומית שלהם; אף אחד לא מסתכל על האופק התעסוקתי שלהם; אף אחד לא מסתכל על כך שהאם בכלל יצליחו למצוא מקום עבודה בנושא שבו הם מתמחים.

אורלי לוי אבקסיס: ועכשיו באמצע החיים לעשות הסבה מקצועית זה לא קל.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא קל כשיש לך הוצאות מטורפות.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא כשהפוליטיקאים מסתכלים על הכול דרך החור של הגרוש, של איפה אני מבחינת הכוח.

אורלי לוי אבקסיס: ובסופו של דבר שוב פעם כמו סצנריו ידוע מראש - -

<אליעזר וחנונו: יתייגו אותנו.

אורלי לוי אבקסיס: - - יתייגו אתכם, ידברו עליכם.

<קריאה: לא תמצא עבודה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר לכם שאת המחיר הגדול אנחנו כחברה נשלם, אבל את המחיר האישי ישלמו העובדים האלו ששוב פעם הוכחנו להם שהפוליטיקה היא מעל הכול.

אורלי לוי אבקסיס: אז הגיע הזמן, חברי חבר הכנסת שי באבד, כנראה שלא תהיה הארכה לשבועיים.

שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת שי באבד?

אורן אסף חזן: הוא חלם, אבל הוא לא.

אורלי לוי אבקסיס: הוא כמעט.

אורלי לוי אבקסיס: כמעט.

אורלי לוי אבקסיס: היה מס' 11 כשהם קיבלו עשרה מנדטים.

דוד ביטן: רבותי, מספיק.

אורלי לוי אבקסיס: אז הוציאו אותו מהרשימה ונתנו לו מנכ"ל.

אורלי לוי אבקסיס: - - - איפה הקליטה?

אורלי לוי אבקסיס: תעשה אתה משהו טוב, שי.

דוד ביטן: אורלי, אורלי, אורלי.

<קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: יש לך תפקיד - - - בכנסת, תדאג לאנשים.

דוד ביטן: אורלי, מספיק.

<שי באבד: אני מבקש מיו"ר הכנסת לשמור על כבודו של מנכ"ל האוצר, בבקשה.

<קריאה: הוא לא יו"ר הכנסת.

<שי באבד: סליחה, יו"ר הקואליציה ויו"ר הוועדה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להבין למה - - - כשאמרתי מס' 11 ברשימה שהפך להיות מנכ"ל האוצר?

<קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה שדרוג, שי, אתה לא מודע לזה שזה שדרוג?

אורלי לוי אבקסיס: ח"כים מתדפקים לך על הדלת.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: אני מזכיר לח"כים שאנחנו דנים בחוק מסוים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים בחוק מסוים, ושמעתי.

דוד ביטן: אני אתחיל להגביל את הח"כים בזמן, אי-אפשר ככה.

אורן אסף חזן: הבנתי מה הבעיה.

אורלי לוי אבקסיס: דוד, יואב קיש מבקש - - -

אורן אסף חזן: אתה יודע, הבנתי מה הבעיה.

אורלי לוי אבקסיס: אורן, סליחה, הזמן מתארך בגלל שאתה מפסיק כל רגע.

שולי מועלם-רפאלי: אורן.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת יואב קיש טוען פה טיעונים שבחלקם ישמעו מאוד רציונליים לגבי הארכה או לא הארכה.

דוד ביטן: נעשה בנושא הזה דיון מיוחד.

אורלי לוי אבקסיס: אבל זה לא יעזור, כי ברגע ששר האוצר ייתן את ההארכה הזו הוא מסתכן בכך, ושוב פעם הכול פוליטי, שהוא יצטייר בפני הציבור כמי שמתקפל עוד פעם.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן, גם אם הטיעונים יהיו רציונליים או לא רציונליים הם לא - - -

דוד ביטן: אורלי, נעשה על זה דיון מיוחד.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת מהח"כים, תעשו הפוגה קטנה מהמחויבויות ומהאוטומטיות של להרים את היד או להוריד, תסתכלו על העובדים, אל תצהירו הצהרות ואחר כך תצביעו בניגוד להצהרות שהצהרתם, תהיו עצמאים.

אורלי לוי אבקסיס: מדובר באנשים, בהורים לילדים, אנשים שיש להם התחייבויות פיננסיות, תכבדו אותם.

דוד ביטן: אין לי ברירה, אני אתחיל להגביל ח"כים.

אורן אסף חזן: רק, היושב-ראש, בקשה לאוצר, שיביאו לנו את המספרים כתובים.

דוד ביטן: רגע, קארין רוצה להשיב.

קארין אלהרר: חברת הכנסת לוי אבקסיס, רק בואי נהיה מדויקים, הצעת החוק הממשלתית אמרה עד 25%.

קארין אלהרר: בוועדה זה היה מינימום 25%, אז רק בואי נדייק.

אורלי לוי אבקסיס: אז לדייק בהצעת חוק ממשלתית, כשאתם הייתם שר האוצר.

<קריאות: - - -

שולי מועלם-רפאלי: מס' - - - שהוכנסו להצעת החוק - - -

אורלי לוי אבקסיס: מאיפה נולדה הצעת החוק הממשלתית שבאה להגביל ל-25% קליטה מחודשת?

דוד ביטן: לא יודע מה.

דוד ביטן: רגע, רגע.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: רבותי, בקדנציה הזאת תיקנו את זה ל-50% בראשות איתן כבל, חייבים להגיד את זה.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

דוד ביטן: איתן נלחם על זה ותיקן.

אורן אסף חזן: ביקשתי ממנכ"ל האוצר לקבל את המספרים.

דוד ביטן: אמרתי שהם ירשמו את השאלות ויענו בסוף.

מיקי רוזנטל: סמן את הקואליציה הבאה.

דוד ביטן: לא, אין דבר כזה.

שולי מועלם-רפאלי: אני גם חושבת שבשביל ההגינות, אדוני היושב-ראש, צריך לאפשר גם לראשי התאגיד, אחרי שאומרים עליהם כל מיני דברים, להגיד את הנתונים האמיתיים.

דוד ביטן: אני אוהב את זה, את קודם כל דיברת, ועכשיו ניתן להם.

דוד ביטן: אתן לכל הח"כים, ואחר כך נעבור לכולם.

דוד ביטן: אל תדאגי, יש לנו היום הרבה זמן.

דוד ביטן: בבקשה, גרמן.

שולי מועלם-רפאלי: אורלי אומרת עליכם שלא קיבלתם - - -

דוד ביטן: מועלם, מועלם.

<קריאות: - - -

יעל גרמן: אני לא אצעק.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

דוד ביטן: אורלי, זה לא הולך ככה.

דוד ביטן: מה זה?

דוד ביטן: דיברת שבע דקות, היא עכשיו מדברת אתך.

דוד ביטן: תני לגרמן לדבר.

אורלי לוי אבקסיס: היא שאלה אותי שאלה.

שולי מועלם-רפאלי: - - -

דוד ביטן: שולי, שולי.

שולי מועלם-רפאלי: אתה צודק.

דוד ביטן: בבקשה, גרמן.

יעל גרמן: אני רוצה להוריד פה את כל המסכות.

יעל גרמן: שמעתי בקשב רב - - -

<קריאות: - - -

דוד ביטן: כמה זמן את צריכה?

יעל גרמן: אני אומרת לך שלא הרבה.

דוד ביטן: אני אלך אתך.

יעל גרמן: אם לא יפריעו לי.

יעל גרמן: אם יפריעו לי אני שותקת, אני לא מתווכחת.

יעל גרמן: כל עוד שיפריעו אני בשתיקה.

יעל גרמן: אני מבקשת להוריד פה את כל המסכות ואת כל הצביעות שנשמעת פה מכולם, מכל עבר.

יעל גרמן: דואגים לעובדים?

יעל גרמן: בבקשה, בואו נדאג לעובדים.

יעל גרמן: למה להפריד את חטיבת החדשות אם דואגים לעובדים?

יעל גרמן: מה, אי-אפשר היה לבוא לתאגיד ולומר: אנחנו דואגים לו?

יעל גרמן: התעוררנו מאוחר, ברח לנו.

יעל גרמן: לא חשוב.

יעל גרמן: כמו שאמרתי היום בכנסת: לא ברח לאף אחד שום דבר, כי את החוק הזה הביאו לראשונה לכנסת חודשיים וחצי לפני "צוק איתן".

יעל גרמן: אז באמת האמירה הזו של ראש הממשלה שזה ברח לו בגלל "צוק איתן" לוקה קצת בחוסר דיוק, אם לא יותר מכך.

אורן אסף חזן: הוא אמר שהוא טעה - - -

יעל גרמן: אני מדברת על האמירה שזה ברח לו ב"צוק איתן".

אורן אסף חזן: מה זה קשור?

אורן אסף חזן: הוא אמר שהוא טעה.

יעל גרמן: זה לא ברח ב"צוק איתן", וזה התקבל חודשיים לפני כן.

יעל גרמן: אבל נניח שאחרי שלושה חודשים גילו שעשו עוול נורא לעובדים, הדבר הפשוט ביותר הוא לומר לראשי התאגיד - - -

<רפי יששכר: למה לראשי התאגיד ולא לראשי רשות השידור?

יעל גרמן: אני לא מדברת.

<זיו מאור: למה בתאגיד ולא ברשות השידור?

דוד ביטן: אבל אמרתי לא להפריע לח"כים.

דוד ביטן: נו, באמת.

<זיו מאור: לא, אבל רשות השידור.

<זיו מאור: למה התאגיד?

דוד ביטן: אמרת כבר, מספיק.

<קריאה: זה היה ונשאר.

<תמנה עורב: אז עוד לא היו ראשי תאגיד.

<שלמה פילבר: קראת את החוק?

<שלמה פילבר: אסור לדבר אתם.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: - - - כל רגע כל מי שהם רוצים.

<שלמה פילבר: קראת את חוק התאגיד?

יעל גרמן: על מה אתה מדבר עכשיו?

<שלמה פילבר: מה שאת אומרת, שלאורך השנה וחצי האחרונה - - -

יעל גרמן: שנתיים.

<שלמה פילבר: שנתיים.

<שלמה פילבר: נעשו דיונים לפתור את הבעיה הזאת שאת מדברת עליה, מבחינת חוק תאגיד השידור הציבורי לאף אחד מפקידי המדינה או לפוליטיקאים אסור להגיד למנהלי התאגיד ולראשי התאגיד מה לעשות.

יעל גרמן: צודק.

<שלמה פילבר: זאת אומרת שאם יש את הבעיה הזאת, יכולנו ללכת לפתחם, פה משנים את החוק.

<תמנה עורב: הפה האוסר הוא הפה - - -

יעל גרמן: זה יופי.

יעל גרמן: בעיני זה נהדר.

<שלמה פילבר: אני אדבר על העובדים ועל בעיית העובדים שאת מדברת עליה.

יעל גרמן: נפלא.

יעל גרמן: אז שניסנקורן ישב ישר מול התאגיד וידבר אתם.

שולי מועלם-רפאלי: למה ליצור דברים עקומים?

שולי מועלם-רפאלי: בואו נתקן את מה שקורה עם העובדים.

<קריאות: - - -

יעל גרמן: אני לא אדבר.

מיקי רוזנטל: דוד, תשתלט על זה.

דוד ביטן: רבותי, מי מפריע?

נורית קורן: עכשיו נזכרת.

אורן אסף חזן: מקצוען.

יעל גרמן: באותו הסכם שכן מגיעים - - -

דוד ביטן: מה את רוצה שאני אעשה?

דוד ביטן: לא אתן לח"כים לדבר?

יעל גרמן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה גם את תשומת לבך.

יעל גרמן: ואת אותו הסכם שאליו רוצים להגיע היום, להגיע עם התאגיד.

יעל גרמן: הרי כל כך ברור שלא טובת העובדים עומדת מול ראש הממשלה וגם לא מול חברי הכנסת.

יעל גרמן: הרי אם אנחנו היום נאמר: בואו, זה מיותר לחלוטין, ושמעתי את זה מחברי כנסת מהקואליציה שדיברו כאן, לפחות שתיים מהקואליציה.

דוד ביטן: - - -

יעל גרמן: ביטן.

דוד ביטן: כן.

יעל גרמן: לפחות שתיים מהקואליציה באו ואמרו שהן לא מבינות בשביל מה צריך לדחות.

יעל גרמן: ואני לשם שינוי מדברת על החוק הזה.

יעל גרמן: אנחנו מדברים היום על דחייה.

דוד ביטן: גרמן, דבר אחד קטן, איך יבינו אם כל אחד מדבר על מה שהוא רוצה, ולא מדברים על החוק שעולה לדיון?

יעל גרמן: אתה רוצה שאני אשב - - -

דוד ביטן: אם הייתם מתייחסים רק לחוק הזה, ובישיבות כשנביא את החוק השני הייתם - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל החוק זה מוציא בעצם את חברת החדשות - - -

דוד ביטן: מה את רוצה ממני?

דוד ביטן: תגידי לי.

יעל גרמן: - - -

דוד ביטן: לא מעניין אתכם החוק הזה, אז מה זה משנה מה העניין?

יעל גרמן: החוק הזה מיותר.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הוא מוציא את חטיבת החדשות.

יעל גרמן: אין שום צורך לדחות את תחילת התאגיד.

<רפי יששכר: לך יש משכורת, לנו אין.

יעל גרמן: התאגיד צריך להתחיל בזמן שנקבע ב-1 במאי, ועד אז לבוא - - -

<אליעזר וחנונו: התאגיד הזה לא מוכן והוא לא תקין.

<רפי יששכר: - - - אני אהיה ברחוב.

יעל גרמן: לא סיימתי.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: - - - הנה בפרוטוקול מצוין.

דוד ביטן: אמרתי לך, אנחנו צריכים להגיד - - -

<קריאות: - - -

<רפי יששכר: תשעה נפשות - - -

איילת נחמיאס ורבין: ביטן, זה נקרא תיקון לתאגיד?

דוד ביטן: לא, ביקשתי מאיילת - - -

יעל גרמן: ביטן, לא סיימתי.

דוד ביטן: לא סיימת?

יעל גרמן: לא.

יעל גרמן: אמרתי שכשמפריעים לי אני משתתקת.

יעל גרמן: כשיהיה שקט אני אמשיך.

דוד ביטן: עוד כמה זמן את צריכה?

יעל גרמן: עד שלוש דקות, לא יותר.

דוד ביטן: דיברת עשר דקות, מה שתיים-שלוש?

יעל גרמן: הכול עניין של החלטה.

יעל גרמן: אם ראש הממשלה - - -

אורלי לוי אבקסיס: השאלה אם התאגיד מוכן זו גם שאלה בפני עצמה.

יעל גרמן: אם ראש הממשלה אכן דואג לעובדים, ואם חברי הכנסת שיושבים כאן מטעם הקואליציה אכן דואגים לעובדי רשות השידור, בבקשה, יואיל בטובו לקבל החלטה.

יעל גרמן: אפשר לקבל היום החלטות, אותן החלטות שהתקבלו לגבי רשות השידור.

יעל גרמן: אפשר לקבל בדיוק אותן החלטות, לא צריך לדחות את תחילת התאגיד, צריך להשאיר את התאגיד, צריך להשאיר את חטיבת החדשות בתוך התאגיד.

יעל גרמן: כי בדיוק כמו שאמר חברי מיקי רוזנטל, הדאגה שלי, מה יקרה ברגע שמנתקים.

אורן אסף חזן: ביטן, אפשר שאלה בשקט?

יעל גרמן: עד שיחוקקו את החוק, מה יקרה בתקופת הביניים, מי זה שישלוט?

יעל גרמן: מי זה שיהיה ממונה?

יעל גרמן: מי זה שיקבע?

אורן אסף חזן: מה זה מפריע?

יעל גרמן: ומה יקרה לחשש של כל העובדים, גם של העובדים של רשות השידור וגם החשש של עובדי התאגיד.

יעל גרמן: כולם יחששו, ומהחשש הזה תהיה תוצאה אחת, שהתקשורת תהיה משותקת, התקשורת תהיה מגויסת לראש הממשלה ולקואליציה.

אורן אסף חזן: למה?

אורן אסף חזן: מה מפריע לכם?

יעל גרמן: וזה הנושא.

יעל גרמן: הנושא הוא לא הנושא של העובדים - - -

אורן אסף חזן: היושב-ראש, מילה קטנה על האופוזיציה, קטנה, קטנה.

יעל גרמן: הוא שוב מפריע.

דוד ביטן: יותר מאוחר.

אורן אסף חזן: קטנה.

דוד ביטן: - - -

נורית קורן: למה אתה מפריע לה, אורן?

אורן אסף חזן: מה ההבדל בין חברת החדשות לבין התאגיד?

אורן אסף חזן: מה זה מפריע לכם?

אורן אסף חזן: תראו ערוץ 2.

אורן אסף חזן: יש ערוץ - - -

דוד ביטן: אתה לא מבין שזה לא החוק שאנחנו דנים בו?

דוד ביטן: תן לה להגיד מה שהיא רוצה.

דוד ביטן: כשיגיע החוק השני ניתן תשובות לדברים האלה.

אורן אסף חזן: מתלוננים כל היום, כל היום פקה פקה - - -

דוד ביטן: אין לי שום כוונה לתת עכשיו תשובות לחוק השני.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, באיזה צד - - - ואיזה חדשות נראה?

<קריאות: - - -

דוד ביטן: אני לא יכול להגיד לח"כים מה להגיד.

אורן אסף חזן: כל הסיפור פה הוא שהאופוזיציה נגד - - -

מיקי רוזנטל: אתה יכול לבקש נושא חדש.

מיקי רוזנטל: תטען בוועדת הכנסת לנושא חדש.

<קריאות: - - -

יעל גרמן: אני לא יכולה לדבר ככה.

אורן אסף חזן: היושב-ראש, אני למד שהאופוזיציה, כל מה שהיא רוצה זה להתנגח בראש הממשלה ולהתנגח בליכוד.

אורן אסף חזן: לא אכפת להם מהעובדים, לא אכפת להם תאגיד או רשות, לא אכפת להם מה יהיה מחר בבוקר.

שולי מועלם-רפאלי: אוי אוי אוי.

<נורית אליהו: כן.

<קריאות: - - -

אורן אסף חזן: כל אחד פה מדבר על ההפרדה, אוי אוי אוי אוי אוי, תהיה הפרדה.

אורן אסף חזן: מה זה קשור?

אורן אסף חזן: מה זה מפריע?

שולי מועלם-רפאלי: לב לבו של רשות שידור זה חדשות.

שולי מועלם-רפאלי: פתאום נהייתה איש מקצוע?

אורן אסף חזן: - - -

דוד ביטן: דיברת.

דוד ביטן: נתתי לך - - -

יעל גרמן: לא נתת לי.

אורן אסף חזן: - - -

דוד ביטן: אורן - - -

מיקי רוזנטל: אורן, אל תתחיל.

מיקי רוזנטל: לא כדאי לך, אל תתחיל, אל תענה.

אורן אסף חזן: למה לא כדאי לי?

אורן אסף חזן: כדאי לי.

אורן אסף חזן: יש אמת.

אורן אסף חזן: מה זה לא כדאי לי?

אורן אסף חזן: מאיים עלי.

שולי מועלם-רפאלי: תן לה לסיים.

שולי מועלם-רפאלי: יעל מנסה לסיים, היא לא סיימה לדבר.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: די, מספיק כבר.

אורן אסף חזן: אני אומר את האמת.

אורן אסף חזן: חשבתי שהיא סיימה.

אורן אסף חזן: הם מבלבלים את המוח באופוזיציה.

מיקי רוזנטל: איפה מיקי זוהר?

אורן אסף חזן: בהרהורי פרישה.

יעל גרמן: דיברתי על סיוט, זה בדיוק הסיוט.

יעל גרמן: מה הסיוט הזה?

יעל גרמן: מה באמת?

יעל גרמן: בשביל מה רוצים לדחות?

יעל גרמן: רוצים לדחות בשביל לפתור את בעיית העובדים?

<רפי יששכר: - - -

יעל גרמן: לא דואגים לך, ואל תשלה את עצמך.

אורן אסף חזן: לא, לא דואגים לו, גרמן, זו הבעיה.

<קריאות: - - -

אורן אסף חזן: גרמן, זו הבעיה, לא דואגים.

אורן אסף חזן: הם מסכנים כי הם לא אשמים.

<קריאות: - - -

יעל גרמן: מה שאני מנסה לומר, אני מנסה לומר גם לחברי הכנסת וגם לכם, עובדים יקרים, אתם לא מעניינים את ראש הממשלה, הוא משחק בכם, ואתם נותנים לו לשחק בכם.

אורן אסף חזן: מה זה?

דוד ביטן: די, אל תענה.

יעל גרמן: מה שמעניין את ראש הממשלה זה - -

דוד ביטן: תן לה להגיד מה שהיא רוצה.

דוד ביטן: - - לסתום פיות - -

אורן אסף חזן: טוב, בסדר.

יעל גרמן: - - לחסום ביקורת - -

אורן אסף חזן: שמענו איזה שטויות

יעל גרמן: - - לשלוט על התקשורת.

יעל גרמן: זה מה שמעניין אותו, והוא משתמש בכם.

דוד ביטן: תודה רבה, יעל.

יעל גרמן: ואתם נותנים לו להשתמש.

<אליעזר וחנונו: הוא רוצה לשקם את רשות השידור - - -

יעל גרמן: לא סיימתי.

יעל גרמן: אני רוצה לסיים.

אורן אסף חזן: אני לא מצליח להבין - - -

<קריאות: - - -

דוד ביטן: אני לא מוכן לזה.

דוד ביטן: אני נותן לכם לדבר כמה שאתם רוצים.

אורלי לוי אבקסיס: מתי אתם מאמינים - - -

דוד ביטן: אם אתם לא מוכנים - - -

<אליעזר וחנונו: הוא אמר טעיתי.

אורלי לוי אבקסיס: - - - אתה מאמין לו?

<קריאות: - - -

דוד ביטן: יש לך חצי דקה, דברי.

יעל גרמן: מה שאני רוצה לומר זה מה שאמרתי מהתחלה, שמעתי את כל חברי הכנסת, ויש לי הרגשה שחברי כנסת רבים ירימו פה את האצבע כדי לא לדחות את תאריך עליית התאגיד, אלא מאי?

יעל גרמן: לפתור את בעיית העובדים.

יעל גרמן: אין שום קשר בין פתרון בעיית העובדים לבין השארת החוק כפי שהוא.

דוד ביטן: אמרתי שבסוף היא תהיה אתך.

יעל גרמן: שום קשר.

יעל גרמן: הקשר הוא רק בלתקן את מה שצריך לתקן.

דוד ביטן: תודה רבה, יעל.

יעל גרמן: ושאף אחד לא יתפתה לדברי החנופה של ראש הממשלה.

דוד ביטן: אני עושה הפסקה מסוימת עם חברי הכנסת.

דוד ביטן: אני רואה שמעניין את כולם לדבר על זה.

דוד ביטן: תראי, לא כולם יכנסו לפריים טיים, שתדעו, אתם מדברים, אתם מדברים.

איילת נחמיאס ורבין: אני סבלנית.

נורית קורן: ביטן, אנחנו לא רוצים את זה, אנחנו רוצים - - -

שולי מועלם-רפאלי: החיים שלנו לא תלויים בפריים טיים.

דוד ביטן: איילת הסכימה לעשות הפסקה, וכל הח"כים עכשיו יפסיקו, יעצרו.

דוד ביטן: אני רוצה שאחד מהתאגיד ואחד מרשות השידור.

דוד ביטן: נתחיל ברשות השידור.

אורן אסף חזן: זה לא נכון לעשות ככה, היושב-ראש.

איילת נחמיאס ורבין: יש בזה הגיון, במה שקורה כאן.

דוד ביטן: שגב, אתה רוצה לדבר מטעם רשות השידור?

אורן אסף חזן: אסביר לך מה, כי אנחנו הופכים אותם למהות לחוק הזה - - -

דוד ביטן: רגע.

דוד ביטן: מכיוון שאתה הראשון - - -

<קריאות: - - -

אורן אסף חזן: - - - על זה דיונים.

אורן אסף חזן: אנחנו ממחזרים.

אורן אסף חזן: זה לא תאגיד "אל"ה".

דוד ביטן: רבותי, די, מספיק.

דוד ביטן: מכיוון שאתה הראשון מבין רשות השידור שאתה מדבר, אני אתן לך שלוש דקות.

דוד ביטן: אם מישהו אחר יתחיל לדבר יקבל דקה אחת בלבד.

דוד ביטן: תתחיל, בבקשה.

<משה שגב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו מתכנסים היום בעוד אחד מהכינוסים ההזויים שאנחנו נמצאים בהם בשלוש השנים האחרונות.

<משה שגב: כמו שאמרו פה חברי הכנסת, ואני לא אחזור, שכל המשחק פה הוא על גבם של העובדים.

<משה שגב: ואני מציע לקואליציה – אדוני היושב-ראש, אמר פה חבר הכנסת יונה, מה שנקרא הרים לכם להנחתה – הוא ילך אתכם לחקיקת חוק חדש על מנת ללכת לפתרון לכלל עובדי רשות השידור.

<משה שגב: ואני חושב שזה מחובתה של הכנסת, במיוחד שזה בא מהאופוזיציה, כן להרים את הכפפה וכן ללכת על זה, למרות שיש סיכומים עם שר האוצר, זה לא משנה בכלל.

<משה שגב: אני חושב שאף פעם לא מאוחר לתקן את העוול הגדול שנעשה לעובדי רשות השידור, מה גם שלא החליטו לסגור את רשות השידור, אלא בסך הכול החליטו להקים גוף אחד במקום, עם אותם מקצועות, עם אותם רעיונות שידור פחות או יותר, אולי קצת שונים.

<משה שגב: אנחנו נמצאים במתקנים מאוד חדשניים.

<משה שגב: אדוני היושב-ראש, אומנם באתם והצגתם חוק חדש שמקים חברת חדשות, רבותי, בזמן שיש לכם, חברי הכנסת, אני אומר לכם, עובדים עליכם בעיניים, אין סיכוי שזה יקום בזמן הזה.

אורן אסף חזן: תהיה עוד דחייה.

<משה שגב: אני איש מקצוע, נמצא 25 שנה ברשות השידור, אני אמון על התחום הטכני בטלוויזיה בערוץ 1, אף אחד לא יכול לבוא וללמד אותי איך מקימים שידור.

<משה שגב: עובדי רשות השידור, לעומת עובדי התאגיד שהיו להם שנתיים להקים את התאגיד, יכולים להקים שידור גם מהמדבר בשבועיים, לא בשנתיים.

<משה שגב: אז שאף אחד לא יבוא וילמד אותנו איך עושים את זה.

<משה שגב: אני חושב שזו תהיה טעות חמורה להאריך רק בשבועיים, כי תאגיד חדשות לא יכול לקום בשבועיים.

<שלמה פילבר: כל ההנדסה מוכנה מינואר.

<משה שגב: איזה הנדסה מוכנה מינואר?

<משה שגב: של מי?

<שלמה פילבר: ככה הודיעו לשרים, הכול מוכן מינואר.

<קריאות: - - -

<תמנה עורב: בחוק רציתם את זה תוך שמונה חודשים, הגב' קארין אלהרר.

<תמנה עורב: שמונה חודשים לשלוש תחנות טלוויזיה ושמונה תחנות רדיו.

<משה שגב: רבותי, יש לנו עובדים שהתקבלו בתאגיד וכבר נמצאים שם בימי עיון; יש לנו עובדים זוטרים ויש עובדים יותר בכירים.

<משה שגב: כולם פה אחד כשחוזרים מהתאגיד אלינו, הביתה מה שנקרא, אין אחד שאומר שהמקום הזה מוכן לשידור, לא מבחינת חדשות, בדבר הפשוט יותר של שידור רצף רגיל.

<תמנה עורב: בכלל.

<משה שגב: מבחינת חדשות בטח שלא.

<משה שגב: עכשיו אתם צריכים להבין, יש פה איזו התנגדות שנשתמש במתקני רשות השידור הקיימים.

<משה שגב: זו טעות חמורה.

<משה שגב: ממודיעין לא יצליחו להרים שידור.

<משה שגב: אם גם רוצים לעשות את ההפרדה הזו בין שני הגופים, יש לכם את המתקנים שלנו ברוממה, מתקנים עובדים, מתקנים הכי חדשניים בארץ, אין יותר חדשים מאלה.

<משה שגב: אתם צריכים להבין, לאולפן החדשות שיש לנו מגיעים מאירופה: מספרד, מאיטליה, מגרמניה, מיוון כדי ללמוד מה זה אולפן החדשות של הערוץ הראשון.

<משה שגב: בתאגיד במודיעין זה פארסה מה שקורה שם, אולפן קטן, באמת, אני קורא לזה שכונת פחים לעומת מה שאנחנו מייצרים היום.

אורלי לוי אבקסיס: ומה יהיה הדין של האולפנים פה וכל התחכום שאתה מדבר עליו של חטיבת החדשות?

<אליעזר וחנונו: דחפורים עולים עליו.

<משה שגב: מה יהיה הדין?

<משה שגב: אז תראי, כל הסיפור הוא נדל"ן.

אורלי לוי אבקסיס: נדל"ן.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אני מבינה למה חברי הקואליציה כל כך רוצים לפנות שם - - - השכונה הזו.

<משה שגב: הרי ממה נפשך?

<משה שגב: הנדל"ן הזה, אני מבטיח שאנחנו נפנה אותו בבוא העת.

<משה שגב: הרי קנו בניין חדש בכנפי נשרים בגבעת שאול, אין שום בעיה, אמרו שיקימו שם את הגוף החדש אין לנו בעיה לעבור לשם.

<משה שגב: רק מה?

<משה שגב: תשתמשו במתקנים האלה עד שיקום שם, שנה-שנתיים, לא קרה כלום.

<משה שגב: מה המדינה תפסיד?

<משה שגב: מה המדינה תפסיד, לעזאזל?

<משה שגב: אני לא מבין.

<משה שגב: אני אומר כאן שאתם צריכים כחברי כנסת, באמת, להפסיק להתעסק בכל הקלישאות האלה.

<משה שגב: ונמצא פה גם משרד התקשורת שהעברנו אליו הרבה חומרים, אבל כמו שהוא אמר, הוא מנוע מבחינה חוקית בכלל להיכנס לדברים האלה, כי הוא לא יכול לומר לאנשי התאגיד מה לעשות.

<משה שגב: החוק לא מתיר לו.

<משה שגב: אבל מבינים שהסיפור הזה הוא לא ישים.

<משה שגב: והדבר הנורא מכול זה שפנו אלינו, אנחנו עובדי רשות השידור - - -

אורלי לוי אבקסיס: הם הולכים לשדר מערוץ 9?

<משה שגב: כן, כן, בדיוק משם.

<משה שגב: אתם צריכים להבין, כשוועדת המנכ"לים פנו אלינו, אל עובדי רשות השידור לראות מה אנחנו מוכנים לעשות למען הצלת רשות השידור, חתמנו שם על מסמך שמתחייב לעמוד גם במס' העובדים, בתקנים של התאגיד, גם בתקציב, גם בתנאי השכר.

<משה שגב: זאת אומרת, לא התחבאנו מאחורי הדבר הזה שנקרא רשות השידור, נאחזים ולא עוזבים, הבנו שצריך ללכת לרפורמה מעמיקה.

<משה שגב: דרך אגב, חתמנו עליה.

<משה שגב: מי שאומר שלא, מסלף.

אורלי לוי אבקסיס: מתי חתמתם עליה?

<משה שגב: ב-30 בדצמבר 2010.

יעל גרמן: אז מה היה קורה עם העובדים שעכשיו הולכים?

יעל גרמן: הייתם מוכנים לוותר עליהם?

<משה שגב: לא, לא, סליחה.

<משה שגב: אמרנו שצריכה להיות התייעלות, הסכמנו גם לפרישה.

יעל גרמן: התייעלות זה פיטורין.

<אליעזר וחנונו: פרישה מרצון.

<משה שגב: סליחה, פרישה מרצון.

<משה שגב: זה לא חייב להיות פיטורין.

אורן אסף חזן: אנשים רצו לפרוש.

<משה שגב: ועובדה שעמדנו בזה, ירדנו מ-1,800 ל-1,042 עובדים.

<משה שגב: דרך אגב, מחר זה כבר יהיה 1,030 עובדים, ויש עוד עובדים, אני מודיע לכם פה, שרוצים ללכת מרצון, מאות עובדים.

<רפי יששכר: הם רוצים ללכת מרצון.

<קריאות: - - -

<משה שגב: ואנחנו מוכנים לקלוט אלינו את עובדי התאגיד.

<משה שגב: זה בכלל לא עניין שלי מול עובדי התאגיד, אני לא נלחם בהם, אין לי שום עניין אתם.

<משה שגב: נהפוך הוא, אנחנו מוכנים לקלוט אותם, יש שם כוחות טובים שאנחנו בטוחים שיכולים לבוא ולעזור ולרענן.

<משה שגב: לכן אני אומר, חברי הכנסת, עוד לא מאוחר, עוד לא מאוחר, אפשר וצריך להשאיר את רשות השידור, אתם צריכים לקחת את זה בשתי ידיים, חברי הכנסת, שבקדנציה שלכם עשיתם את המעשה לביטול העוולה הזו של פיטורי עובדי רשות.

דוד ביטן: שגב, מספיק.

דוד ביטן: מי נציג העובדים מהתאגיד שרוצה לדבר?

דוד ביטן: יאיר טרצ'יצקי.

<תמנה עורב: הוא מארגון לעובדים, הוא לא נציג העובדים.

<יאיר טרצ'יצקי: אחר כך שידבר גם אחד העובדים.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: רגע.

<משה שגב: הוא יושב-ראש איגוד מקצועי.

<תמנה עורב: הוא יושב-ראש איגוד מקצועי, הוא לא נציג העובדים.

דוד ביטן: יש פה עובדים מהתאגיד?

דוד ביטן: אמרתי אחד ואחד.

דוד ביטן: דבר, בבקשה.

<קריאה: אין שם הסכם קיבוצי, אין כלום.

דוד ביטן: לא משנה, דבר.

אורלי לוי אבקסיס: באיזה כובע הוא מדבר?

אורלי לוי אבקסיס: אני צריכה להבין.

דוד ביטן: הוא יושב-ראש ארגון העיתונאים.

אורלי לוי אבקסיס: אה, אתה נציג ההסתדרות, ושלוש שנים הייתם בשקט.

<קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מתנגדים שההתאגדות מוכרת את העובדים, שוכחת את קיומם.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, היא מייצגת גם את העובדים של התאגיד או רק את העובדים של הרשות?

דוד ביטן: אורלי, אורלי, אני אומנם שמח לראות אותך היום, אבל לא להפריע.

<קריאות: - - -

<יאיר טרצ'יצקי: אני יודע שאני דומה לאבי ניסנקורן, אבל אני לא.

יגאל גואטה: אף אחד לא יודע איך הוא נראה בכלל.

יעל גרמן: תציג את עצמך ותאמר במה אתה עוסק.

דוד ביטן: לא נתתם לו אפילו לפתוח את הפה, ככה זה לא ילך.

אורלי לוי אבקסיס: אמרת שהוא נציג העובדים - - -

דוד ביטן: אמרתי.

דוד ביטן: הוא יושב-ראש ארגון העיתונאים שמייצג את עובדי התאגיד.

<יאיר טרצ'יצקי: אני יו"ר ארגון העיתונאים.

דוד ביטן: יש לך שלוש דקות, דבר.

<יאיר טרצ'יצקי: הארגון היציג ברוב כלי התקשורת בארץ, בהם גם התאגיד השידור הציבורי, מייצגים שם את העיתונאים.

<יאיר טרצ'יצקי: אני בן 37, נראה לי שלא היה יום אחד בחיי שישבתי בשקט.

<יאיר טרצ'יצקי: ובהקשר הזה, שוב, לא ייצגנו בשום שלב את עובדי רשות השידור.

<יאיר טרצ'יצקי: חשוב לי רגע להגיד משהו ברמה העובדתית.

<יאיר טרצ'יצקי: שני החוקים האלה, שעל הראשון רוצים להצביע עכשיו ועל השני בעוד שבוע, לא יסדרו ולו מקום עבודה לעובד אחד נוסף, את זה חשוב להבין.

<יאיר טרצ'יצקי: החקיקה הזאת לא פותרת בעיה של אף עובד, אני אומר את זה באופן חד-משמעי.

<שלמה פילבר: אתה לא צודק, אתה אומר עובדות לא נכונות.

<שלמה פילבר: לא אכפת לי, אני אענה אחר כך, אבל אל תפריח סתם.

<שלמה פילבר: ביטלו את מיקור החוץ ומכניסים 70-60 תקנים חדשים.

<יאיר טרצ'יצקי: אז אתה מפטר עובדים.

<שלמה פילבר: דואגים קודם לעובדי רשות השידור, ואחר כך - - -

<אליעזר וחנונו: אתה אומר ש-130 עובדים - - -

יעל גרמן: ומה עם העובדים במיקור חוץ?

יעל גרמן: אין להם ילדים?

יעל גרמן: הן לא משפחות חד-הוריות?

יעל גרמן: מה זה קשור?

<קריאות: - - -

<יאיר טרצ'יצקי: יו"ר הוועדה, אני לא - - -

דוד ביטן: עצור, עצור.

דוד ביטן: מה קרה לח"כים?

<שלמה פילבר: הם לא עובדים, הם קבלני משנה.

יעל גרמן: אני מכירה כמה.

יעל גרמן: וקבלני משנה הם לא עובדים?

אורלי לוי אבקסיס: הם עובדים גם פה - - -

יעל גרמן: הם לא צריכים לאכול?

<שלמה פילבר: זה עולם אחר לגמרי.

דוד ביטן: אמרתי שניתן לעובדים לדבר.

יעל גרמן: זה עולם אחר חוקית, אבל לא אנושית.

דוד ביטן: אם אתם לא רוצים לאפשר - - -

יעל גרמן: מבחינה אנושית זה בדיוק אותו עולם.

דוד ביטן: גרמן, אני קורא לך - - -

יעל גרמן: כל אחד צריך להביא משכורת הביתה ולאכול.

דוד ביטן: גרמן, אני קורא לך קריאה ראשונה, בסדר?

יעל גרמן: מכל הצעקות אתה קורא לי?

דוד ביטן: כי ממך אני לא מצפה שתצעקי.

יעל גרמן: ואללה.

<יאיר טרצ'יצקי: אפשר להמשיך?

<קריאות: - - -

דוד ביטן: מאורן אני מצפה, אבל ממך לא.

דוד ביטן: כן, דבר.

<יאיר טרצ'יצקי: אני אגיד עוד משפט אחרון.

<קריאות: - - -

מיקי רוזנטל: יאיר, תמשיך, זה לא יעזור.

<יאיר טרצ'יצקי: אפשר להמשיך?

דוד ביטן: כן, כן.

<יאיר טרצ'יצקי: אני מתחיל לספור את השלוש דקות.

דוד ביטן: אין בעיה.

<יאיר טרצ'יצקי: משפט אחרון לגבי עניין עובדים.

דוד ביטן: בשבע יש סנדוויצ'ים, רק שתדעו.

<יאיר טרצ'יצקי: החוק הזה שאתם הולכים להצביע עליו שבוע הבא לא הולך להציל אף עובד.

<יאיר טרצ'יצקי: ההפך, הוא הולך לפגוע בעובדים, גם בעובדים מהתאגיד וגם בעובדים שמגיעים מרשות השידור לתאגיד, בזה אני מסיים לדבר על עובדים.

<יאיר טרצ'יצקי: אני רוצה לדבר על החוק שמצביעים עליו היום.

<יאיר טרצ'יצקי: יש פה אבסורד מוחלט.

<יאיר טרצ'יצקי: שבוע הבא הולכים להצביע על חוק, שאני שם בצד כרגע את המניעים הלא ענייניים שמאחוריו, אומרים: יש לנו חזון.

<יאיר טרצ'יצקי: החזון הוא להמשיך לשדר בתאגיד הקיים, ולייצר - - -

דוד ביטן: - - -

<יאיר טרצ'יצקי: אתה מקשיב לי, יו"ר הוועדה?

דוד ביטן: כן, שומע.

<יאיר טרצ'יצקי: ולייצר תאגיד חדשות נפרד שמבוסס למעשה על חטיבת החדשות הקיימת בדיוק עם אותם עיתונאים, בדיוק עם אותן מתודות שידור, בדיוק עם הכול אותו דבר.

אורלי לוי אבקסיס: של התאגיד?

<יאיר טרצ'יצקי: כן.

<רפי יששכר: לא עם אותם פועלי במה.

<יאיר טרצ'יצקי: בסדר, לא אותם פועלי במה.

<רפי יששכר: אותם אתם זורקים לים.

<יאיר טרצ'יצקי: אדוני, תן לי לדבר.

<רפי יששכר: אנחנו פועלי במה - - -

<יאיר טרצ'יצקי: למעשה, על זה תזכיר החוק שעליו הולכים להצביע שבוע הבא מדבר.

<שלמה פילבר: שוב פעם אתה לא מדייק?

<שלמה פילבר: לשלושה חודשים בלבד, ואחר כך תקום מועצה שתוכל - - -

מיקי רוזנטל: ואיך זה יהיה בשלושה חודשים?

מיקי רוזנטל: פילבר, אתה יודע - - -

דוד ביטן: בחוק.

מיקי רוזנטל: נו, אז מה?

מיקי רוזנטל: זה לא יעמוד בשלושה חודשים.

יעל גרמן: אחרי שלושה חודשים ידחו את זה לעוד שנה.

מיקי רוזנטל: ובשלושה חודשים האלה אתם יכולים להרוס את הכול.

מיקי רוזנטל: אתם יכולים להאריך את זה בעוד שלושה חודשים, כבר הוכחתם שאתם עושים את זה.

דוד ביטן: חבר'ה, רגע.

<קריאות: - - -

יעל גרמן: - - - לא ברור לך שיידחו בעוד שלושה חודשים?

דוד ביטן: גרמן, גרמן.

דוד ביטן: אמרת שאתה הולך לדבר על החוק הזה, נכון?

<יאיר טרצ'יצקי: אז אני בא לדבר על החוק הזה.

דוד ביטן: דבר רק על זה.

<יאיר טרצ'יצקי: אם מטרתו של החוק הנוכחי הייתה למעשה לעזור לחוק הבא, ההיגיון היה שאם רשות השידור בכלל לא מסתדרת מבחינת המודל, אז היו אומרים: התאגיד הולך להמשיך להתקיים, הולך לקום תאגיד חדשות שעובד כמו חטיבת החדשות.

<יאיר טרצ'יצקי: על-פי ההיגיון צריך כמה שיותר מהר להתחיל עם זה, לא לדחות.

<יאיר טרצ'יצקי: הרי על-פי אותו היגיון צריך להתחיל לתת לתאגיד לשדר כי התאגיד גם ככה ימשיך לשדר, צריך לתת לחטיבת החדשות להמשיך לשדר.

אורלי לוי אבקסיס: התאגיד ערוך?

אורלי לוי אבקסיס: כי אני שומעת פה קולות שהוא לא ערוך.

<יאיר טרצ'יצקי: אני לא מנהל התאגיד.

<קריאות: - - -

<מוריה דביר: יש יום שידורים מוכן כבר ליום הזיכרון.

<יאיר טרצ'יצקי: חבר'ה, אני לא מנהל התאגיד ואני גם לא דובר התאגיד.

<יאיר טרצ'יצקי: יש פה את המנהל והיו"ר, הם אמרו פעם אחר פעם שהם מוכנים.

<יאיר טרצ'יצקי: אם הרעיון של החוק שהולכים להצביע עליו שבוע הבא הוא ללכת על המודל המוצע הזה, תאגיד קיים, ותאגיד חדשות שמבוסס על חטיבת החדשות עובד באותה שיטה ועם אותם עיתונאים, ההיגיון הוא שהיום לא נעביר תיקון.

<יאיר טרצ'יצקי: ההפך - - -

דוד ביטן: זה לא נכון מה שאתה אומר, כי ב-30 בחודש הם מפעילים את כל האופרציה, לא רק את מה שאתה אומר.

<יאיר טרצ'יצקי: הם מוכנים להפעיל כבר את כל האופרציה.

<תמנה עורב: הם אומרים שהם מוכנים, הם אומרים.

<תמנה עורב: בדיבורים גם אני גדולה.

<מוריה דביר: האופוזיציה והקואליציה, רק תבואו ותראו, אנחנו מוכנים, כמה אנחנו מוכנים.

<תמנה עורב: גם אני גדולה בדיבורים.

<קריאות: - - -

<מוריה דביר: תבואו למודיעין ותראו כמה אנחנו מוכנים.

<מוריה דביר: אתם מוזמנים להגיע לאולפנים במודיעין לראות כמה אנחנו מוכנים.

דוד ביטן: רבותי, אני מעביר - - -

<יאיר טרצ'יצקי: אני רק מסיים את המשפט האחרון.

דוד ביטן: אז תסיים, בבקשה.

<יאיר טרצ'יצקי: אם זו אכן הכוונה להעביר בשבוע הבא חוק שמייתר תאגיד שידור, אותו דבר שימשיך לשדר, ותאגיד חדשות - - - חטיבת החדשות, ההיגיון הוא לא לדחות, אלא ההפך.

<רפי יששכר: הוא לא מוכן.

<יאיר טרצ'יצקי: לתת להם לעלות כמה שיותר מהר, להתחיל לעבוד, ולחסוך את ה-17 מיליון שקלים האלה שכביכול אומרים שרוצים לשמור על - - -

<רפי יששכר: - - - בסוף זה 500 מיליון והיא תסגור אותם.

<יאיר טרצ'יצקי: בלי קשר לזה, צריך לדאוג לעובדי רשות השידור, צריך לסדר להם כמה שיותר עבודות בתוך התאגיד.

<אליעזר וחנונו: בתוך רשות השידור.

<קריאות: - - -

<תמנה עורב: אז למה לפתוח תאגיד אם צריך - - - אם לוקחים את העובדים מרשות השידור לתאגיד?

<קריאות: - - -

<תמנה עורב: למה צריך?

<תמנה עורב: אל תעבירו את זה.

<תמנה עורב: למה?

<תמנה עורב: נדאג ליותר עובדים.

<תמנה עורב: תדאגו לעובדים ברשות השידור.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: רבותי, אמרתי שמעכשיו והלאה מי שידבר - - -

<קריאות: - - -

דוד ביטן: רגע.

שולי מועלם-רפאלי: אפשר לדעת כמה עובדים יש בתאגיד?

דוד ביטן: שולי, מספיק כבר לשאול שאלות את כולם.

דוד ביטן: מה יש לכם אתם?

דוד ביטן: מה זה שייך לחוק של הדחייה?

מיקי רוזנטל: זה חשוב מאוד.

דוד ביטן: חשוב מאוד, כן.

שולי מועלם-רפאלי: כי כל הזמן מדברים על העובדים - - -

מיקי רוזנטל: כן, זה שהם מדברים על העובדים זה - - -

דוד ביטן: אני אתן לך בסוף, אבל שולי, בואו נסיים את הסבב, ריבונו של עולם.

שולי מועלם-רפאלי: סליחה, אתה צודק.

עיסאווי פריג': עוד לא התחלת.

דוד ביטן: לא נכון, אני כבר בדרך, עוד חצי שעה אני מסיים את הסבב.

דוד ביטן: רבותי, כל אחד שמדבר מהתאגיד, חוץ ממנכ"ל התאגיד ויושב-ראש התאגיד ומרשות השידור, מדבר דקה.

דוד ביטן: נתתי שלוש ושלוש ועכשיו דקה.

עיסאווי פריג': איפה עיקרון השוויון?

עיסאווי פריג': אני לא מבין.

דוד ביטן: מספיק.

דוד ביטן: אמרתי.

עיסאווי פריג': מה זה דקה?

עיסאווי פריג': חיכינו וישבנו בשקט.

דוד ביטן: אתה לא, אתה ח"כ, ריבונו של עולם.

<קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: הולכים לתת להם שבועיים, ולתת להם דקה לדבר.

דוד ביטן: רבותי, אחרי גב' עורב - -

<תמנה עורב: תמנה, תמנה.

דוד ביטן: - - תדבר מהתאגיד מוריה דביר.

דוד ביטן: מי זה מוריה דביר?

<מוריה דביר: אני.

דוד ביטן: סליחה, היא זו.

דוד ביטן: אז תתחילי, ואחר כך את תדברי, כל אחת דקה.

מיקי רוזנטל: זה לא נכון.

מיקי רוזנטל: לא, לא, זה ממש לא נכון.

<קריאות: - - -

<תמנה עורב: לא הפרעתי לכם, לכן אל תפריעו לי.

<קריאה: כל הזמן הפרעת.

דוד ביטן: - - - דקה, אז אל תפריעו לה.

דוד ביטן: תנו לה לדבר.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: לא להפריע, אני מבקש.

דוד ביטן: מי הפריע עכשיו?

<תמנה עורב: אני מציעה גם, כי אני יודעת, אדוני היושב-ראש הוועדה, אני יודעת שקרקס מוסקבה נמצא בארץ, נראה לי שיש כאן כמה חברי כנסת שכדאי שהם יצטרפו אליו כי הם יודעים לעשות פליק-פלאק נהדר, ונערות ונערי גומי.

דוד ביטן: לא לפגוע בחברי הכנסת, אני מבקש.

<תמנה עורב: אני לא פוגעת, אני אומרת רק באופן כללי.

דוד ביטן: לא לפגוע בחברי הכנסת, עם כל הכבוד.

<תמנה עורב: בסדר גמור.

<תמנה עורב: לידיעתכם, קרקס מוסקבה נמצא בארץ.

קארין אלהרר: רשמנו.

<תמנה עורב: מצוין.

<תמנה עורב: ודבר אחרון, לידיעת

<תמנה עורב: כם, בתוך חמישה ימים, סליחה, אדוני היושב-ראש, הרי היינו אמורים להיסגר, ובעצם היום נקבע שנצטרך לשדר גם את יום הזיכרון וגם את יום העצמאות.

<תמנה עורב: אז אני רוצה גם לבשר לחברי הכנסת וגם לבשר לאנשי התאגיד שאם הם לא ידעו, בחמישה ימים אנחנו מרימים שלושה ימי שידורים של יום הזיכרון ויום העצמאות.

<משה שגב: זה מוכן.

דוד ביטן: כל הכבוד.

<תמנה עורב: ואנחנו מוכנים לשדר, והם עדיין לא מוכנים.

<תמנה עורב: סיימתי, תודה.

דוד ביטן: דביר, בבקשה, דקה.

<מוריה דביר: מוריה.

<מוריה דביר: נעים מאוד, אני מוריה, אני בת 29.

<מוריה דביר: לפני שהתחלתי לעבוד בתאגיד - - -

דוד ביטן: מי רוצה?

דוד ביטן: אני פה אתכם - - -

מיקי רוזנטל: אבל תן לה לדבר.

<תמנה עורב: אני בת 60 וחצי.

<תמנה עורב: מה חשוב הגיל?

<קריאות: - - -

דוד ביטן: רבותי, אני אתן לכם לדבר, אל תדאגו.

שולי מועלם-רפאלי: כל אחד יציג את עצמו, גברתי, בדרך שבה הוא בוחר.

קארין אלהרר: מה את מתערבת?

שולי מועלם-רפאלי: ואם היא רוצה להגיד שהיא בת 26, אז היא - - -

<רפי יששכר: מכובד.

<רפי יששכר: אנחנו נקבל אותה לרשות השידור בלי לדעת את הכישורים שלה.

שולי מועלם-רפאלי: תאפשרו פה את ה-space.

<קריאות: - - -

יעל גרמן: זה בסדר, יש צעירות, יש מבוגרות.

<מוריה דביר: עזבתי עבודה בערוץ הכנסת בשביל להתחיל לעבוד - - -

דוד ביטן: רק אמרתי אוכל, גמרנו, גואטה.

<קריאה: ביטן, למה לא נותנים לה לדבר?

מיקי רוזנטל: זה לא בסדר, אתה כל דקה קוטע אותה, כל שתי מילים, תן לה לדבר.

<מוריה דביר: עזבתי עבודה בערוץ הכנסת בשביל להתחיל לעבוד בתאגיד השידור הישראלי, כי אני מאמינה בשידור ציבורי עצמאי, בשידור ציבורי יעיל, בדברים שאנחנו עושים שם.

<מוריה דביר: לפני שהתחלתי לעבוד נחשפתי לתכנים שכבר העלו לדיגיטל, והבנתי שזה המקום שאני רוצה לעבוד בו.

<מוריה דביר: הרגשתי באמת שליחות, כי ראיתי ששלחתם אותנו, חברי הכנסת, להקים שידור ציבורי חופשי ועצמאי.

<מוריה דביר: והתחלנו כבר לעבוד.

<מוריה דביר: אני עובדת שם מדצמבר, אנשים עובדים שם אפילו כמה חודשים לפני.

<רפי יששכר: אני עובד כבר מ-1989, את מדצמבר - - -

<מוריה דביר: אנחנו מעלים תכנים, אנחנו מכינים אותם, אנחנו מוכנים לעלות לשידור כבר ביום הזיכרון.

<מוריה דביר: יש לנו יום שידורים מוכן ליום הזיכרון, ליום העצמאות, לכל הימים שיבואו אחר כך.

<מוריה דביר: אנחנו מוכנים לעלות.

<מוריה דביר: רק תבואו ותראו כמה שאנחנו מוכנים.

<אליעזר וחנונו: - - - כמה בניתם ליום העצמאות?

<קריאות: - - -

<מוריה דביר: אני מדברת על התוכן.

<מוריה דביר: אני יודעת שהתוכן שאנחנו עושים הוא טוב.

יעל גרמן: אל תעשו את זה, אל תפרידו ביניכם לבין התאגיד.

<רפי יששכר: נחבק אותה, שתבוא לרשות השידור.

<מוריה דביר: ואני מאמינה בו כמו שהוא.

<מוריה דביר: כרגע כמו שזה נראה אנחנו פשוט לא יודעים למה אנחנו הולכים; אנחנו לא יודעים אם תהיה לנו עבודה; למי אנחנו שייכים, לחדשות, לא לחדשות; אנחנו לא יודעים אם אנחנו נכללים בחוק החדש; אנחנו לא יודעים איך ייראה בכלל התאגיד אחרי שיעבור החוק הזה; אנחנו לא יודעים אם זה מקום העבודה שאליו אתם שלחתם אותנו; אנחנו פשוט לא יודעים לאן הגענו.

<רפי יששכר: הבת שלי בת 33, את בת 29, אותי רוצים לזרוק לרחוב, ואת אומרת - - -

<מוריה דביר: אנחנו כולנו באותה סירה.

<קריאות: - - -

<קריאה: ובא לציון גואל מירושלים.

<מוריה דביר: זה יהיה בירושלים.

<מוריה דביר: חטיבת החדשות של התאגיד תהיה בירושלים.

דוד ביטן: רבותי, רבותי, לכל אחד יש את הזכות להגיד מה שהוא רוצה.

יעל גרמן: ביטן, אני לא שומעת, אני אומרת לך.

דוד ביטן: את לא שומעת אותי?

יעל גרמן: לא אותך.

יעל גרמן: לא שמעתי אותה.

יעל גרמן: אותך אי-אפשר לא לשמוע.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: עכשיו אני עובר עוד פעם לח"כים, אחר כך נחזור אליכם.

דוד ביטן: בבקשה, איילת.

דוד ביטן: גואטה, אתה אחרי פריג', וואי, וואי, וואי, פריג' הרי לא מפסיק לדבר.

דוד ביטן: בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: תראה, אני רוצה לנסות להיות ממוקדת, אם כי צריך להודות שזה דיון שמאוד קשה להיות בו ממוקד משום שהסעיף הזה כל עניינו הוא דחייה של שבועיים פתיחת התאגיד, ואני אמרתי את זה היום כבר שלוש פעמים.

איילת נחמיאס ורבין: חשבנו שהתאגיד סובל מחוסר מוכנות - - -

עיסאווי פריג': קיש חבר ועדה?

יואב קיש: כן.

יואב קיש: בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: יש בעיות בהקמת התאגיד ובהצלת רשות השידור, כי כשמנסים לעשות דברים אלכימאים צריך כישרון מיוחד, ולא בטוח שלקואליציה הזאת יש את הכישרון הזה.

איילת נחמיאס ורבין: יש לה בעיקר כישרון להטעות.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אנחנו צריכים את הכישרון הזה מדי שבוע - - -

יואב קיש: כן, בבקשה, איילת.

איילת נחמיאס ורבין: אני מוכרחה להגיד לך משהו, סייג לחוכמה שתיקה, מיקי.

יואב קיש: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

איילת נחמיאס ורבין: יותר טוב, והמשכיל בעת ההיא יידום, מיקי.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לך את זה בידידות, לא בהתנשאות.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת דברים כהווייתם, ואתה לא.

יואב קיש: איילת.

מכלוף מיקי זוהר: גם את הפכת להיות פופוליסטית כמו כולם.

יואב קיש: איילת, מספיק - - -

איילת נחמיאס ורבין: אני מציעה שלא תיתן לי ציונים.

יואב קיש: מיקי ואיילת, מספיק ויכוח.

איילת נחמיאס ורבין: אל תיתן לי ציונים, אני גם לא שומעת אותך.

מכלוף מיקי זוהר: הפתעת לרעה.

איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע מה, הפתעתי אותך לרעה, דייני, עשיתי את שלי להיום.

יעל גרמן: אני מסכימה, איילת, זה פטנט לא רגיל.

יואב קיש: בואו נחזור לעניין שאנחנו מדברים עליו, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: עשיתי את שלי, אני יכולה ללכת.

יואב קיש: איילת, בבקשה, בואו נחזור לעניין.

יעל גרמן: איזו מחמאה - - -

יואב קיש: תפסיקו את ההתנצחויות ההדדיות.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא התנצחתי, אני מדברת לעניין.

איילת נחמיאס ורבין: יכולים לא להסכים אתי, אתה רוצה, תפסיק אותו, לא אותי.

<קריאות: - - -

איילת נחמיאס ורבין: הוא כבר דיבר בשביל הרבה שבועות.

יואב קיש: תהיו רגע בשקט, אני אשתיק את כולם, ואת תקבלי זכות דיבור.

מכלוף מיקי זוהר: ההתנהלות המתנשאת שלך ושל המפלגה שלך ידועה לכולם.

יואב קיש: מיקי, מיקי, תודה.

יואב קיש: בבקשה, איילת נחמיאס ורבין.

איילת נחמיאס ורבין: תראה, יש משהו מאוד מתעתע במה שקורה כאן, כי לכאורה מדובר פה בסעיף נורא "אינוסנטי", דחייה של שבועיים בפתיחת התאגיד.

יואב קיש: מלשון innocent.

איילת נחמיאס ורבין: כן, מלשון Innocent, תמים, נאיבי.

יואב קיש: לא הכרתי את השימוש הזה.

איילת נחמיאס ורבין: בסך הכול, בסך הכול, מה אנחנו רוצים לעשות, מיקי?

איילת נחמיאס ורבין: בסך הכול בוא נדחה את זה בשבועיים.

איילת נחמיאס ורבין: כשאתה מסתכל על העובדים שנמצאים פה של רשות השידור, כשאתה מסתכל על העובדים של התאגיד, אתה מבין שכל דחייה של שעתיים, לא דחייה של שבועיים, בהכרעה בגורלם של אלה ובגורלם של אלה היא פשוט בלתי נסבלת, וזאת האמת, וצריך להגיד את האמת גם לציבור, ובעיקר להם.

איילת נחמיאס ורבין: כי מי שמלווה אותם, כמו איתן כבל, כמוני, יש פה עוד כמה חברי כנסת, יעל גרמן, יוסי יונה, קארין אלהרר, מלווים אותם הרבה מאוד זמן, יודע - - -

יואב קיש: גם אני מלווה אותם הרבה מאוד זמן.

איילת נחמיאס ורבין: ויואב קיש, בסדר?

איילת נחמיאס ורבין: יודע באיזה מצב הם נמצאים פה היום.

איילת נחמיאס ורבין: ויושבת כאן נורית, ויושבים כאן עוד הרבה מאוד אנשים שהבעיה שלהם לא נפתרה בגלל התמרונים ההזויים של הקואליציה.

איילת נחמיאס ורבין: למה תמרונים הזויים של הקואליציה?

איילת נחמיאס ורבין: אני לא רואה אם נמצא כאן מישהו מכולנו, אבל אני יכולה להגיד לכם - - -

יואב קיש: היה.

יואב קיש: רועי פה.

יואב קיש: כל סיעה קיבלה נציג בוועדה.

איילת נחמיאס ורבין: רועי יושב פה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אתה יודע, אנשים יכולים לבוא גם אם הם לא.

איילת נחמיאס ורבין: ההתייחסות שלי הייתה למשהו ענייני שקשור באוצר.

איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת למשל שכל הנושא של תוכניות פרישה מרצון הוקפאו להרבה מאוד זמן, כי התחלתי לנסות לטפל – יש פה אנשים, ואני לא רוצה להגיד מי, אבל יש פה אנשים שהפנסיה שלהם עומדת על 300 שקלים בחודש.

איילת נחמיאס ורבין: יואב, 300 שקלים בחודש.

איילת נחמיאס ורבין: יש זוגות נשואים, דיברתי על זה עם אלדד ועם גיל, יש 15 זוגות נשואים שאף אחד מהם לא התקבל לתאגיד.

<רפי יששכר: נכים.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, רגע.

איילת נחמיאס ורבין: מצד שני, עם כל הכבוד, עובדים יקרים של רשות השידור, אני מבקשת מכם, לא ליפול לפח הזה שהקואליציה טומנת לכם בזה שאתם נכנסים בעובדי התאגיד, אני אומרת לכם את זה.

<רפי יששכר: אמרנו שנחבק אותם, יש לנו הרבה מקום.

<קריאות: - - -

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, לא להפריע לי, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להגיד לכם שבתאגיד גויסו עובדים מעולים, ותסלח לי שאני אומרת לך, ואני אומרת את זה בחברות ובידידות - - -

<רפי יששכר: גם אנחנו מעולים.

איילת נחמיאס ורבין: רגע.

איילת נחמיאס ורבין: אל תפריעו לי.

איילת נחמיאס ורבין: לצורך הדיון פה זה לא שזה לא חשוב כמה שנים אתה עובד, אבל משנה לי איך אתה יוצא מרשות השידור.

<רפי יששכר: אני לא רוצה לצאת, אני רוצה לעבוד.

<אליעזר וחנונו: לא רוצים לצאת, מוותרים על ה-700,000 שקל שלא מקבלים.

<קריאות: - - -

איילת נחמיאס ורבין: תקשיבו רגע, תקשיבו שנייה, אני רוצה להגיד לכם משהו.

איילת נחמיאס ורבין: אתם חייבים להיכנס לעולמות של פתרונות.

איילת נחמיאס ורבין: כי מה שאתם עושה, משה, ואני אומרת לך את זה, ואתה יודע, שכשהיה צריך לעמוד בשתיים-עשרה בלילה באסיפת עובדים ספונטנית ברשות השידור, אתה יודע מצוין שאני נעמדתי שם עם 20 עובדים.

איילת נחמיאס ורבין: חלקם צרחו עלי בשאגות, ואמרתי: אני אתכם פה, כי אני רוצה לשמוע, ואני יודעת שכואב לכם.

איילת נחמיאס ורבין: חלקם עובדים שצריכים אולי ללכת הביתה, אני לא יודעת, אני לא מנהלת במקום אף אחד את הארגון שלו.

איילת נחמיאס ורבין: חלקם אולי צריכים ללכת הבית, חלקם אולי לא.

איילת נחמיאס ורבין: חלקם אולי כדאי בשבילם אפילו שילכו הביתה, חלקם אולי לא.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת מכם, מה שאתם עושים עכשיו, אתם נותנים את ידכם למצב הרבה יותר גרוע שהולך לקרות, ואני אומרת לכם את זה בכאב, נדמה לכם שאתם לא תשלמו את המחיר.

איילת נחמיאס ורבין: גם אתם תשלמו את המחיר, כי כל פעם שאתם נותנים את ידכם לדחייה הזאת, שהיא דחייה לא עניינית - - -

<משה שגב: - - -

איילת נחמיאס ורבין: רגע, משה, לא לענות לי.

<משה שגב: חייב לענות.

איילת נחמיאס ורבין: רגע, לא, תתאפק.

איילת נחמיאס ורבין: כשהדחייה היא לא עניינית, כשהדחייה היא רק תוצאה של תמרון פוליטי, הא ותו לא, אתם נותנים את ידכם.

איילת נחמיאס ורבין: ואני עכשיו מדברת באמת - - -

יואב קיש: רוצים לדחות בשביל לתקן את החקיקה.

איילת נחמיאס ורבין: אתם לא, אתם רוצים לתקן את החקיקה לא כדי להציל את עובדי רשות השידור, למה להעמיד פנים?

קארין אלהרר: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: איפה הייתם?

איילת נחמיאס ורבין: יואב, איפה אתם הייתם?

איילת נחמיאס ורבין: תאמין לי, יואב, ראיתי - - -

<קריאות: - - -

נורית קורן: - - - כל הזמן את הדברים האלה.

נורית קורן: מה זה?

נורית קורן: בטח שאכפת לנו מהעובדים.

נורית קורן: זה לא נכון.

איילת נחמיאס ורבין: איפה אתם הייתם?

<קריאות: - - -

יואב קיש: כמה את רוצה לדבר?

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לדבר עוד שתיים-שלוש דקות.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: חברים, יש לחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין עוד שתי דקות, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: תראו, אין פה מצלמות, אני לא מדברת עכשיו למצלמות.

איילת נחמיאס ורבין: אני מדברת כי אתם צריכים - - -

יואב קיש: זה משודר.

נורית קורן: אין מצלמות.

נורית קורן: נגמרו המצלמות.

איילת נחמיאס ורבין: לא, זה לא.

יואב קיש: רגע, זה משודר?

<קריאה: משודר.

מיקי רוזנטל: איילת, זה מצולם, זה בשידור.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני לא מדברת למצלמות, זו הנקודה שלי, הנקודה שלי היא אמיתית.

איילת נחמיאס ורבין: תקשיבו רגע, במשך שנה שלמה מחזיקים אתכם בני ערובה, מחזיקים את עובדי התאגיד כל הזמן בתחושה שהנה, הנה, הנה זה קורה.

איילת נחמיאס ורבין: תקשיבו לי טוב, מי שהיה מעורב בדיונים האלה, ויש פה מספיק אנשים שהיו מעורבים בדיונים האלה, אני לא אשכח בחיים, כשדחינו את פתיחת התאגיד מערב פסח ל-30 – אמרנו שזה ערב יום הזיכרון, הרי דיברנו על הדברים האלה לפני שמונה חודשים.

איילת נחמיאס ורבין: איפה הייתם בתוך הסיטואציה הזאת?

איילת נחמיאס ורבין: מה עשיתם?

איילת נחמיאס ורבין: שום דבר.

איילת נחמיאס ורבין: במקום ללכת לראש הממשלה, למשל, ולשר האוצר, ולהגיד: תראו, את תוכנית הפרישה מרצון בואו נוציא לפועל.

יואב קיש: איילת, זה היה ויכוח עצום בין שר האוצר לראש הממשלה, אז מה לעשות?

איילת נחמיאס ורבין: אבל, סליחה, רגע.

יואב קיש: אני לא מספר לכם מה שאף אחד לא ידע.

איילת נחמיאס ורבין: הוויכוח העצום הזה מנוהל על השריטות של הגב של האנשים שיושבים פה, אז למה עכשיו להעמיד פנים כאילו השבועיים האלה – אתה יודע מה, השבועיים האלה לא יעשו שום שינוי.

יואב קיש: אני מעדיף חודש, אבל לא משנה.

איילת נחמיאס ורבין: אתה מבין?

איילת נחמיאס ורבין: זה מה שמתעתע, אמר לך את זה יום בכיסא שאני יושבת בו, אמר לך הבוקר אלעזר שטרן: מה אתם הולכים, בואו לפחות תהיו מספיק הגונים ותגידו שזה ייקח חודש.

יואב קיש: זה מה שאני אומר.

איילת נחמיאס ורבין: שמעתי מה אמרת, אבל אלעזר אמר לכם.

איילת נחמיאס ורבין: בסוף מעמידים אותנו במצב מגוחך, אנחנו נקרעים ביניהם.

<קריאות: - - -

<שלמה פילבר: זה תלוי רק בפיליבסטר שלכם.

איילת נחמיאס ורבין: תקשיבו רגע.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מקבלת את מה שאמרת, קרקס, אני חושבת שאת כבר מכירה אותנו קצת יותר טוב מזה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל הסיטואציה שבה גם אתם כמהים - - -

יואב קיש: נא לסיים, איילת.

איילת נחמיאס ורבין: אני מסיימת.

איילת נחמיאס ורבין: לא היו לי שתי דקות, אבל אני אתכוון בכל זאת ואני אסיים.

מכלוף מיקי זוהר: את מדברת שמונה כבר.

איילת נחמיאס ורבין: מיקי זוהר, אל תפריע לי.

יואב קיש: נא לסיים.

איילת נחמיאס ורבין: הצורה הזאת שבה אתם כמהים – אתם באמת יקרים לי, ואני חושבת שאתם עושים שידור ציבורי מעולה בתנאים בלתי נסבלים, צריך גם את זה להגיד, זה בסדר להגיד את זה.

איילת נחמיאס ורבין: והם התחילו להרים את התאגיד גם בצורה מרשימה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אתם נותנים את ידכם כל פעם לדחייה הזאת, ואני אומרת לכם, אני חוששת מעוד דחייה.

איילת נחמיאס ורבין: אני חוששת מזה שאתם מסכנים את מה שכן אפשר להציל, ואתם כל פעם עוזרים לממשלה שבפירוש הדבר היחיד שהיא רוצה זה - - -

<משה שגב: חברת הכנסת ורבין, מה את עושה במקומי?

<משה שגב: מה את עושה במקומי כשאת יושבת מול ראש הממשלה והוא אומר לך: אני הולך לתקן.

<משה שגב: מה את עושה?

<משה שגב: את מאמינה לו אם את במקומי?

<משה שגב: מה את עושה?

יואב קיש: אנחנו עוברים לדובר הבא.

איילת נחמיאס ורבין: אבל זה היה - - -

<משה שגב: זה היה בכניסת שבת.

<משה שגב: אני אמור לא להאמין לראש הממשלה?

איילת נחמיאס ורבין: איך אתה יכול להאמין לזה אחרי כל מה שעברתם?

<משה שגב: אני רוצה להאמין לו.

איילת נחמיאס ורבין: אני מתפלא עליך.

איילת נחמיאס ורבין: אתה איש - - -

<משה שגב: אין לי ברירה.

<משה שגב: לא מעוניין - - -

איילת נחמיאס ורבין: אני דואגת לכם.

<קריאות: - - -

איילת נחמיאס ורבין: רק מי שמצוי בעניינים כמונו יכול להגיד לכם בכנות את הדברים האלה.

<קריאות: - - -

איילת נחמיאס ורבין: שקט.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת את זה לכם.

דוד ביטן: פריג', דבר.

עיסאווי פריג': כן, אני רוצה.

עיסאווי פריג': יעל.

דוד ביטן: גב' עורב, מה יהיה?

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, אני לא מבין אותך, מה - - -

מכלוף מיקי זוהר: תקשורת חיובית עם התאגיד, זה הרי ברור, אתם מחפשים תקשורת חיובית עם התאגיד.

שולי מועלם-רפאלי: הם לא עובדים, אי-אפשר להגיד שכל הרוע אצלם.

שולי מועלם-רפאלי: אתה יודע שרשות השידור לא תפקדה שנים רבות.

שולי מועלם-רפאלי: הכול התחיל מזה שלא נתתם תקשורת הוגנת ברשות השידור, תפסיקו כבר.

<אליעזר וחנונו: מה זה היא לא תפקדה?

<אליעזר וחנונו: היא משדרת מקום המדינה.

עיסאווי פריג': זאת האמת.

<קריאה: - - - מושחתת מהרבה משרדי ממשלה, זו האמת.

<אליעזר וחנונו: זה לא נכון, כל הזמן רשות השידור שידרה.

שולי מועלם-רפאלי: ולחלק מהציבור לא נתתם - - -

<משה שגב: שולי, דווקא החלק של הציבור שלך יוצג בכבוד ברשות השידור.

שולי מועלם-רפאלי: מאוד, מאוד.

שולי מועלם-רפאלי: - - - זה מעצבן, אי-אפשר לעשות מלחמה בין עובדים.

דוד ביטן: שולי, מה קורה לך?

דוד ביטן: סתם את מעוררת פה את כולם.

דוד ביטן: מספיק.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, היא צודקת.

דוד ביטן: מי עושה מלחמה?

איילת נחמיאס ורבין: אתם, אתם.

<קריאות: - - -

איילת נחמיאס ורבין: אתם, ברור.

איילת נחמיאס ורבין: אתם מפילים את הכול עלינו.

איילת נחמיאס ורבין: בלי למצמץ מפילים הכול עלינו, אנחנו אשמים.

איילת נחמיאס ורבין: אתם עושים את כל הבלגן הזה ואנחנו אשמים.

איילת נחמיאס ורבין: זה מדהים.

איילת נחמיאס ורבין: לפחות אתה יושב פה ויודע את זה, רמת המעורבות שלנו שאנחנו לא מדברים סתם.

דוד ביטן: אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

דוד ביטן: דיברת עשר דקות.

יעל גרמן: ביטן, למה אתה נטפל לנשים ולא לגברים?

יעל גרמן: למה אתה קורא לה לסדר ולא לו?

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': כן, אבל תסתכל מי.

דוד ביטן: הוא עכשיו קיבל זכות דיבור, מה את מדברת?

עיסאווי פריג': נו, תקרא לסדר.

<קריאות: - - -

שולי מועלם-רפאלי: עכשיו חברי כנסת מנסים לעשות את הכול בשבילכם - - -

דוד ביטן: שולי, שולי, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה, כי את גורמת לי סתם עיכובים.

<קריאות: - - -

שולי מועלם-רפאלי: שמעת מה שאמרתי?

דוד ביטן: שולי, אני קורא לך פעם שנייה.

דוד ביטן: אני לא רוצה להוציא אותך.

שולי מועלם-רפאלי: אני יוצאת נגד ה-DNA של הקואליציה, ואתם מעזים לבוא בטענות?

דוד ביטן: שולי, מספיק.

שולי מועלם-רפאלי: די כבר.

דוד ביטן: מה, כל אחד שומע מה שיש לך להגיד?

שולי מועלם-רפאלי: לא.

דוד ביטן: באמת, נו.

דוד ביטן: גם את גיבורה נגדי.

שולי מועלם-רפאלי: - - - נעשו שם תוכניות, משפחות שכולות ליום הזיכרון, זה פתאום לא מעניין אף אחד.

שולי מועלם-רפאלי: פתאום זה לא מעניין אתכם.

<משה שגב: אל תדאגי, גם ברשות השידור זה לא - - -

<קריאות: - - -

<משה שגב: לא נכון, יש תוכניות כבר מוכנות מראש ליום הזיכרון.

<קריאה: הכול מוכן.

<קריאה: התאגיד פנו אלינו לבוא לעזור להם בזה.

שולי מועלם-רפאלי: מעולה.

שולי מועלם-רפאלי: אני אתך, אתה יודע את זה.

<משה שגב: נו, אז מה?

<משה שגב: אז למה את דואגת?

<משה שגב: זה יהיה שידור מכובד, אני מבטיח לך, אז ממה נפשך?

<נורית אליהו: היא לא דואגת.

שולי מועלם-רפאלי: - - -

דוד ביטן: שולי, מספיק, הגזמת.

דוד ביטן: התחלת פה עם האורחים.

שולי מועלם-רפאלי: סליחה.

דוד ביטן: פריג', מספיק.

<קריאה: בואו תראו מי מוכן ומי לא.

יעל גרמן: שולי - - -

שולי מועלם-רפאלי: יעל, אנחנו חלק מקואליציה, וכקואליציה נעשה את הכול כדי שיצא החוק הכי טוב.

שולי מועלם-רפאלי: אבל אי-אפשר - - -

עיסאווי פריג': איפה הייתם לפני שנתיים, הקואליציה?

שולי מועלם-רפאלי: עיסאווי - - -

עיסאווי פריג': איפה הייתם לפני שנתיים?

עיסאווי פריג': כמו זיקית משנים את הצבע.

יעל גרמן: עיסאווי, אל תתקיף אותה עכשיו.

עיסאווי פריג': איפה הייתם כשהקמתם את התאגיד?

עיסאווי פריג': איפה הייתם?

שולי מועלם-רפאלי: - - -

דוד ביטן: אין לי ברירה.

דוד ביטן: אני קורא לך לסדר פעם שלישית, ואת יוצאת החוצה.

עיסאווי פריג': ועכשיו אתם כמו זיקית משנים את העור שלכם.

איילת נחמיאס ורבין: די, נו.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו לא - - -

דוד ביטן: שולי, בבקשה צאי החוצה, בסדר?

דוד ביטן: כמה שניסיתי לא עזר, לא רציתי להוציא אותך.

שולי מועלם-רפאלי: אני אירגע חמש דקות ואחזור.

דוד ביטן: חמש דקות.

דוד ביטן: את מתווכחת פה עם האנשים, באמת.

דוד ביטן: בבקשה, פריג'.

דוד ביטן: (חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי יוצאת מחדר הוועדה)

עיסאווי פריג': כשמתעצבנים האמת יוצאת.

יוסי יונה: בדיוק.

עיסאווי פריג': עכשיו כששמעתי, תוך כדי איבוד העשתונות האמת יצאה.

עיסאווי פריג': דוד, תקשיב, תן לי שלוש דקות אבל תהיה אתי.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: קח חמש.

עיסאווי פריג': עזוב אותי מהדפים עכשיו.

דוד ביטן: קח שלוש, בסדר.

יוסי יונה: חמש, חמש.

עיסאווי פריג': לפני שלוש שנים כשעפר שלח התקשר אלי ואמר לי: עיסאווי, אתה חבר בוועדת אלהרר.

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': אנחנו רוצים להקים תאגיד ולבטל את רשות השידור.

עיסאווי פריג': אני לתומי, איתן, חשבתי שאני הולך להיות חלק מאירוע מכונן, אירוע היסטורי.

עיסאווי פריג': באנו והקדשנו, הליכוד ויש עתיד וכל העבודה, ואללה, התחילו להקדיש.

עיסאווי פריג': לא ידעתי לתומי שאחרי שלוש שנים אני צריך להיות שותף לסרט מסחרה כזה.

יגאל גואטה: מה זה מסחרה, עיסאווי?

עיסאווי פריג': יפה מאוד.

עיסאווי פריג': את זה נשאל בבני-ברק.

איילת נחמיאס ורבין: רמי סדן זה מסחרה.

עיסאווי פריג': סרט מסחרה שהתחיל, ועכשיו אנחנו נמצאים בפרק הרביעי בסרט הזה.

עיסאווי פריג': ברשותך, חברי דוד ביטן, ואתה עכשיו הולך להיות חלק מהמסחרה הזו.

עיסאווי פריג': אני אגיד כמה דברים ואגיע למסקנות, ואגיד מה דעתי.

עיסאווי פריג': לפני שלוש שנים כשראש הממשלה ידע – כולכם, חברי העובדים, שגב, ואת כולכם אני מכיר ועקבתי אתכם – ראש הממשלה לא ידע לפני שלוש שנים שהוא הולך לפטר אתכם על-פי חוק?

<קריאה: ידע.

מיקי רוזנטל: הוא לא ידע.

<זיו מאור: ידע.

<זיו מאור: בן-אדם טעה, אמר טעיתי, רוצה לתקן - - -

<רפי יששכר: הוא חשב שזה אפשרי, וזה לא אפשרי.

<קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: הוא משחק להם על התקווה.

עיסאווי פריג': אז יפה, ראש הממשלה - - -

<נורית אליהו: - - - את ראש הממשלה, נו, מה.

עיסאווי פריג': תקשיבו, חברים, אני אתכם.

עיסאווי פריג': ראש הממשלה לא ידע.

דוד ביטן: אל תתווכח אתם.

עיסאווי פריג': תן לי, נו.

דוד ביטן: אבל אתה מדבר אתם, עם הציבור פה.

<רפי יששכר: הוא מדבר על העבודה שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: אבל זה הגורל שלהם.

דוד ביטן: בסדר, אבל מה לעשות.

דוד ביטן: - - - מדברים אתו.

דוד ביטן: אמרתי שזה לא הגורל שלהם?

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': אין בעיה.

עיסאווי פריג': ראש הממשלה טעה ותיקן את הטעות שלו.

עיסאווי פריג': אני שואל שאלה אחרת, ותקשיבו, חברים, ראש הממשלה טעה ורוצה לתקן, אבל לתקן את זה שהוא בז לכם?

עיסאווי פריג': תארו לעצמכם איך ב-15 ימים יצליח להקים תאגיד חדש עם חברת חדשות.

<אליעזר וחנונו: זה מה שמשרד האוצר נתן לו, זו הבעיה.

עיסאווי פריג': זה שהוא רוצה לתקן, יפה.

עיסאווי פריג': אבל להביא את זה - - -

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': לא משנה.

עיסאווי פריג': תנו לי לזמר.

<אליעזר וחנונו: כמעט הממשלה נפלה, הוא רצה לשקם.

<אליעזר וחנונו: הוא רצה להשאיר את רשות השידור, לסגור את התאגיד.

<אליעזר וחנונו: בוא תגיד גם את זה.

עיסאווי פריג': אז אתם קונים את זה שב-15 יום הוא רוצה להקים תאגיד?

עיסאווי פריג': ואנחנו יודעים שזה צחוק אחד גדול.

<נורית אליהו: שהאוצר יתקן את זה.

<רפי יששכר: אני בראשון בחודש אזרק לרחוב, אז הוא נותן לי תקווה לעוד שבועיים.

<נורית אליהו: עוד שבועיים, עוד חמצן.

עיסאווי פריג': תראו, חברים, לאן ראש הממשלה שר התקשורת מוביל אותנו.

עיסאווי פריג': מעבירים מאות מיליוני שקלים.

<שלמה פילבר: ראש הממשלה מזמן כבר לא שר התקשורת.

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': מי שר התקשורת?

<שלמה פילבר: צחי הנגבי.

עיסאווי פריג': זה לשלושה חודשים, עוד לא עברו שלושה החודשים?

איילת נחמיאס ורבין: אחרי הפגרה.

<שלמה פילבר: כבר חודשיים וחצי.

אורלי לוי אבקסיס: זה היה עוד שבועיים, מאז הקמת התאגיד של החדשות.

עיסאווי פריג': רצה לעכב.

איילת נחמיאס ורבין: כיף, כיף בקואליציה הזאת, אל תגידו שלא.

עיסאווי פריג': לראש הממשלה, חוק שלוקח שלוש שנים להתמקד בתקשורת בכדי לעבוד על המיתוג.

עיסאווי פריג': מי עובד על המיתוג?

עיסאווי פריג': מי שמשווק שקרים רוצה להיראות טוב, אז הוא צריך את התקשורת.

עיסאווי פריג': זאת האמת שהיא חשובה לו, וצר לי מאוד שהוא מנצל אתכם.

<נורית אליהו: - - -

עיסאווי פריג': שנייה, תני לי, אני אגיד לך.

<קריאות: - - -

<קריאה: מה, אנחנו לא היינו מאוזנים?

עיסאווי פריג': דוד, 15 יום בכדי להקים תאגיד חדשות, צריך להפעיל אותו אך ורק ממתקני ואולפני רשות השידור.

<רפי יששכר: נכון, רשות השידור.

עיסאווי פריג': זאת האמת.

דוד ביטן: אבל זה ברור, בשביל זה בערוץ 1 התגמשו.

<משה שגב: זה לא ברור.

<משה שגב: מה ברור?

דוד ביטן: יש לי הפתעה בשבילך, אין 15 יום.

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': אין.

עיסאווי פריג': יש חגים.

עיסאווי פריג': תשימו לב לרמת הצחוק ולקלות – יעני איך ראש הממשלה מתייחס לציבור, הוא הקים מערך מובנה, שזה מתקני רשות השידור שבעצם במבנה משפטי מעביר את חטיבת חדשות התאגיד לאולפני רשות השידור.

עיסאווי פריג': בשביל מה להגיד 15 ימים אני מקים תאגיד חדש?

עיסאווי פריג': אתה לא מקים תאגיד חדש, אתה הופך את רשות השידור לרשות השידור לחדשות.

עיסאווי פריג': למה אתם משקרים לציבור שוב?

עיסאווי פריג': למה?

<שלמה פילבר: זה כתוב - - -

איילת נחמיאס ורבין: התרגלו.

עיסאווי פריג': אתם לא מקימים תאגיד שידור חדשות.

עיסאווי פריג': אתם לוקחים את רשות השידור, את אולפני רשות השידור ומקימים שם את החדשות, זאת האמת.

עיסאווי פריג': תגידו את האמת לציבור.

<קריאות: - - -

<משה שגב: עובדי התאגיד מוגנים, אנחנו לא מוגנים, אותם לא רוצים לפטר.

דוד ביטן: רגע, יש פה איזה חבר כנסת אחד שקרא את החוק השני?

דוד ביטן: אין.

דוד ביטן: בואו נהיה אמיתיים, למה אתם כל הזמן אומרים שראש הממשלה - - -

<קריאה: לטובתם אני אקריא שתי שורות.

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': אני רוצה להבין את ההיגיון, כי היגיון ה-15 יום לא בא בחשבון.

איילת נחמיאס ורבין: לא משנה איזה.

איילת נחמיאס ורבין: ביטן, כי אתם שמים אותנו בתקווה תמיד, כי כל חודשיים אתם באים עם המצאה חדשה.

דוד ביטן: אין בעיה, אבל אתם מדברים על חוק שלא קראתם.

איילת נחמיאס ורבין: מה זאת אומרת?

איילת נחמיאס ורבין: אתה כל חודשיים ממציא משהו חדש - - -

<קריאות: - - -

דוד ביטן: רבותי.

אורלי לוי אבקסיס: אתה קראת אותו?

דוד ביטן: לא.

אורלי לוי אבקסיס: אז אתה מבין למה אנחנו - - -

דוד ביטן: אני לא מדבר עליו, אני יודע בגדול מה הוא אומר.

אורלי לוי אבקסיס: גם אנחנו בגדול.

דוד ביטן: אבל אתם מדברים על החוק, ומנכ"ל המשרד אומר לכם מה הולך להיות, ואתם אפילו לא נותנים לו לדבר.

דוד ביטן: רבותי, פריג', אתה רוצה עוד משהו?

עיסאווי פריג': אני רק רוצה שאלה נוספת לאוצר.

דוד ביטן: אמרת שלוש דקות, הגעת לשמונה, וואי, וואי, וואי - - -

עיסאווי פריג': שאלה בקיצור לאוצר.

עיסאווי פריג': אסף יקר, אני מבקש מאגף התקציבים, חברים, שיגיד לנו למען השקיפות, שנוכל באמת לראות את הדברים, מה סך כול הכסף שהולך להיות מבוזבז כתוצאה מהביטול?

עיסאווי פריג': כמה מאות מיליונים הולכים להיזרק לטמיון?

<שלמה פילבר: אין דבר כזה.

עיסאווי פריג': אני רוצה להבין.

<שלמה פילבר: איזה ביטול?

<שלמה פילבר: על מה?

עיסאווי פריג': יפה, יפה.

עיסאווי פריג': אני מבקש - - -

דוד ביטן: איזה מיליונים?

עיסאווי פריג': אני מבקש לשמוע מאגף התקציבים - - -

דוד ביטן: תרשמו את השאלה, כבר אמרתי לכם, בסוף כל אחד יענה.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: רבותי.

עיסאווי פריג': שנייה, שאלה, שר האוצר.

דוד ביטן: שאלת.

דוד ביטן: מה אתה רוצה?

דוד ביטן: הוא סגן שר האוצר, סגן שני.

עיסאווי פריג': בא כוחו.

דוד ביטן: תמיד כשאני מדבר על שר האוצר הוא קופץ.

עיסאווי פריג': אני רוצה לדעת את העלות התקציבית שהייתה ושהולכת להיות כתוצאה מהפיצול.

<קריאה: שיהיה גם - - -

עיסאווי פריג': כן.

עיסאווי פריג': הפיצול, כמה כסף נזרק לטמיון?

<שלמה פילבר: האוצר לקח קומיסיון של 10% מהתקציב הקודם.

עיסאווי פריג': אתה לא שר האוצר, אדון מנכ"ל.

<שלמה פילבר: אבל אני יודע מה כתוב.

עיסאווי פריג': אני רוצה לשמוע את זה במספרים.

<שלמה פילבר: אתה תופתע לגלות.

עיסאווי פריג': ההפך, אני רוצה לשמוע.

<שלמה פילבר: לא ירד לטמיון - - -

אורלי לוי אבקסיס: לקחו את התקצוב של אגף החדשות והתאגיד - - -

<קריאות: - - -

<שלמה פילבר: אמרנו שמעבירים 160 מיליון מפה לשם, אז הם לקחו על הדרך 25 מיליון שקלים ושמו בצד.

<שלמה פילבר: הקטינו את התקציב ל-135.

עיסאווי פריג': זה מאות מיליוני שקלים.

<נורית אליהו: זה 17, 17 בגימטרייה - - -

אורלי לוי אבקסיס: מתי זה היה ?

<קריאה: לפני החקיקה.

<שלמה פילבר: זה מה שמופיע.

אורלי לוי אבקסיס: וזו העלות של הקמת התאגיד?

<שלמה פילבר: זו לא העלות.

<רן שטרית: זה לא עלות, זה יורד.

אורלי לוי אבקסיס: כמה עולה להקים תאגיד חדשות?

אורלי לוי אבקסיס: לא עולה.

אורלי לוי אבקסיס: זה יורד מתקציב הרשות.

<שלמה פילבר: זה עובר מפה לשם, זה הכול.

<שלמה פילבר: את מחליפה שם של חברה.

<קריאה: ברור, אבל גם אתם שמים - - -

<קריאות: - - -

<שלמה פילבר: אתה מעביר - - - של 750.

אורלי לוי אבקסיס: אז העברתם את זה למעביד אחר.

<אליעזר וחנונו: אפילו החדשות בערבית הם לא חדשות.

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': ביטן, שאלה אישית לפני סיום.

דוד ביטן: אישית?

עיסאווי פריג': כן.

עיסאווי פריג': אם עכשיו אמרת שלא ייקח 15 יום, והם אומרים שהם מוכנים, למה לא להתחיל את - - -

דוד ביטן: מי מוכן?

עיסאווי פריג': התאגיד.

דוד ביטן: איפה?

דוד ביטן: בוא נשמע אותם.

דוד ביטן: מוכנים כרגע?

<אליעזר וחנונו: - - - באולפנים בחיפה לבאר-שבע.

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': ביטן, תענה לי רק על השאלה.

עיסאווי פריג': אתה אומר שלא ייקח 15 יום.

<תמנה עורב: בואו נראה.

דוד ביטן: אסביר לך.

דוד ביטן: אין 15 יום לפי מה שבדקתי, אין לנו יותר משישה ימים, זה כמעט בלתי אפשרי.

אורלי לוי אבקסיס: אתה מדבר על ימי עסקים?

דוד ביטן: ימי עבודה.

עיסאווי פריג': יש חג.

דוד ביטן: דיברנו עם שר האוצר על מנת להדגיש את העניין, כרגע הוא לא רוצה.

דוד ביטן: אני מחויב כרגע להסכם כפי שהיה, אבל המועדים הם קשים ביותר, ואני לא יודע אם זה בכלל אפשרי.

רועי פולקמן: ביטן, נשב יום ולילה ונסיים את זה.

דוד ביטן: אבל לא משנה, כשנגיע לחוק העיקרי נדבר.

דוד ביטן: גם אם נשב יום ולילה זה לא יעזור לך.

<אביטל סומפולינסקי: זה לא ריאלי גם אם נשב יום ולילה.

<קריאות: - - -

<שלמה פילבר: הכול תלוי בפיליבסטר של האופוזיציה.

<נורית אליהו: החוק הזה יעבור בשבועיים - - -

דוד ביטן: עוד פעם את מדברת?

דוד ביטן: את רוצה שאני אוציא אותך?

דוד ביטן: בחוק השני אני לא יהיה פלורליסטי בזמן הדיבור, שיהיה ברור.

דוד ביטן: עכשיו אני נותן, בחוק השני זה כמה עמודים, ואם כל אחד יתחיל לנאום לי בכל סעיף או לפני כל הסעיפים זה לא ילך.

עיסאווי פריג': מה זה?

עיסאווי פריג': דמוקרטיה.

עיסאווי פריג': גם סתימת פיות אתה עושה?

דוד ביטן: אני מזכיר לך שיש גם דיונים במליאה.

עיסאווי פריג': גם זה חלק מהדיונים.

דוד ביטן: סיימת, בבקשה?

עיסאווי פריג': זה חלק מהדיונים, אתה לא תעשה לנו סתימת פיות.

דוד ביטן: רבותי, שתדע, זה לא הגיוני שהשר לא מסכים, זה פשוט לא הגיוני.

רועי פולקמן: לא אנחנו קבענו את זה.

דוד ביטן: עזוב, לא נתווכח עכשיו על העניין.

דוד ביטן: זה לא שאנחנו מבקשים משהו - - -

יגאל גואטה: מה קרה?

יגאל גואטה: לוח זמנים זה תורה למשה מסיני?

אורלי לוי אבקסיס: ממתי ההיגיון עובד על הפוליטיקאים?

אורלי לוי אבקסיס: הרי בסופו של דבר כל ההחלטות פוליטיות ולא הגיוניות אחרת לא היינו פה.

דוד ביטן: רבותי, לא הגיוני אבל אני אעמוד בזה.

דוד ביטן: אם אני צריך לעמוד בזה אני אעמוד בזה.

דוד ביטן: אני חושב שצריך להקדיש את המועדים.

רועי פולקמן: אני יודע, ביטן, אני סומך עליך.

רועי פולקמן: אתם הבאתם 15, לא אנחנו.

דוד ביטן: לא אמרתי שאני לא אעמוד בזה.

רועי פולקמן: אני יודע.

דוד ביטן: איפה אליעזר?

דוד ביטן: זה שמפריע כל הזמן, אתה.

מיקי רוזנטל: לא, זה רפי.

דוד ביטן: אתה תדבר דקה.

דוד ביטן: יש עוד מישהו מהתאגיד שלא דיבר?

דוד ביטן: אתה גם תדבר דקה אחריו.

דוד ביטן: אחר כך אני חוזר לח"כ אחד.

דוד ביטן: ומי שלא קשור לעובדים ונמצא פה, נראה אם אין כפילות, נאפשר.

עיסאווי פריג': מתי מתחילים עם ההסתייגויות?

דוד ביטן: נודיע חצי שעה לפני.

דוד ביטן: פריג', אתה יכול ללכת, אני אודיע לך.

עיסאווי פריג': לא, אני אשמע אותם.

<אליעזר וחנונו: היו"ר, תן לי גם לדבר.

דוד ביטן: אמרתי שאני אתן לשלוש ושלוש.

דוד ביטן: לכמה נתתי?

דוד ביטן: אני אתן לעוד אחד ועוד אחד, אין בעיה, בסדר.

דוד ביטן: אבל זהו, בזה נגמר.

<רפי יששכר: קוראים לי רפי יששכר, אני עובד ברשות השידור משנת 1989.

<רפי יששכר: בסיבוב השני עבדתי בשנת 1980 לפני כן, וחזרתי בשנת 1989 שוב.

<רפי יששכר: אני עובד במה, והתפקיד שלי בכלל לא היה מוצע בתאגיד.

<רפי יששכר: לא קיבלו אף עובד מהסקטורים שלנו בתאגיד, בכלל לא יכולנו להגיש קורות חיים, כי התפקידים שלנו לא היו.

אורלי לוי אבקסיס: מי יעשה אותם?

אורלי לוי אבקסיס: כי צריך אותם.

<רפי יששכר: מי יעשה?

<רפי יששכר: הם יקנו קלטות בעשרות אלפי שקלים במקום להחזיק שני עובדי במה או דבר כזה, אם הוא צריך ברשות השידור.

<רפי יששכר: היינו לפני כמה שנים עשרה עובדים במדור, היום אנחנו שניים.

<רפי יששכר: נשארנו שני עובדים במקום עשרה ברשות השידור.

<רפי יששכר: אנחנו רוצים להביא פרנסה לילדים.

<רפי יששכר: יש לי תשע נפשות בבית, ויש כמוני המון ברשות השידור, יש חד-הוריים.

<רפי יששכר: אני ברוך השם נשוי ויש לי תשעה ילדים, ונכדים שגרים אצלי בבית ואני מפרנס אותם.

<רפי יששכר: אנחנו רוצים בסך הכול לעבוד.

<רפי יששכר: הכבוד שלנו נרמס.

<רפי יששכר: כבר שלוש שנים שרומסים אותנו ולא נותנים לנו להביא פרנסה מכובדת הביתה.

<רפי יששכר: אנחנו עם סכין לצוואר כל הזמן, הולכים ובאים.

<רפי יששכר: כל משימה שמטילים עלינו כשהיינו תשעה ועשרה עובדים עשינו, וגם עם שני עובדים באותו מדור עושים את זה גם היום.

<רפי יששכר: בסך הכול רוצים להביא פרנסה.

<רפי יששכר: יש עובדים שרוצים ללכת מרצון, אנחנו מוכנים לתת את מי שרוצה ללכת מרצון, הרבה עובדים, ולא את מי שלא רוצה ללכת בכלל.

<רפי יששכר: רוצים להביא פרנסה.

דוד ביטן: הבנתי שיש הרבה שרוצים ללכת גם היום.

עיסאווי פריג': אתה מבטיח לו עבודה?

<רפי יששכר: יש אנשים שרוצים ללכת גם היום.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: אני ממנה אנשים לעבודה?

עיסאווי פריג': החוק הזה בא לשמור על העובדים.

דוד ביטן: אני לא ממנה.

<נורית אליהו: מי שמפטר צריך למצוא עבודה.

<קריאה: תמזגו אותם אלינו וזהו.

<רפי יששכר: אני מוכן להתחייב שבאותו תקציב שהתאגיד מקבל היום אפשר שעובדי רשות השידור והתאגיד יעבדו גם ברשות השידור, במתקנים של רשות השידור.

<רפי יששכר: נחבק אותם, ואף אחד לא יזרוק אותם.

דוד ביטן: הבנו את המסר.

דוד ביטן: אני אאפשר עוד פעם לרשות השידור, אחר כך שניים מהתאגיד ידברו.

דוד ביטן: בבקשה, דבר.

<אליעזר וחנונו: הדרישה היום של כל עובדי רשות השידור היא להשאיר את רשות השידור על כנה מירושלים, לא לפיטורים.

<אליעזר וחנונו: אם צריך למזג אלמנטים ועובדים מהתאגיד אנחנו כמובן מברכים על זה, ופרישה מרצון בצורה מכבדת.

<אליעזר וחנונו: את זה אנחנו דורשים.

<אליעזר וחנונו: לא ייתכן, גם הסיכום של אתמול של ניסנקורן, so-called, לא נותן מענה למאות עובדים.

<אליעזר וחנונו: אנשים צעירים מתחת לגיל 40, אנשים מבוגרים מעל גיל 50.

<אליעזר וחנונו: מה זה צריך להיות?

<אליעזר וחנונו: אנחנו רוצים לעבוד, רוצים לשדר ולפרנס בכבוד.

<אליעזר וחנונו: ויש הרבה עובדים שהם גם לא רק עיתונאים.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: עברת את הדקה.

<אליעזר וחנונו: סליחה, עוד דקה.

<אליעזר וחנונו: אני מחזיק פה דבר שכל אחד ואחת מכם קיבלתם – חברי כנסת יקרים, ושרים, מבקר המדינה, היועמ"ש קיבל את זה ממני, כולם קיבלו את זה ממני באופן אישי – יש כאן מסמך, כולל אסמכתאות, שמעיד שתאגיד השידור כאן לא תקין, לא מוכן, ובעצם הוא הופך להיות פשוט לכתב אישום ערכי ציבורי על חוסר תקינות.

<אליעזר וחנונו: וייתכן גם כן שהוא יהווה בסיס - - -

דוד ביטן: תעביר את זה למבקר המדינה.

<אליעזר וחנונו: העברתי.

<אליעזר וחנונו: ויהווה בסיס - - -

אורלי לוי אבקסיס: על מה אתה מדבר?

אורלי לוי אבקסיס: תפרוט את זה.

<אליעזר וחנונו: על מה אני מדבר?

<אליעזר וחנונו: אני מדבר על חשש למכרזים תפורים, יש פה דוגמאות, על חשש - - -

<קריאה: - - -

דוד ביטן: לא, רגע, אורלי, לא קראנו את הניירת.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה דברים נוראים.

דוד ביטן: אני לא רוצה לפתוח את זה.

דוד ביטן: אני אתן להם להגיד, כמובן, אבל אני לא רוצה.

<אליעזר וחנונו: אין בעיה, שלחתי לכולם.

אורלי לוי אבקסיס: להבין על מה מדובר.

דוד ביטן: תשאיר את זה למבקר המדינה כרגע, אנחנו לא ועדת ביקורת של התאגיד.

<קריאה: אני אהיה בבית, הוא יתבע את זה.

<אליעזר וחנונו: אדון היו"ר, אתם המפקחים על הממשלה ועל כל מה שקורה.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: אבל אנחנו לא ועדת ביקורת של התאגיד כרגע.

עיסאווי פריג': הוא הממשלה בעצמו, מה זה מפקח?

<אליעזר וחנונו: הם ועדת הביקורת העליונה במדינה, מה זאת אומרת?

<קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: הוא הקואליציה.

<קריאה: עיסאווי, אתה אתי אתי אתי, אבל אתה נגד ביבי.

<קריאה: אני רואה את זה אני נגנב.

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': אבל הוא משתמש בכם, הוא לא סופר אתכם, הוא לא יודע איפה אתם באים.

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': אני רוצה שיבטיחו לכם עבודה.

עיסאווי פריג': הוא משתמש בכם, תתעוררו.

עיסאווי פריג': הוא משתמש בכם.

דוד ביטן: כשהגשתי בקשה לביטול התאגיד איפה הוא היה?

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': אני רוצה שיבטיחו לכם עכשיו עבודה, אני הראשון שיעבור.

דוד ביטן: רבותי.

<קריאות: - - -

<קריאה: אז למה לא הצבעתם כשראש הממשלה אמר לתקן את רשות השידור?

<קריאה: הוא אמר.

דוד ביטן: אני אוציא אותך.

דוד ביטן: עיסאווי, אני מזכיר עובדה אחת, לא בשביל להתווכח.

<נורית אליהו: - - - לא מבינה את ההיגיון שלך.

דוד ביטן: כשהגשתי הצעת חוק לביטול התאגיד ופניתי אליך לא הסכמת לפעול.

דוד ביטן: זה היה פותר את הבעיה של רשות השידור, אז מספיק כבר עם הדברים האלה.

<קריאה: עיסאווי, תצביע בעדו.

<אליעזר וחנונו: בבקשה, תשאירו את רשות השידור על כנה.

<אליעזר וחנונו: קדימה, יש כסף.

דוד ביטן: תקשיב, עשיתי טעות אתך אני רואה.

דוד ביטן: נתתי לך לדבר, אתה לא מפסיק.

דוד ביטן: מספיק.

דוד ביטן: כבד את האנשים שנמצאים פה.

<נורית אליהו: תצביע בעד ביבי כי הוא רוצה לשקם אותנו, אז מה הבעיה?

עיסאווי פריג': אם הוא יבטיח לכם עבודה נצביע בעדו.

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': כולנו נצביע כשיבטיחו לכם עבודה.

עיסאווי פריג': עכשיו.

איילת נחמיאס ורבין: יעזרו לפתור את הבעיות.

דוד ביטן: אנחנו מדברים על חוק הדחייה, תפסיקו להביא לי עוד אדם ועוד אדם, זה לא הפתרון כרגע.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: אמרתי, עובד התאגיד.

דוד ביטן: בבקשה, דקה.

<תומר שלפניק: אני עובד בתאגיד השידור יותר מחצי שנה.

<תומר שלפניק: עובדי תאגיד השידור שלא הגיעו מרשות השידור, באנו לתאגיד כי המדינה קראה לנו, כי אתם חברי הכנסת חוקקתם חוק וקבעתם שיוקם תאגיד שידור ציבורי, והגענו.

<תומר שלפניק: עזבנו מקומות עבודה אחרים, עזבנו מקומות עבודה פרטיים, והכול באמת כדי – אולי היינו נאיביים מדי – אבל כדי להקים שידור ציבורי חזק עצמאי ויעיל.

<תומר שלפניק: לא הצטרפנו לאיזה סטרטאפ.

<תומר שלפניק: חתמנו על חוזים, היינו בטוחים שאנחנו הולכים להיות עובדי מדינה, שזה הולך להיות משהו מסודר.

<תומר שלפניק: ובאמת, אני מרגיש מאוד לא בנוח כי אני אלחם על מקום העבודה שלי.

איילת נחמיאס ורבין: מותר לך.

<תומר שלפניק: זה משהו שלא היה אמור להיות, וגם אתם, וגם אתם.

<תומר שלפניק: אני רוצה לומר לכם בתור מישהו שעובד בתאגיד, אני יכול לספר לכם שאנחנו מוכנים.

<תומר שלפניק: יותר מזה, עכשיו אתם רוצים לשנות את מועד העלייה לאוויר?

<תומר שלפניק: תקדימו את זה ליום חמישי, תקדימו את זה למחר, אנחנו נעלה לאוויר ונשדר.

<תומר שלפניק: אנחנו העובדים מוכנים לעלות לאוויר.

<תומר שלפניק: דבר אחרון, אני רוצה לומר לעובדי רשות השידור, אנחנו באותה סירה, אל תיתנו להם לשסות עובדים בעובדים.

<תומר שלפניק: יותר מזה, אתם בתור עובדים בשידור ציבורי יודעים מה החשיבות של שידור ציבורי עצמאי, ואם אתם בעד שידור ציבורי עצמאי אתם חייבים להתנגד.

אורלי לוי אבקסיס: דקה, שיעזבו את מקומות העבודה שלהם?

אורלי לוי אבקסיס: שיתרמו אותם לאחרים?

<תומר שלפניק: לא, לא, אתם חייבים - - -

<אליעזר וחנונו: ועוד הביאו עובדי קבלן עלינו.

<קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

<תומר שלפניק: אורלי, תני לי לסיים.

דוד ביטן: אורלי, אורלי.

אורלי לוי אבקסיס: אז תבהיר למה אתה מתכוון.

<קריאות: - - -

<תומר שלפניק: אני אומר כזה דבר, אסור לכם להסכים למתווה הפיצול הזה.

<תומר שלפניק: ויותר מזה, אני מבין שהערב אתם מפגינים מול ניסנקורן, אנחנו מוכנים להפגין אתכם שיחזיר לכם את המשרות.

דוד ביטן: תומר, אמרת את שלך, העברת את המסר.

<רפי יששכר: נחבק אתכם, לא נדחף אתכם.

דוד ביטן: מהח"כים אני מבקש, זה לא המקום לענות על כל מילה שהם אומרים.

דוד ביטן: מי זה עומר?

דוד ביטן: דבר.

<עומר בן רובי: שלום לכולם, אני ממונה על ההקמה של רשת ב' החדשה בתאגיד, ואני אמור לנהל את התחנה בפועל כשנעלה לשידור, אם ירצה השם אולי בתחילת השבוע הבא, אולי ב-15 במאי.

<עומר בן רובי: אני מקווה שלא נלך עם היוזמה הזו.

<עומר בן רובי: לא באתי לריב עם חברי כנסת מכובדים, לא עם היושב-ראש.

<עומר בן רובי: הגעתי לתאגיד לעבודה לפני שנה בדיוק.

<עומר בן רובי: אני בן 41, נשוי, אבא לתינוק קטן מתוק, בעזרת השם, יהיו עוד בדרך, גר ביפו, אני יותר מ-20 שנה במקצוע הזה.

<עומר בן רובי: כשהייתה לי שיחה עם הבוס הקודם שלי, מפקד גלי צה"ל – בתפקידי האחרון הייתי מנהל מחלקת השידורים בגלי צה"ל, אחרי הרבה תפקידים עיתונאים ניהוליים עריכתיים בתחום החדשות ובתחומים נוספים, תרבות יהודית וכדומה – כשהייתה לי שיחה עם הבוס שלי והודעתי לו שאני עוזב והולך לתאגיד, הוא אמר לי: אבל מה יקרה אם לא תעלו לשידור?

<עומר בן רובי: סתם אתה עוזב תפקיד בכיר.

<עומר בן רובי: אמרתי לו: אין מצב כזה, תראה מי חתומים על החוקים לאורך כל הדרך.

<עומר בן רובי: אלה הנציגים הכי מכובדים של ממשלת ישראל לדורותיה בשנים האחרונות של הקואליציה.

<עומר בן רובי: כלומר, הלכנו מתוך ידיעה ברורה שגם אם יהיו שינויים בדרך, כל העסק הזה לא יפורק ולא יפורר.

<עומר בן רובי: המדינה יזמה את זה.

<עומר בן רובי: רשות השידור, אני רוצה להזכיר, וזה עם כל הכבוד והחיבה לעובדים שנמצאים כאן, ההחלטה לפרק את רשות השידור לא הייתה החלטה כמו ההחלטות הנוכחיות האלה – פרי דיונים של חודש-חודשיים, שבוע-שבועיים, כינוסי פגרה – ההחלטה לפרק את רשות השידור התקבלה אחרי 14 ועדות שניסו לקיים רפורמה בשידור הציבורי.

דוד ביטן: עומר, יש לי אליך שאלה, תעצור רגע.

<עומר בן רובי: אני אעצור, אבל תיתן לי להמשיך לדבר.

דוד ביטן: עברת את הדקה.

<עומר בן רובי: למה דקה?

דוד ביטן: עברת.

דוד ביטן: אתה לא מרצה לנו ולי.

דוד ביטן: אני שואל אותך שאלה פשוטה, אתה חתום על חוזה?

<קריאה: לפחות בתור עיתונאי נאמרו דברים ברורים.

<קריאות: - - -

<עומר בן רובי: אני חתום על חוזה כבר שנה.

דוד ביטן: יש שם סעיף בחוזה שאומר שאפשר להפסיק לך את העבודה?

<עומר בן רובי: יש סעיפים בהרבה חוזים - - -

דוד ביטן: אני שואל אותך שאלה פשוטה, אם אתה יכול לענות לי תענה לי, אם לא לא.

<עומר בן רובי: תראה, מבחינה חוקית הקואליציה יכולה ככל הנראה לעשות הכול.

דוד ביטן: שאלתי שאלה.

דוד ביטן: זה הכול, תודה רבה.

<עומר בן רובי: תראה, אדוני היושב-ראש, המילה האחרונה בכל מקרה תהיה שלך.

<קריאה: אתה ממליץ לפטר אותו?

שולי מועלם-רפאלי: ביטן, תן לו סיים.

דוד ביטן: לא, הוא מדבר כבר ארבע דקות.

דוד ביטן: מותר לי להכניס שאלה.

<יאיר טרצ'יצקי: נראה לך הגיוני שכל שלוש שנים המדינה תפטר בחוק עובדים אחרים?

דוד ביטן: לא, אבל יש גם כן חוק דומה שפיטרתם 1,500 - - -

<קריאה: 1,800.

<יאיר טרצ'יצקי: אתם פיטרתם אותם, ואחר כך אתם רוצים לפטר אותם, אתם מתעללים בכולם.

דוד ביטן: לא שמעתי אותך מגן עליהם כיושב-ראש ארגון ההסתדרות.

<עומר בן רובי: למה לפטר אותי?

<עומר בן רובי: למה?

דוד ביטן: לא אמרתי לפטר אותך, אתה טוען טיעונים, אבל יש לך הסכם שאתה חתום עליו.

<רפי יששכר: רצה לפטר אותו - - -

<שלמה פילבר: לא מפטרים בחוק החדש אף אחד מהעיתונאים של התאגיד, בסדר?

<קריאות: - - -

<שלמה פילבר: אולי לא מוצא חן בעיניכם מי תהיה ההנהלה, אבל אף אחד מהעובדים לא מפוטר.

<יאיר טרצ'יצקי: זה לא נכון מה שאתה אומר, מפטרים את כל עובדי חברת החדשות.

<עומר בן רובי: אדוני המנכ"ל, מפטרים את מנהל חטיבת החדשות.

<רפי יששכר: שילך הביתה - - -

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

<עומר בן רובי: אלו פיטורים פרסונליים שעדיין לא קיבלנו הסבר למה ומדוע הם מתקיימים.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: הבהרת את המחיר.

<עומר בן רובי: לא הבהרתי את המחיר, אדוני היושב-ראש.

<עומר בן רובי: גואטה, מה עכשיו?

<עומר בן רובי: אתה מתעסק בבחירות להסתדרות?

<עומר בן רובי: דבר.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא סותר.

איילת נחמיאס ורבין: מה אתה רוצה?

<קריאה: עם הבחירות להסתדרות או לא?

דוד ביטן: בלי.

איילת נחמיאס ורבין: פתאום הוא התחיל לעבוד.

<קריאות: - - -

<קריאה: מעניין למה, חבר הכנסת איתן, לא שמענו אותך היום.

יגאל גואטה: תודה, אדוני היושב-ראש, האמת היא שאני מדבר עכשיו גם בשם איתן.

יגאל גואטה: באמת, יש המון המון נושאים סביב סיפור תאגיד השידור הציבורי הזה, ואני סיפרתי מה שקרה לי עם התאגיד הזה.

יגאל גואטה: ואני בכל זאת רוצה לחזור על הסיפור הזה עוד הפעם.

יגאל גואטה: ביטן, תיתן לי.

דוד ביטן: רק אני עוצר.

דוד ביטן: ההפסקה היא בשבע וחצי, כי הסנדוויצ'ים יגיעו בשבע וחצי, ואני לא אעשה פעמיים הפסקה.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: ואני מבקש שאף אחד לא יישאר בחדר הזה במועד ההפסקה.

דוד ביטן: מי שלא רוצה לאכול בצד ההוא יצא החוצה מהחדר ההוא.

דוד ביטן: אלו ההנחיות של המנכ"ל, הוא לא רוצה שיאכלו פה בחדר.

<רפי יששכר: נעשה מניין, גואטה, בשבע וחצי?

דוד ביטן: אל תצפו לסנדוויצ'ים מיוחדים.

<קריאה: אתה מצרף אותי מהתאגיד למניין?

<קריאה: למניין כולם ראויים.

יגאל גואטה: אשתדל לעשות את זה בקצרה.

יגאל גואטה: האמת שסיפרתי את זה בקצרה בוועדת הכלכלה כשדיברנו על הנושא הזה, אני רוצה לחזור על זה, כי אני באמת חושב שהסיפור הזה של התאגיד זה משהו לא נורמלי.

יגאל גואטה: אני חבר כנסת שנה פלוס.

יגאל גואטה: לפני שנכנסתי לכנסת הלכתי לפסיכיאטר, אמרתי לו: תקשיב, אני שומע שמי שהולך לשם חוזר משוגע לגמרי.

יגאל גואטה: תן לי אישור שאני נורמלי, שיהיה לי בכיס על כל מקרה.

<קריאה: יביא לך ריטלין.

יגאל גואטה: לא, אישור שאני נורמלי.

דוד ביטן: אבל הפסיכיאטר לא נורמלי, אז מה עשית?

יגאל גואטה: אם אחרי כמה זמן אני אצא משם לא נורמלי, שידעו שבאתי נורמלי, לפחות נוכל לתבוע אותם.

יגאל גואטה: ובאתי עם אישור בכיס שאני נורמלי, וזה אצלי בכיס.

יגאל גואטה: האישור היה עד לפני חודשיים, בדיוק הייתה שנה מאז שהגעתי לכנסת.

איילת נחמיאס ורבין: אה, כן?

איילת נחמיאס ורבין: בשעה טובה.

יגאל גואטה: תודה.

דוד ביטן: אבל בסוף יתברר שהפסיכיאטר שנתן את האישור הוא לא נורמלי.

מכלוף מיקי זוהר: תכף אני אספר לך, יגאל, איך זה התחיל.

יגאל גואטה: זה התחיל לפני שבאתי.

שולי מועלם-רפאלי: גם לפני שהוא בא.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אני בדקתי קצת איך זה התחיל.

יגאל גואטה: אבל אני מודה ומתוודה שהנושא הזה ממש הופך אותך לפסיכי.

יגאל גואטה: אנשים שפעם ניהלו את כל הסיפור הזה של התאגיד פתאום מתנגדים לתאגיד; ומי שרצה בעד התאגיד פתאום הוא נגד התאגיד; ומי שרצה לפרק אותו רוצה לחבר אותו; ומי שרצה לחבר אותו רוצה לפרק אותו; משהו פסיכי לגמרי.

יגאל גואטה: ואני לא מצליח להבין באמת את הסיפור הזה.

יגאל גואטה: סיפרתי את זה לפסיכיאטר, אמרתי לו: תשמע, זה מה שקורה, אבל אמרתי לו שאני עדיין לא מצליח להבין באמת את סיפור התאגיד.

יגאל גואטה: ואז הוא אמר לי: יקירי, חבר הכנסת יגאל גואטה, אני מתנצל, אני לא יכול לחדש לך את האישור.

יגאל גואטה: לפני שאתה מספר לי שעה שלמה על התאגיד, ואתה לא מבין כלום מהתאגיד, לא יכול לחדש לך את האישור.

יגאל גואטה: ובאמת, היום אין לי את האישור.

יגאל גואטה: אבל מה שאני רוצה לומר, אני שומע כל הזמן, באמת, את חברי כנסת מברברים פה חופשי, וסליחה שאני אומר את זה, תסלחו לי חברי, אני אוהב אתכם, אבל כולם מדברים עכשיו על הארכה וכולם מדברים כמה כסף זה עולה וכמה כסף זה לא עולה.

יגאל גואטה: ההוא אומר 300 מיליון, 150 מיליון, מגיע ביטן, הוא הכלכלן הראשי של הכנסת, הוא אומר: רבותי, מה פתאום, זה בכלל עשרה מיליון.

יגאל גואטה: וכולם שומעים לביטן, ואף אחד לא מבין באמת כלום, ואף אחד לא יודע מה הנתונים, והפערים כל כך גדולים.

יגאל גואטה: זה פשוט לא נורמלי.

יגאל גואטה: זה קצת מזלזל בחברי הכנסת, הדיונים האלה שכל אחד זורק מספרים והפערים מטורפים, ואין איזה שידורים משדרים ומה משדרים ומאיפה משדרים ומאיזה בניין ודיגיטל ולא דיגיטל.

יגאל גואטה: ואני אגיד לכם את האמת, כל הנושא הזה בתור חבר כנסת מסיעת ש"ס ממש לא מעניין אותי מה יהיה בטלוויזיה הזאת ומה ישדרו שם ולא ישדרו שם.

יגאל גואטה: ומה שמעניין אותי זה דבר אחד בלבד, שאני חושב שיש פה שלוש עוולות מטורפות שאנחנו – ואף-על-פי שהגעתי ממש בסוף של זה – במו ידינו יצרנו אותם.

דוד ביטן: טוב.

יגאל גואטה: מה טוב, דוד?

דוד ביטן: אני כבר התחלתי - - -

יגאל גואטה: מה כל כך טוב, דוד?

יגאל גואטה: אתה גם לא תקבל אישור, אתה כבר מזמן - - -

דוד ביטן: בגלל שאתה מדבר אני צריך לקבל אישור.

יגאל גואטה: ואני אומר את זה בכאב.

יגאל גואטה: רבותי, העוולה שנעשתה לעובדי רשות השידור זה דבר שלא יסולח ולא יכופר לנו חברי הכנסת.

יגאל גואטה: אני אומר יותר מזה, נעשתה עוולה מטורפת לעובדי רשות השידור, וישבתי עם רבים מהם, וגם בכיתי אתם בחדר שלי פה, פשוט נזלו לי דמעות.

יגאל גואטה: לא יכול להיות שבגילאים האלה אנשים לא יודעים מה יקרה אתם מחר בבוקר, זה לא יכול להיות.

יגאל גואטה: זה לא נורמלי.

יגאל גואטה: אף אחד לא היה מוכן לזה אם זו הייתה אימא שלו או אם זה היה אבא שלו או אח שלו או לא יודע מה.

יגאל גואטה: זה לא נורמלי שאנשים בגילאים האלה כל לילה הולכים לישון ולא יודעים מה יקרה אתם מחר בבוקר.

<קריאה: בואו תראו מה קורה בקבוצות שלנו.

יגאל גואטה: זה נכון גם כלפי עובדי התאגיד.

יגאל גואטה: זו עוולה.

יגאל גואטה: חבר'ה צעירים – יש משהו שלא הבנת?

<תמנה עורב: כן.

<תמנה עורב: למה מכניסים את עובדי רשות השידור?

יגאל גואטה: אבל תני לי לסיים.

איילת נחמיאס ורבין: מה זאת אומרת?

שולי מועלם-רפאלי: אלה עובדים ואלה עובדים.

יגאל גואטה: תני בבקשה לסיים.

דוד ביטן: שולי, מה יש לך היום?

דוד ביטן: אני לא מבין.

דוד ביטן: מה קורה לך? זה לא מתאים לך.

יגאל גואטה: ובהחלט גם הנושא הזה של עובדי התאגיד, של חבר'ה צעירים שעזבו מקומות עבודה ובאו, והיו בטוחים בעבודה שלהם, זו עוולה גדולה מאין כמוה.

יגאל גואטה: אבל העוולה הכי גדולה שאני חושב שאנחנו חברי הכנסת גרמנו לה, זה שהפכנו את עובדי התאגיד לאויבים הכי גדולים של עובדי רשות השידור.

יגאל גואטה: הם לא באמת אויבים.

<קריאה: בכלל לא.

יגאל גואטה: ואני רואה אותם לאורך כל הדרך בוועדות, פשוט רואים אותם כאילו הם גזלו להם את הפרנסה.

יגאל גואטה: הם לא גזלו לכם, אנחנו גזלנו לכם.

<רפי יששכר: נחבק אותם.

יגאל גואטה: אל תחבקו אותם.

<קריאות: - - -

<רפי יששכר: להביא אותם אלינו ולחבק אותם.

<אליעזר וחנונו: שיתמזגו אלינו, הם ראויים.

יגאל גואטה: רגע, אני אגיע לזה.

יגאל גואטה: אבל זה דבר נורא ואיום, ואנחנו צריכים לומר את האמת, עובדי התאגיד הם לא אויבים של עובדי רשות השידור, ועובדי רשות השידור הם לא אויבים של התאגיד.

יגאל גואטה: במו ידינו עשינו עוולה שגרמנו לכם להתנצח זה עם זה.

דוד ביטן: גואטה, אתה יכול לסיים?

יגאל גואטה: אני מסיים.

יגאל גואטה: אני לא יכול לסיים אבל אני מסיים.

יגאל גואטה: ושוב פעם, נכון שאני אומר לכם במפורש, אם יישאלו אותי, עם כל הכבוד לגב' שדיברה פה מקודם שעברה מערוץ הכנסת לתאגיד, עדיין אני מעדיף ואני אלחם על זה - - -

דוד ביטן: - - -

יגאל גואטה: אתה מפריע לי, ביטן.

יגאל גואטה: אתה רוצה שאסיים, לא?

דוד ביטן: כן, תסיים.

יגאל גואטה: עדיין, עם כל הכבוד, יותר חשוב ואני מעדיף שלעובד בן 54 עם תשעה ילדים תהיה פרנסה מאשר לילדה בת 29.

<קריאה: זה לא או או.

יגאל גואטה: סליחה, אל תתקן אותי.

יגאל גואטה: אם זה או או אני מעדיף להשאיר בן 54 עם תשעה ילדים.

<מוריה דביר: למה זה או או?

<קריאות: - - -

<קריאה: אבל אמרת שזה לא.

יגאל גואטה: אמרתי שאם זה יהיה או או.

איילת נחמיאס ורבין: למה זה צריך להיות או או?

יגאל גואטה: זה לא צריך להיות.

איילת נחמיאס ורבין: אה, אוקיי.

יגאל גואטה: מה, לא ברור מה אמרתי קודם?

<מוריה דביר: לא.

יגאל גואטה: אני אחזור שוב פעם.

יגאל גואטה: המצב הזה לא היה צריך להיות.

<קריאות: - - -

יגאל גואטה: סליחה.

יגאל גואטה: ביטן, אתה מוכן להגן עלי?

יגאל גואטה: אני לא יכול לדבר ככה.

דוד ביטן: אבל אתה מדבר עשר דקות, אמרת שלוש דקות.

יגאל גואטה: אבל אנחנו מדברים, מה יש לך, שלוש דקות.

דוד ביטן: עשר דקות אתה מדבר.

יגאל גואטה: אתה מודד?

דוד ביטן: כן, תשאל את איתן.

איתן כבל: אני אתו, אני שבוי שלו.

דוד ביטן: הגזמת, נו, מה.

דוד ביטן: למה אני צריך לבקש ממך?

יגאל גואטה: לכן אני אומר, זה לא צריך להיות וזה לא היה צריך להיות, אבל בוודאי שלא יכולים - - -

דוד ביטן: - - -

יגאל גואטה: ביטן, נו?

דוד ביטן: מה קרה?

דוד ביטן: אני מנהל פה ישיבה.

יגאל גואטה: אבל בוודאי שלא יכול להיות שבן-אדם בגיל 54 עם תשעה ילדים ילך הביתה, כי ברור לכולנו שזה גזר דין מוות.

יגאל גואטה: ויש לי גם ביקורת, ואמרתי את זה למר קובלנץ, על כל ההתנהלות של קבלת עובדי רשות השידור לתאגיד שהייתה לא מכובדת ולא נאותה ולא יפה, ולא בצורה שהיינו מצפים שהיא תהיה.

יגאל גואטה: מבחינתי, מה שמעניין אותי פה הם העובדים ושוב פעם העובדים ושוב פעם העובדים.

יגאל גואטה: כל הערוץ הזה לא מעניין אותי בכלל.

יגאל גואטה: אין לי שום עניין בזה, לא מעניין אותי בכלל.

יגאל גואטה: אבל אם העניין של העובדים לא ייפתר, הנה, אני אומר לכם פה, אני אבקש רשות מיושב-ראש התנועה שלי לאשר לי להתנגד לחוק הזה.

יגאל גואטה: תודה רבה.

יעל גרמן: מה הקשר של החוק?

יעל גרמן: אפשר לפתור את בעיית העובדים ולא להעביר את החוק.

יגאל גואטה: לא, לא.

יגאל גואטה: שאלתי את ראש הממשלה על ייצוג עובדים מזרחיים בהנהלת התאגיד, הבנת?

<מוריה דביר: הבנתי.

יגאל גואטה: אני שמח שהבנת סוף סוף.

דוד ביטן: יש עוד חבר כנסת פה שלא דיבר?

<רפי יששכר: דרך אגב, רוב המזרחים לא התקבלו, אל תדאגו.

יגאל גואטה: אני יודע.

יגאל גואטה: בשביל זה שאלתי אותו על זה.

יגאל גואטה: דרך אגב, גם בהנהלת התאגיד אין כזה ייצוג גדול של מזרחיים.

דוד ביטן: ברנג'ה.

יגאל גואטה: גם זה במקרה.

דוד ביטן: מיקי, תדבר עכשיו, אחר כך ידבר ליאור תמם מנכ"ל איגוד התסריטאים.

<עומר בן רובי: מר ביטן, אחרי שפיטרת אותי אפשר בכל זאת להשלים כמה משפטים?

דוד ביטן: לא פיטרתי אותך, רק שאלתי אותך שאלה.

<עומר בן רובי: שמחת כל כך על העובדה שניתן לפטר אותי.

דוד ביטן: לא שמחתי - - -

<עומר בן רובי: נו, בטח שאפשר לפטר אותי, רק השאלה היא למה.

דוד ביטן: אתה רוצה שאני אוציא אותך.

<עומר בן רובי: למה?

דוד ביטן: כי אתה מתפרץ וזה לא הולך בצורה כזאת.

<עומר בן רובי: אתה תיתן לי לדבר אחר כך בלי להתפרץ?

דוד ביטן: זה לא הולך ככה.

דוד ביטן: שאלתי אותך שאלה אחרי ארבע דקות שדיברת.

דוד ביטן: שאלתי אותך מה יש בהסכם שלך.

דוד ביטן: אני לא מפטר אותך.

דוד ביטן: אתה לא יכול לטעון טענות מנוגדות להסכם שלך, אני מאוד מצטער, אתה יושב בכנסת.

דוד ביטן: טוען טענות.

דוד ביטן: שאלתי אותך שאלה, זו זכותי המלאה, ודיברת ארבע דקות, אני חושב שזה די והותר, ואתה לא יכול להתפרץ, עם כל הכבוד לך.

דוד ביטן: מנכ"ל איגוד התסריטאים ידבר.

דוד ביטן: יש עוד מישהו פה שרוצה לדבר?

דוד ביטן: זיו מאור אחריו; אחר כך ידברו נציגי התאגיד: היושב-ראש והמנכ"ל; ואחר כך איתן כבל גם כן ידבר כמובן.

דוד ביטן: מניתי את כל הח"כים, מי שביקש לדבר נתתי לו.

דוד ביטן: אל תשכחו שיש לנו עוד סבב עם הח"כים.

יוסי יונה: סבבים.

דוד ביטן: סבב עם הח"כים בנושא של נימוקי ההסתייגויות.

דוד ביטן: קחו את זה גם בחשבון, אז לא צריך עוד פעם לדבר ועוד הפעם.

דוד ביטן: בבקשה, מיקי.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מכלוף מיקי זוהר: תראו, אני רוצה לומר כמה דברים על מנת לתאר את הסיטואציה אליה נקלענו, מי גרם לה, איך היא התחילה ומאיפה היא נולדה.

מכלוף מיקי זוהר: היא נולדה אי שם בקדנציה הקודמת כששר אוצר אחד רצה להקים לעצמו גוף תקשורת שיהיה אוהד ומחבק.

מכלוף מיקי זוהר: אותו שר רצה לעשות גם את מיצוי דירה שלישית, רצה לעשות גם כמה פעולות מאוד מאוד מוזרות שאנחנו לא כל כך אהבנו.

<קריאות: - - -

יעל גרמן: מיקי, אנחנו לא מצפים לדיוק ממך.

יעל גרמן: אתה רואה, אנחנו לא מצפים ממך, אתה יכול לא לדייק.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו גם לא מצפים ממך, הגב' גרמן.

יעל גרמן: חשבתי קודם שתיתן - - -

מכלוף מיקי זוהר: אמרתי, ההתנגדות של המפלגה שלך איננה מרשימה אותי.

איתן כבל: לא, לא, תתקדמו.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן, אותו שר הרגיש צורך לעשות מהלך שהביא לכך שהתאגיד הזה קם.

מכלוף מיקי זוהר: אין לי שום דבר נגד התאגיד, אין לי עניין באופי של התאגיד, במי עובד בו או מי קיים בתוכו, יש לי עניין לומר שהתאגיד הזה קם בחטא, ומה שקם בחטא סופו בסופו של דבר לכישלון.

מכלוף מיקי זוהר: כך לימדו אותי כל חיי, וזה גם מה שראיתי בניסיון הקצר שלי.

מכלוף מיקי זוהר: מפה אני רוצה לעבור למה שקרה אחר כך.

מכלוף מיקי זוהר: אחרי שאותו תאגיד קם בחטא נפלה הממשלה הקודמת, חלק ממנה היה גם שר האוצר הקודם, והיום הוא יושב באופוזיציה.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, אותו שר, שהיום הוא חבר אופוזיציה, לא בוחל בשום אמצעי, למרות שהוא מציג עצמו כאדם נקי כפיים, אביר השלטון, הוא לא בוחל בשום אמצעי, כולל דיונים בוועדה לביקורת המדינה עם מינימום של כבוד לכל דבר שאפשרי, העיקר לייצר איזשהם סערות פוליטיות.

מכלוף מיקי זוהר: ואותו שר לשעבר בקדנציה הנוכחית אתה יכול לראות כמה הוא בלחץ בכל מה שקשור להקמת התאגיד הציבורי החדש.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו בזמנו ראינו בהקמת התאגיד – אני מדבר - - - על הליכוד וגם על השר ארדן חברי לסיעה – ראינו בו יתרונות מסוימים שרצינו להגשים.

מכלוף מיקי זוהר: הראשונה במעלה הייתה שמירה על זכויות עובדים.

מכלוף מיקי זוהר: היה עניין ברור לשמור על עובדי רשות השידור, היה ברור לכולם שזה מה שיקרה.

מכלוף מיקי זוהר: השני היה תאגיד שידור איכות, שזה היה דבר חשוב.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, אפשר לומר שהתאגיד החדש שאמור לקום באמת מסתמן כתאגיד שידור איכותי.

מכלוף מיקי זוהר: והדבר השלישי שנאמר שם זה תאגיד שידור אובייקטיבי שלא יבחר שום צד במפה הפוליטית, ישדר דברים אובייקטיביים לציבור, וייתן לציבור ולעם לשפוט מה הוא מבין ומה הוא חושב.

מכלוף מיקי זוהר: הדבר הראשון, לצערי הרב, לא קרה.

מכלוף מיקי זוהר: זכויותיהם של העובדים של רשות השידור נפגעו בצורה נחרצת, והגענו למצב בו כל עובדי רשות השידור, כמעט ללא יוצא מן הכלל, הגיעו לסכנה ממשית לפרנסתם, ובמיוחד הוותיקים שבהם, פעם ראשונה; וכשראינו את אופי ההנהלה שקמה ואת חלק מהמינויים בתאגיד זיהינו גם חוסר אובייקטיביות פוטנציאלי.

<קריאה: - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני מקווה שזה מצחיק אתכם, אותי זה לא ממש לא מצחיק, אותי זה אפילו מלחיץ, אני חייב לומר כאן.

יעל גרמן: מה הבעיה?

יעל גרמן: שהם אשכנזים או שהם מתנשאים?

יעל גרמן: מה הבעיה?

מכלוף מיקי זוהר: אותי זה מלחיץ.

<קריאות: - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני המזרחי שכל הזמן קופחתי.

מכלוף מיקי זוהר: - - - מאנשים כמוך לא כל כך התרשמתי - - -

איתן כבל: מיקי, מיקי.

איתן כבל: מיקי, עזוב, לא - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני לא - - - אשכנזים מזרחיים, אולי את נמצאת שם.

יעל גרמן: מה הבעיה?

מכלוף מיקי זוהר: אולי את גזענית מספיק להיות בשיח האשכנזי, אני לא נמצא שם.

איתן כבל: יעל, יעל.

מכלוף מיקי זוהר: מי שסבל מגזענות לא רוצה להיות בתוכה, גב' גרמן.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא חלק מהגזענות שאת מובילה.

מכלוף מיקי זוהר: די.

איתן כבל: מיקי, עזוב, אל תלך לשם.

מכלוף מיקי זוהר: היא התחילה את זה.

<קריאות: - - -

איתן כבל: בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: אני אחזור ואומר, ואני לא מתבייש לומר שחוסר האובייקטיביות - - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: הוא משהו אחר, זה פרק אחר.

אורלי לוי אבקסיס: הוא סתם עוכר ישראל.

איתן כבל: בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: חוסר האובייקטיביות הפוטנציאלי, כפי שהגדרתי אותו, בהתאם לפרסונות שנקלטו למערכת ובהתאם לעמדותיהם, שהם הביעו אותם בכל הזדמנות.

<קריאה: בצורה לא תקינה.

מכלוף מיקי זוהר: ואמרתי בצורה מפורשת שאני בעד תקשורת חופשית ואובייקטיבית.

יעל גרמן: כל עוד שהיא עומדת - - -

מכלוף מיקי זוהר: לא, לא כל עוד מה שיאיר לפיד רוצה לשמוע.

מכלוף מיקי זוהר: כל עוד מה שהציבור, הציבור רוצה דיווח אובייקטיבי.

<קריאות: - - -

מכלוף מיקי זוהר: תנו לציבור לשפוט.

מכלוף מיקי זוהר: הבנתי שבזמנו בקדנציה הקודמת הייתה בעיה ליאיר עם "ידיעות אחרונות", כי הוא היה בקואליציה של ביבי, אז הבנתי שהוא צריך להקים איזשהו גוף תקשורת.

יעל גרמן: אני מבינה שיש לך אובססיה ליאיר.

יעל גרמן: הבנו.

יעל גרמן: תסביר מה לא בסדר בראשי התאגיד שנבין.

מכלוף מיקי זוהר: אבל עכשיו הוא כבר לא בקואליציה של ביבי אז "ידיעות" חזר להיות בסדר אתו, הכול בסדר, לא להיכנס לפאניקה.

מכלוף מיקי זוהר: את בוודאי - - -

איתן כבל: מיקי, אתה צריך לסיים.

מכלוף מיקי זוהר: סליחה, היא פשוט מפריעה לי.

איתן כבל: יעל, אני גם רוצה שהוא יסיים.

קארין אלהרר: אבל הוא היחיד בפאניקה.

<מוריה דביר: מזרחית מה - - -

שולי מועלם-רפאלי: כי ברשות השידור 60 שנה מה זה פתחו למזרחיים דלת, זה היה מדהים.

מכלוף מיקי זוהר: שמעתם אותי מדברים על מזרחיים?

מכלוף מיקי זוהר: עם כל הכבוד.

מכלוף מיקי זוהר: הגב' גרמן העלית את הסוגיה האתנית.

איתן כבל: חברים, אני מבקש.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא דיברתי על עובדים, דיברתי על תכנים.

<קריאה: היא מדברת על הקברניטים.

<רפי יששכר: מאות עובדים - - -

איתן כבל: רפי.

<קריאות: - - -

איתן כבל: די, חברים, זכרנו את השומים ואת הבצלים שאכלנו מזמן.

שולי מועלם-רפאלי: כן, בדיוק, תודה.

איתן כבל: בבקשה, אדוני, סיים.

איתן כבל: רפי, בבקשה, זה לא לעניין ולא מתאים.

<קריאות: - - -

<אליעזר וחנונו: - - - כמה מזרחיים יש ברשות השידור.

איתן כבל: די, אדוני המבקר.

שולי מועלם-רפאלי: לא דיברתי על עובדים, דיברתי על תכנים.

<אליעזר וחנונו: אולי נוציא את השד מהבקבוק, רבותי.

שולי מועלם-רפאלי: תסביר לי מתי בפעם האחרונה ברשות השידור במשך 60 שנה עשו משהו על מזרחיים.

שולי מועלם-רפאלי: פתאום נהיית כזה מגן המזרחיים.

שולי מועלם-רפאלי: פעם עשו משהו על עיירות פיתוח?

איתן כבל: שולי, די, מספיק.

<רפי יששכר: הממשלה הייתה מרוקאית - - -

שולי מועלם-רפאלי: כל פעם שצריך מביאים את הסדרה "לחם".

שולי מועלם-רפאלי: כמה פעמים ראינו את הסדרה הזאת "לחם"?

איתן כבל: שולי, די.

<אליעזר וחנונו: - - - תכנים יש ברשות השידור.

איתן כבל: די, אדוני המבקר, בבקשה.

<קריאות: - - -

מכלוף מיקי זוהר: למי שתהה האם לתומי חשבתי שרשות השידור קודם שידרה שידור אובייקטיבי, אז כמובן שטעה.

מכלוף מיקי זוהר: ראיתי את השידורים גם של רשות השידור וגם הם קודם לא היו אובייקטיביים.

מכלוף מיקי זוהר: מעבר לזה - - -

איתן כבל: לסיים, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: אני אסיים.

מכלוף מיקי זוהר: כשאנחנו רצינו להקים את התאגיד, מה אמרנו?

מכלוף מיקי זוהר: בוא נייצר תקשורת אובייקטיבית.

מכלוף מיקי זוהר: מה קרה אחר כך?

מכלוף מיקי זוהר: כל הגוף הזה נשלט או נכבש על-ידי יש עתיד ויאיר לפיד.

מכלוף מיקי זוהר: וברגע שזה קרה - - -

אורלי לוי אבקסיס: על סמך אתה אומר את זה, מיקי?

מכלוף מיקי זוהר: כך אני רוצה לומר, בסדר?

אורלי לוי אבקסיס: יש לך איזו אחיזה שתומכת?

<קריאות: - - -

מכלוף מיקי זוהר: ככה אני רוצה לומר.

מכלוף מיקי זוהר: זכותי.

אורלי לוי אבקסיס: בסדר, אבל אתה נאחז במשהו?

מכלוף מיקי זוהר: זכותי לומר משהו.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא רוצה עכשיו להרחיב את היריעה יותר מדי, ואני ארחיב אותה בזמן הנכון.

<קריאות: - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני יודע מה אני אומר, תאמיני לי, אורלי, שאני לא אומר שאני לא אומר דברים – דוד, בוא תשמע, יש דברים חשובים, בוא.

דוד ביטן: מה, אתה מדבר?

מכלוף מיקי זוהר: כן, דברים חשובים.

דוד ביטן: חבר'ה, אם כל אחד ידבר שעה לא נסיים את זה.

מכלוף מיקי זוהר: בוא בוא, גם ככה תקעת אותנו כל הלילה.

מכלוף מיקי זוהר: תקעת אותנו פה גם ככה, לפחות תן לנו להביע את עמדתנו.

דוד ביטן: בסדר, אבל לא שעה, עם כל הכבוד.

מכלוף מיקי זוהר: ואז הגענו למצב שבו זיהינו שמה שנולד בחטא הפך להיות חטא בעצמו.

מכלוף מיקי זוהר: זכויות העובדים נפגע; מאות עובדים צפויים ללכת הביתה; התקשורת האובייקטיבית אליה פיללנו לא תגיע; ובסופו של דבר הדבר היחידי שנשארנו אתו זה תאגיד עם יכולות שידור איכותיות וחד-צדדיות.

<קריאה: פוטנציאליות.

מכלוף מיקי זוהר: ופוטנציאליים.

<רפי יששכר: תבדוק את המוכנות שלו.

מכלוף מיקי זוהר: מהרגע שגילינו את העניין הזה, כל מה שהיינו צריכים לעשות באופן מיידי הוא לפעול לביטול הקמת התאגיד, נקודה.

מכלוף מיקי זוהר: וזה מה שעשינו.

מכלוף מיקי זוהר: וזה מה שאני עשיתי.

<קריאה: רגע, אבל דחיתם, דחיתם, דחיתם, לא אמרתם שלא.

מכלוף מיקי זוהר: לצערנו הרב, כאן אנחנו מגיעים למה התאגיד עדיין קיים.

מכלוף מיקי זוהר: ועכשיו אתם תוכלו לתת תקשורת חיובית גם לשר האוצר החדש.

<קריאות: - - -

מכלוף מיקי זוהר: אדוני היושב-ראש, לסיכום דבריי אני אומר שכדאי כבר להפסיק פה את הצביעות ולהפסיק את הפופוליזם.

מכלוף מיקי זוהר: הגיע הזמן לומר את האמת כפי שהיא, גם אם אתה תזכה לתקשורת לא חיובית אחר כך ולא מוכרים את מאות עובדי רשות השידור בשביל לקבל תקשורת חיובית אחר כך.

מכלוף מיקי זוהר: צריך לעשות את הדברים בצורה הכי נכונה והכי אובייקטיבית, גם אם יש לזה מחיר.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

<שלמה פילבר: איך אתם נדחפים כל פעם?

<שלמה פילבר: לא נוגעים בכם, שקל לא מזיזים לכם - - -

<קריאות: - - - רשות השידור לא נגעו בנו בסוף - - -

<שלמה פילבר: בשום חוק לאורך השנה האחרונה לא נגעו - - -

<קריאה: - - -

<שלמה פילבר: אל תדאג.

<קריאה: אני דואג?

<שלמה פילבר: - - -

<קריאה: אני דואג?

דוד ביטן: למי אמרתי שהוא מדבר?

<קריאה: למר ליאור תמם, מנכ"ל איגוד התסריטאים.

דוד ביטן: אז קדימה.

<ליאור תמם: איגודי התסריטאים באף שלב לא לקחו צד.

<ליאור תמם: אנחנו פה מלווים את כל - - - מלכתחילה.

דוד ביטן: גם לא פוגעים בכם בחוק הזה - - - שאין בעיה.

<ליאור תמם: נכון לעכשיו לא פוגעים בנו בחוק, אבל כל הסיפור הזה של שני מנגנונים – אנחנו כבר רואים איך הדברים הופכים למה שאנחנו יודעים מרשות השידור, שבסוף השקיעה אפס ביצירות מקוריות ובסוף מי שנפגע מזה זה - - -, שבדיוק כל הדברים שכולם מדברים עליהם פה על הכשל של רשות השידור, שהוא לא קשור לעובדים בשום צורה.

<ליאור תמם: אנחנו רוצים שבכל זאת יזכרו שגם בצד של היצירה המקורית יש 5,000 עובדים ויוצרים ומפיקים וספקים, שונים, צלמים.

<קריאה: - - -

<ליאור תמם: גם אנחנו עובדים, ובמשך העשור האחרון נמנעו מהיצירה הישראלית קרוב למיליארד שקל שהיו אמורים לעבור אליה.

<ליאור תמם: זה נשמע מספר גדול, אבל זו המציאות.

<ליאור תמם: רשות השידור לא השקיעה דבר ביצירה המקורית.

<ליאור תמם: ומבטיחים לי פה כל הזמן שזה לא יעמוד לפגיעה, ואנחנו נקווה שכך זה יהיה גם בתזכיר עצמו.

<שלמה אברהם: בטח אתה חושב שהתאגיד ייתן לך - - -

<ליאור תמם: אני חושב שכרגע התאגיד מחויב על פי חוק ועדיין לא מעל בחוק, בשונה מרשות השידור שבעשור האחרון חיסרה מאיתנו יותר ממיליארד שקל.

<קריאה: איך ההתקשרויות - - -

<קריאה: אז, כמובן, שיש לה פוטנציאל.

<ליאור תמם: פוטנציאלית.

<ליאור תמם: פוטנציאלית הכול בסדר - - -

דוד ביטן: מר זיו מאור.

<זיו מאור: תודה רבה.

<זיו מאור: זיו מאור, מנכ"ל האגודה לזכות הציבור לדעת.

<זיו מאור: אני רק רוצה לומר ששבועיים זה לא מספיק.

<זיו מאור: חוק התאגיד פגום.

<זיו מאור: השידור הציבורי איננו שידור ציבורי משום שלציבור אין כל דרך אפקטיבית להשפיע על תוכן השידור בתאגיד.

<זיו מאור: בהצעת החוק השנייה, התיקון השמיני, המצב הזה משוחזר ללא תקנה.

בכל לשון: בשאלת האובייקטיביות, שהתייחס אליה חבר הכנסת מיקי זוהר, והשאלה הברורה שהציגו חברי כנסת מהאופוזיציה: למה הכוונה?

בכל לשון: נקוב בשמם של ראשי התאגיד שהם לא אובייקטיביים – יש כאן מלכוד 22.

בכל לשון: או שהקואליציה תשלוט בשידור ציבורי שאינו מייצג או שהיא תוכתם בהתערבות בנעשה בתקשורת ובהתנכלות לעיתונאים בשל העבודה הנאצלת.

בכל לשון: זו רק דוגמה לבעיות הרבות שיוצר המושג שידור ציבורי.

בכל לשון: אם היה חבר הכנסת מיקי זוהר נוכח הייתי אומר לו ששידור ציבורי לא יכול להיות חופשי ולא יכול להיות אובייקטיבי.

בכל לשון: המינימום שניתן לצפות ממנו זה שהוא יהיה ציבורי.

בכל לשון: ואני מבקש מחברי הכנסת: דאגו שזה יקרה.

בכל לשון: בינתיים, תקנו את החוק באופן שיותיר לכם מספיק זמן לדון ביתר התיקונים שצריך.

בכל לשון: תודה רבה.

דוד ביטן: טוב, תודה רבה.

<קריאה: - - -

<זיו מאור: מאותו דבר.

<קריאה: - - -

<זיו מאור: זה אותו דבר.

<קריאה: זה לא אותו דבר - - - זה לא הממשלה.

<זיו מאור: אותו דבר.

<זיו מאור: אותו דבר.

<אליעזר וחנונו: אבל אתם לקחתם את האגרה.

<אליעזר וחנונו: מישהו פה לקח את האגרה.

<ליאור תמם: אני לקחתי את האגרה?

<ליאור תמם: אנחנו לא קיבלנו כלום, לידיעתך.

<ליאור תמם: אני לקחתי את האגרה.

<ליאור תמם: הם לקחו את האגרה - - -

<אליעזר וחנונו: נו.

<אליעזר וחנונו: - - - לקח את האגרה.

<ליאור תמם: מי זה "לקח את האגרה"?

<ליאור תמם: מי לקח?

<עומר בן רובי: תודה ליושב-ראש שאפשר לי להמשיך לומר עוד כמה מילים ולסיים את הנקודות שרשמתי לעצמי בצורה די מסודרת, מתומצתת מאוד ויחסית בהירה.

<עומר בן רובי: כן, אפשר לפטר אותי, אפשר גם לפטר את כל אחד מעובדי חטיבת החדשות, אפשר לפטר גם את כל אחד מעובדי התאגיד.

<עומר בן רובי: הבעיה היא שלא נמסרה לנו עדיין עילת הפיטורין.

<עומר בן רובי: לא נמסר לנו המניע האמיתי.

<עומר בן רובי: היו אין ספור מניעים שבמהלך הדרך נשפכו לאוויר ולחלל האוויר.

<עומר בן רובי: אלה דברים שאני לא אחזור עליהם כרגע, אבל עילת הפיטורים האמיתית טרם נמסרה לציבור.

<עומר בן רובי: אם היה מדובר רק בגורלם של עובדי התאגיד, שלא נמסרה להם עילת פיטורין אמיתית, מילא.

<עומר בן רובי: מדובר אבל בבגידה - - -

<קריאה: כן, אבל עוד לא פיטרו אותך.

<קריאה: אני מפוטר – אתה מפוטר?

<קריאה: יש לך הבטחה מההסתדרות שלך שיחזירו את כל עובדי החדשות לתוך - - -.

<קריאה: אז מה?

<קריאה: אתה - - -

<עומר בן רובי: תראה, שנינו יודעים שאם אכן היה מדובר בדאגה לעתידם של עובדי רשות השידור, ניתן היה להגדיל את מכסת עובדי רשות השידור שנקלטת לתוך התאגיד.

<עומר בן רובי: למה זה לא קרה?

<עומר בן רובי: כי רצו לפרק את התאגיד כמו שפירקו בעבר את רשות השידור.

<עומר בן רובי: הממשלה הקודמת פירקה את רשות השידור, הממשלה הזאת תפרק את התאגיד.

<עומר בן רובי: כך מפרקים את השידור הציבורי וכך יזרקו הביתה גם את עובדי התאגיד וגם את עובדי רשות השידור, ואת זה צריך להגיד.

<עומר בן רובי: והיחס שלך, אדוני היושב-ראש, ושל שולחיך אל עובדי התאגיד – היום זהה ליחס שקיבלו עובדי רשות השידור בעבר.

<עומר בן רובי: המסקנה: הקואליציה לא רוצה שידור ציבורי.

<עומר בן רובי: רוצה לזרוק את כולם הביתה.

<עומר בן רובי: מותר לכם בדמוקרטיה לרצות לעשות את זה.

<עומר בן רובי: תגידו את האמת.

<עומר בן רובי: בינתיים שפכתם עשרות רבות של מיליוני שקלים לפח במקום לומר את האמת.

<עומר בן רובי: האמת היא: הממשלה לא רוצה שידור ציבורי – לא את רשות השידור, לא את תאגיד השידור.

<עומר בן רובי: במקום לומר את האמת, מסכסכים עובדים זה בזה וזורקים עשרות מיליוני שקלים של הציבור לפח, מורידים אותם לטמיון וכולם יודעים את זה.

<עומר בן רובי: הפכנו והפכתם לבדיחה.

דוד ביטן: תראה, את - - - שלך הבנתי.

דוד ביטן: אתה לא מפסיק לדבר.

דוד ביטן: אז בוא, תכבד גם את - - - בסדר?

דוד ביטן: זה לא פייר, מה שאתה עושה.

דוד ביטן: תודה שאפשרת לי להשלים את הדברים.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: יש עוד מישהו פה חוץ מהמנכ"ל והיושב-ראש שרוצים לומר משהו?

<יאיר טרצ'יצקי: החוק משנה את התקציב של התאגיד.

<יאיר טרצ'יצקי: למעשה - - - על פי חוק.

<יאיר טרצ'יצקי: בסדר?

<יאיר טרצ'יצקי: מתוך הנחה שיעבור תזכיר החוק בשבוע הבא ואז יהיה את התקציב של תאגיד החדשות.

<יאיר טרצ'יצקי: אם החוק לא יעבור, החוק השני לא יעבור – הורדת את התקציב של התאגיד.

דוד ביטן: למה "הורידו" חוק?

<יאיר טרצ'יצקי: לא "הורידו".

דוד ביטן: אתה לא הבנת.

דוד ביטן: מכיוון שאתם דוחים את העסק בשבועיים, אבל בשבועיים האלה השינוי.

דוד ביטן: לא על כל.

דוד ביטן: לא - - - ההפרדה.

<קריאה: - - -

<קריאה: זה לא יהיה.

<קריאה: זה גם בעיה.

דוד ביטן: אתה לא הבנת את זה.

<אביטל סומפולינסקי: השינוי - - -

דוד ביטן: פתרנו את זה כי זה קשור לשבועיים עכשיו.

<קריאה: התיקון הכספי.

דוד ביטן: אם זה לא יעבור, אז אין בעיה - - -

<משה רונן: אפשר לדבר?

דוד ביטן: בבקשה.

דוד ביטן: מי אתה?

דוד ביטן: רק תגיד לפרוטוקול.

<משה רונן: משה רונן מארגון העיתונאים.

<שלמה אברהם: אבל היום הוא לא - - -.

<שלמה אברהם: היום הוא כבר לא ציבורי.

<קריאה: - - -

<משה רונן: אני מנסה רק להבחין בין שידור ציבורי לשידור ממשלתי.

<משה רונן: ההצעה של הממשלה - - -

<קריאה: רשות השידור זה אצלנו.

<קריאה: היום זה לא ציבורי - - -

<קריאה: רשות השידור הייתה שידור ציבורי.

<קריאות: - - -

<רפי יששכר: אתה אומר - - - דיקטטורית.

<רפי יששכר: זה מה שאתה אומר.

<רפי יששכר: שהם סוגרים את הכול וזורקים על השולחנות - - -.

<רפי יששכר: זה מה שאתה אומר - - -

<משה רונן: הם מנסים לעשות שידור ממשלתי - - - אדוני היושב-ראש, מחר יתחלף השלטון ואז השידור הממשלתי ישקף את השלטון שיהיה באותו רגע.

<משה רונן: זה לא מה שאנחנו רוצים.

דוד ביטן: אתה לא מסכים - - -.

דוד ביטן: תודה רבה שאמרת את הדברים.

<קריאה: - - - ייפגע השידור הציבורי.

<קריאה: מה זאת אומרת?

<קריאה: מה זאת אומרת?

<משה רונן: - - -

<אליעזר וחנונו: - - - זה בסדר?

<משה רונן: אני בעד שידור - - -

דוד ביטן: אתה רצית להגיד שתי מילים?

<שלמה אברהם: כן, אני איתך.

דוד ביטן: אז תגיד שתי מילים לפני שאני עובר למנכ"ל וליושב-ראש.

<שלמה אברהם: שמי אברהם שלמה.

<שלמה אברהם: אני מ-2014 עם החוק הזה.

<שלמה אברהם: אני יכול להגיד לך: השבועיים האלה שעכשיו מבקשים הארכה לא יביאו לשום מקום, לא יעזור כלום.

<שלמה אברהם: בסופו של דבר, אנחנו נשלם את המחיר כעובדים.

<שלמה אברהם: והשבועיים האלה שאתם מבקשים הארכה – לא יעזור.

<שלמה אברהם: צריך יותר זמן.

<שלמה אברהם: ואני מבקש גם לבדוק את מוכנות התאגיד.

<שלמה אברהם: התאגיד לא מוכן.

<שלמה אברהם: כדאי שהוועדה הזאת תצא לבדוק את המוכנות של התאגיד.

<אליעזר וחנונו: שמבקר המדינה יגיד אם זה תקין, מוכן, לא מוכן.

<אליעזר וחנונו: הכול.

<שלמה אברהם: אני כאזרח קטן, כעובד רשות השידור, אומר את הדברים ותבדוק אותי להבא.

<שלמה אברהם: ב-16 למאי תבדוק אם לא צדקתי.

<קריאה: האם מוכנים לקלוט - - -

<קריאה: - - -

<שלמה אברהם: אבל אם אני אלך לבית וזה ייבדק - - -

<גיל עומר: אני באמת רוצה להגיד כמה דברים קצרים.

<גיל עומר: נאמר פה, אבל זה חשוב בעיניי לחזור: דבר ראשון, מי שהחליט על הסגירה של רשות השידור זה לא אנחנו, זה אתם.

<גיל עומר: אתם קבעתם כמה עובדים יהיו בתאגיד ואתם שלחתם אותנו להקים את - - -.

<גיל עומר: זה דבר אחד.

<גיל עומר: דבר שני, לגבי החוק הספציפי שעליו דובר בדחייה הזאת.

<גיל עומר: אנחנו חושבים שזה לא נכון לעשות את זה משום שאמרו לא מוכנים.

<גיל עומר: אנחנו אומרים לכם בצורה מאוד ברורה: אנחנו מוכנים לשידור ב-30 באפריל כפי שנקבע בחוק.

<גיל עומר: דבר שלישי, דובר פה על ימין-שמאל, על חוסר אובייקטיביות פוטנציאלית.

<גיל עומר: זה דבר מעניין – חוסר אובייקטיביות פוטנציאלית, אבל חשוב לי לומר את העניין הזה: לא אני ולא מנכ"ל התאגיד, אני לא יודע מאיפה הדבר הזה נולד.

<גיל עומר: אנחנו לא אנשים פוליטיים.

<גיל עומר: מעולם לא היינו.

<גיל עומר: אם מישהו ימצא התבטאות אחת פוליטית שלי או של מר אלדד קובלנץ ever - - -

דוד ביטן: בערוץ 2 שמעתי.

<זיו מאור: - - -

<גיל עומר: לא, זה לא היה פוליטי.

<זיו מאור: - - -

דוד ביטן: - - -

<גיל עומר: לא.

<גיל עומר: לחלוטין לא.

<גיל עומר: לא.

<גיל עומר: לחלוטין לא.

דוד ביטן: מה, זה מקצועי?

<גיל עומר: לא.

דוד ביטן: להגיד עליו שהוא ארדואן זה לא פוליטי.

<קריאה: וגם עובד אצלכם דורון צברי – זה לא פוליטי?

<קריאה: זה לא פוליטי?

<קריאה: מה - - - שיש לו עמדה פוליטית - - -?

<אליעזר וחנונו: בוא תראה איך הוא מתבטא, בוא תראה על מי הוא מגן.

<אליעזר וחנונו: מה.

<זיו מאור: - - -

<קריאות: - - -

<אליעזר וחנונו: בוא תראה איך הוא מתבטא ועל מי הוא מגן.

<אליעזר וחנונו: בוא תראה.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: אני מבקש שתוציאו אותו, בבקשה.

דוד ביטן: - - - מנהל פה את הישיבה עם דיאלוגים.

דוד ביטן: עוד חמש דקות תיכנס.

<גיל עומר: כשאני שומע על העניין הפוליטי, אני נזכר שלפני שנה אני, באופן אישי, קיבלתי פרס ירושלים מטעם ערוץ 7 ועיתון בשבע על עידוד השיח והפלורליזם במדינת ישראל.

<גיל עומר: אז זה קצת מוזר – זה ערוץ 7 ועיתון בשבע שנתנו לי פרס על - - -

אורלי לוי אבקסיס: שיושבים בדיורים ציבוריים על חשבון אותם דיירים של הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: סליחה - - -

<גיל עומר: בסדר, אני לא יודע.

<גיל עומר: יכול להיות.

אורלי לוי אבקסיס: לא קשור - - - אומרת?

<גיל עומר: לא, קשור.

אורלי לוי אבקסיס: האנשים הנורא נקיים האלו - - - על ניקיון כפיים - - -

<גיל עומר: אני לא יודע.

<גיל עומר: זה לא היה ניקיון כפיים.

<גיל עומר: זה לא היה ניקיון כפיים.

<גיל עומר: זה היה על פלורליזם ועידוד השיח הציבורי.

הזה אומר: זה הדברים.

הזה אומר: הבטחתי שזה יהיה קצר - - -

דוד ביטן: לא, אתה יכול יותר אם אתה רוצה.

<גיל עומר: זה מספיק, אני חושב.

דוד ביטן: את רוצה לשאול משהו?

אורלי לוי אבקסיס: כן.

אורלי לוי אבקסיס: אני שאלתי שאלה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שהוא הבין אותה טוב מאוד.

<גיל עומר: אני הבנתי מצוין.

<גיל עומר: אני חושב, אפרופו הדברים הפוליטיים במירכאות שאמרתי, אמרתי: אנחנו קמנו והחלטנו להיות מקצועיים.

<גיל עומר: וכשבאו אלינו ואמרו: תמנו את זה לתפקיד הזה - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה קרה דברים כאלו?

<גיל עומר: כן.

אורלי לוי אבקסיס: מה, על ידי פוליטיקאים?

<גיל עומר: כן.

<גיל עומר: או פוליטיקאים או אנשים שהם שלחו.

<גיל עומר: את זה תשימו פה ואת זה תשימו פה ואת זה אל תקבלו ואת זה - - -.

<גיל עומר: ואמרנו: סליחה, השיקולים שלנו הם מקצועיים לגמרי.

<גיל עומר: ולכן כשהבינו שאנחנו לא אנשים; היום מישהו אמר לי: אתה יודע מה הטעות שלך?

<גיל עומר: הטעות שלך שאתה לא הסכמת לדבר עם פוליטיקאים.

<גיל עומר: זאת הטעות שלך.

<גיל עומר: אז אני מבין את העניין הזה.

<גיל עומר: אז הנה, שמענו מקודם מה הייתה מטרת החוק.

<גיל עומר: אמרו פה: מטרת החוק הייתה להקים את החומה הסינית.

דוד ביטן: מי אמר?

<גיל עומר: הטעות שלנו הייתה כנראה שפעלנו על פי חוק.

<אליעזר וחנונו: האמנתם לזה.

קארין אלהרר: מה פוליטי במה שהוא אמר?

דוד ביטן: אני אומר מה דעתי.

קארין אלהרר: אבל מה פוליטי?

דוד ביטן: אני אומר.

דוד ביטן: אני לא - - -

<קריאות: - - -

דוד ביטן: הוא התחיל בזה.

דוד ביטן: למשל - - -

<קריאה: טורקיה, ארדואן.

דוד ביטן: הוא התחיל בזה שראש הממשלה זה ארדואן.

דוד ביטן: זו התחלת הריאיון.

<גיל עומר: אז אפשר לענות לך על זה?

דוד ביטן: בבקשה.

דוד ביטן: אין בעיה.

דוד ביטן: לא עשה לי טוב - - -

<גיל עומר: אחת, אני מצטער שעשיתי לך לא טוב.

דוד ביטן: - - -

<גיל עומר: אחת, אני מצטער שעשיתי לך לא טוב.

<גיל עומר: זו לא מטרתי.

<קריאה: גם לנו אתה עושה לא טוב.

<גיל עומר: לא.

<גיל עומר: אני לא עושה לאף אחד לא טוב ברמה האישית.

<גיל עומר: דבר אחד.

<אליעזר וחנונו: נו, באמת.

<אליעזר וחנונו: אתם פגעתם בכבוד שלנו.

<אליעזר וחנונו: בטח שאתם לא עושים טוב.

דוד ביטן: בסדר.

דוד ביטן: את זה יכולת להגיד.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

<גיל עומר: כך אמרתי את הדברים.

<גיל עומר: אם זה פוליטי - - -

דוד ביטן: אתה לא אמרת ככה.

דוד ביטן: קראת לראש הממשלה ארדואן, - -

<גיל עומר: לא קראתי לראש הממשלה.

<גיל עומר: אמרתי - - -

קארין אלהרר: זה לא נכון.

דוד ביטן: - - בשונה ממה שאתה אומר עכשיו.

קארין אלהרר: לא נכון.

<גיל עומר: לא.

<גיל עומר: לא קראתי לראש הממשלה ארדואן.

<גיל עומר: אמרתי שההתנהגות הזאת מתאימה למשטרים כמו בטורקיה על ידי ארדואן.

קארין אלהרר: נכון.

<קריאה: - - -

<גיל עומר: ואני אומר גם עכשיו שאני נגד התערבות ממשלתית בשידור ציבורי, כל ממשלה שלא תהיה – ממשלה כזאת, ממשלה אחרת.

<גיל עומר: ואני חושב שזו לא דמוקרטיה.

דוד ביטן: אתה שכחת שהתאגיד יש לו תפקיד בחוק.

<גיל עומר: אני לא שכחתי את זה בכלל.

<גיל עומר: אני מסכים איתך.

<גיל עומר: אני מסכים איתך.

דוד ביטן: - - - כל אדם שנכנס לעבוד בתאגיד כעיתונאי, יש לו משימה.

<גיל עומר: חד-משמעית.

דוד ביטן: הוא לא בא לעשות מהפיכה.

<גיל עומר: נכון.

דוד ביטן: הוא לא התקשורת.

<גיל עומר: לא.

דוד ביטן: הוא לא השידור הציבורי.

דוד ביטן: הם לא הפנימו, העובדים, מספיק שבעצם הם רק באו לעבוד בתאגיד.

דוד ביטן: הם לא הולכים לעשות מהפכות במדינה.

<גיל עומר: הם באו להיות כלי תקשורת - - - של התקשורת - - -

דוד ביטן: וזה אני שומע ברדיו – עובד שלך.

דוד ביטן: עובד שלך.

דוד ביטן: אני לא שמעתי אותך אומר משהו אחר.

דוד ביטן: אומר ברדיו – אני לא זוכר באיזה ערוץ – שאי אפשר לפטר אותו.

דוד ביטן: הוא נבחר על ידי העם.

דוד ביטן: זה בדיוק מלמד שיש בעיה עם העובדים, וזה בא מלמעלה.

דוד ביטן: זה לא דבר שבא מלמטה.

<יאיר טרצ'יצסקי: אולי הוא אמר שאי אפשר לפטר אותך.

<גיל עומר: אין אף אחד שמוגן במדינת ישראל - - -

דוד ביטן: אף אחד לא מוגן היום.

דוד ביטן: - - - שבא לעבוד בתאגיד בסך הכול, להיות עיתונאים – אני לא יכול להגיד את זה.

דוד ביטן: זה דבר שאי אפשר לומר אותו, עם כל הכבוד.

דוד ביטן: אין הסכמה שבא אליי מישהו לעשות איזשהו תפקיד.

<גיל עומר: אני לא יודע.

<גיל עומר: אני לא בטוח.

<גיל עומר: כל התפקיד של העיתונאים בתאגיד זה לעשות עיתונאות ותקשורת כמו שתקשורת צריכה להיות.

<קריאה: זה צדיקים - - - הגדולים.

<קריאה: אדוני היושב-ראש - - -

דוד ביטן: - - -

<קריאה: לא הוא.

דוד ביטן: - - - כל דבר לא אמרו, אז מה אני אגיד?

דוד ביטן: אז לא אמרו, אבל אנשים שמעו את זה ודיברו איתי.

דוד ביטן: מה.

דוד ביטן: לא אני שמעתי.

דוד ביטן: אני אומר: לא אני שמעתי.

דוד ביטן: לתקן.

דוד ביטן: אנשים שמעו ודיברו איתי.

דוד ביטן: בסדר?

דוד ביטן: נתקן את זה למה שהיה.

דוד ביטן: מר אלדד קובלנץ, בבקשה.

<אלדד קובלנץ: שלום לכולכם.

<אלדד קובלנץ: אני חוגג את יום הולדתי ה-50 בחודש הבא ביום ירושלים.

<קריאה: מזל טוב.

<אלדד קובלנץ: תודה רבה.

<אלדד קובלנץ: אני מנהל מזה 22 שנים בכל גופי התקשורת בישראל, פחות או יותר.

<אלדד קובלנץ: אז אני רוצה לגעת פה באמת בעניין הפחות פומפוזי של דיונים על דמוקרטיה, אלא פשוט על הייצור המשונה שהחוק הזה יצר.

<אלדד קובלנץ: זה חוק שהוא בלתי אפשרי תפעולית.

אורלי לוי אבקסיס: אתה מדבר על הוצאת חטיבת החדשות, כן?

<אלדד קובלנץ: כן.

<אלדד קובלנץ: אני מדבר על זה.

<אלדד קובלנץ: זה בלתי אפשרי תפעולית.

<אלדד קובלנץ: זה בזבזני כספית, לא משנה איך תשחקו עם האקסלים.

<אלדד קובלנץ: אני מוכן לקחת כל אחד מכם לשיח על הדברים האלה, ואנחנו באמת לחלוטין לא מבינים את ההיגיון הזה.

<אלדד קובלנץ: ותאגיד השידור הישראלי מוכן לקלוט לשירותיו עוד הרבה יותר עובדים ממה שהוסכם אתמול בין משרד האוצר לבין ההסתדרות.

<אלדד קובלנץ: אגב, זה די משונה שהתאגיד לא היה שם.

<רפי יששכר: באיזה משרות?

<אלדד קובלנץ: במשרות שהתאגיד קבע - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא הודיעו לכם שיש את הישיבה הזו בין - - -?

<אלדד קובלנץ: לא הודיעו כלום.

<אלדד קובלנץ: לא הודיעו כלום וגם לא היינו שותפים.

<אלדד קובלנץ: הגוף המקצועי שקיבל את המנדט מהמחוקק – בכלל לא התייעצו איתו.

<אלדד קובלנץ: אז אם נדרשים להיקלט עוד עובדים לרשות השידור, תאגיד השידור הציבורי יקבל אל תוכו הרבה יותר עובדים ממה שההסכמה אתמול הושגה בין משרד התקשורת, משרד האוצר וההסתדרות.

<גיל עומר: לא אנחנו קבענו את מכסת העובדים בתאגיד.

איתן כבל: מר גיל עומר, אני אתייחס לזה.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שאתם מוכנים לקלוט הרבה יותר.

<אלדד קובלנץ: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: ומה שמר אבי ניסנקורן יצא ככה כהישג הכי גדול שלו וביטל את השביתה המתוכננת, אתם אומרים: לא צריכים לאנוס אותנו.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מוכנים לקלוט את העובדים האלו.

<גיל עומר: אנחנו לא קבענו את המכסה.

<גיל עומר: מי שקבע את המכסה זה הם, לא אנחנו.

<קריאה: - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל משרד האוצר לא צריך את האסמכתא ואת המטריה של מי שנתון, לא תחת לחצים פוליטיים, אלא כמי שנקי.

אורלי לוי אבקסיס: אלו הפקידים.

אורלי לוי אבקסיס: אלו לא נבחרי הפוליטיקאים.

אורלי לוי אבקסיס: הוא לא הושם שם כפוליטיקאי.

אורלי לוי אבקסיס: שמו אותו שם.

אורלי לוי אבקסיס: בסופו של דבר, הם צריכים לומר: המקור שונה ממה שמציגים אותו.

דוד ביטן: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, אני מוריד לך דקות בהסתייגויות.

אורלי לוי אבקסיס: תקשיב, זה הזוי - - -.

אורלי לוי אבקסיס: זה הזוי.

אורלי לוי אבקסיס: ואתם צריכים להבין מה הוא אמר פה - - -

<רפי יששכר: - - - תקנים.

<אלדד קובלנץ: נקלטו בתאגיד 300 עובדים שהם לא עובדי רשות השידור ו-393 עובדי רשות השידור ויש עוד 57 תקנים מלאים לעובדי רשות השידור שצריכים להיקלט בתאגיד.

<אלדד קובלנץ: זה הפרופורציות: 450 מול 300.

<אלדד קובלנץ: ודרך אגב, באמת, אני לא רוצה להיכנס פה לשיעורי היסטוריה, אבל החקיקה המקורית גרסה שבתאגיד צריכים להיקלט 25% בלבד מעובדי רשות השידור.

<אלדד קובלנץ: אנחנו, מיוזמתנו, פנינו אל ההסתדרות והגדלנו את המספר הזה ל-51%.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: זה היה - - -

<קריאה: לא - - -

<קריאה: לא, לא, לא, לא, לא.

<תמנה עורב: מר אלדד קובלנץ - - -

איילת נחמיאס ורבין: - - - יש הרבה דברים שאת לא אומרת שהם נכונים ויש הרבה דברים שאני יכולה לקבל - - -.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, עם כל הכבוד, זה היה המאגר - - -

<תמנה עורב: ישבנו באותה ישיבה.

איילת נחמיאס ורבין: כאילו לא היינו באותם דיונים - - -

<קריאה: - - -

איילת נחמיאס ורבין: לא, לא - - - זה פשוט לא נכון - - -

<אלדד קובלנץ: זה כן נכון.

איילת נחמיאס ורבין: מר אלדד קובלנץ, זה לא קרה בגללכם.

<אלדד קובלנץ: זה קרה - - -

איילת נחמיאס ורבין: - - -

דוד ביטן: לא, לא, זה לא קרה בגללכם - - -

<רפי יששכר: - - -

איילת נחמיאס ורבין: באמת.

<אליעזר וחנונו: - - - רשות השידור.

<אליעזר וחנונו: איזה בגללה.

איילת נחמיאס ורבין: באמת.

איילת נחמיאס ורבין: לא - - - בגללכם, עם כל הכבוד.

<אליעזר וחנונו: - - - מרשות השידור - - -

איילת נחמיאס ורבין: - - -

<רפי יששכר: אנחנו לא עובדים עם ה-DNA הדפוק - - -

<אלדד קובלנץ: במבחן התוצאה, קלטנו 57% - - -

<תמנה עורב: - - -

איילת נחמיאס ורבין: - - - מאה אחוז.

איילת נחמיאס ורבין: מאה אחוז - - -

דוד ביטן: אם אתה רוצה להתייחס בכמה מילים למה שהוא אמר לגבי הקליטה.

דוד ביטן: עם התיק שלו וזה באופן כללי, אתה רוצה להגיד משהו?

<אליעזר וחנונו: כן.

<אליעזר וחנונו: יש פה הרבה נקודות.

דוד ביטן: - - -

<תמנה עורב: - - -

דוד ביטן: לא עושים דיון על זה.

<אליעזר וחנונו: אנחנו מדברים על הנושא של הקליטה - - -

דוד ביטן: אתה שומע אותי או לא?

<אליעזר וחנונו: כן.

דוד ביטן: לא עושים דיון.

דוד ביטן: אתה אמרת את שלך בלי שהוא יכול להגיב.

דוד ביטן: הוא לא ראה את החומר.

דוד ביטן: אתה רוצה להגיד כמה מילים?

דוד ביטן: אם לא, גם מקובל.

דוד ביטן: אין לי בעיה.

<גיל עומר: אני אענה בכלליות.

<גיל עומר: אני מכיר כמה מהדברים שם.

<גיל עומר: אמרתם שפניתם למבקר המדינה.

<גיל עומר: אני אשמח מאוד שמבקר המדינה יבדוק את זה.

<גיל עומר: מבקר המדינה יבדוק.

<גיל עומר: אנחנו נקבל כל מסקנה שלו.

<גיל עומר: יש שם דברים שהם פולקלור שנעים לגלגל אותו ונעים לחזור עליו.

<גיל עומר: הדברים – חלקם הגדול לא מבוססים.

<גיל עומר: ומה שכן, אין לו.

<גיל עומר: שיעבירו למבקר המדינה, מבקר המדינה יבדוק.

<גיל עומר: אנחנו לא חסינים - - -

<רפי יששכר: - - - ארבע שנים - - -

<אליעזר וחנונו: אני יכול להביא לפה דוגמאות?

<אליעזר וחנונו: אדוני היושב-ראש, אני יכול להביא כבר לפה הוכחות?

<אליעזר וחנונו: הוא אומר - - -.

<אליעזר וחנונו: יש לי פה.

דוד ביטן: אתם העברתם להם את זה בכלל?

יעל גרמן: - - -

<אליעזר וחנונו: הם קיבלו, הם מקבלים והם יודעים.

<אליעזר וחנונו: אתם גוף ציבורי.

<אליעזר וחנונו: לא גוף פרטי.

<אלדד קובלנץ: בהחלט.

<אלדד קובלנץ: מאה אחוז.

<אלדד קובלנץ: אני לוקח אחריות ואנחנו מקבלים ערעורים.

<אלדד קובלנץ: ובחלק מהערעורים גילינו כי כשהם מוצדקים, בהחלט קיבלנו אותם.

<אלדד קובלנץ: ורק באמת לסגור את כל הדיון המעניין הזה של מוכנים, לא מוכנים.

<אלדד קובלנץ: הגוף היחיד שיכול להגדיר אם הוא מוכן או לא זה התאגיד עצמו, ההנהלה - - -

דוד ביטן: - - - התקשורת.

<אלדד קובלנץ: לא.

<אלדד קובלנץ: ממש לא.

<אלדד קובלנץ: ההנהלה, ועל פי החוק – באישור של המועצה.

<רפי יששכר: ועדת חריגים - - -.

<רפי יששכר: ועדת חריגים - - -

<אליעזר וחנונו: אני וביתי עוד.

<אליעזר וחנונו: אני וביתי עוד.

<אליעזר וחנונו: רק התאגיד.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, השאלה היא אם הם מוכנים או לא מוכנים ומי יכול - - -?

דוד ביטן: בבקשה, שיגידו.

שולי מועלם-רפאלי: כבר כולם שם אמרו שהם - - -

אורלי לוי אבקסיס: מי אומר שהם לא מוכנים?

<אליעזר וחנונו: בואו נלך לראות אם הם מוכנים.

<אליעזר וחנונו: בואו.

דוד ביטן: אני חושב שלא, אבל זה - - -

<אלדד קובלנץ: אתה מוזמן לבוא לשם לביקור.

<אלדד קובלנץ: אגב, אנחנו הזמנו גם את שר התקשורת לבוא ולבדוק את רמת המוכנות.

<אלדד קובלנץ: לא הזדכינו אפילו בתשובה, וגם את שר האוצר הזמנו, וגם הוא לא הגיע.

<אליעזר וחנונו: בכל האתרים אתם מוכנים?

<אלדד קובלנץ: כן.

<אלדד קובלנץ: וגם הצוות המקצועי של משרד התקשורת קבע עוד באזור דצמבר שאנחנו מוכנים.

<אלדד קובלנץ: אז כל הדיון הזה צריך להיפסק.

<קריאה: נכון - - -

<קריאה: גם אם איש מפה אומר שהוא מוכן לשידור, אני לא רוצה לראות - - -

<שלמה פילבר: כשלוקחים את המשפט הראשון ומוציאים אותו משני עמודים של רג'קטים, אז במשפט הראשון היה כתוב שמוכנים, אבל - - - 20 רג'קטים - - - בשביל לעשות מניפולציה.

<שלמה פילבר: אני לא יודע מה קורה מאז.

<שלמה פילבר: אני מדבר מה היה אז.

<שלמה פילבר: אני לא יודע מה קורה היום.

<שלמה פילבר: אז הייתה מניפולציה, לפחות על הדו"ח.

<אלדד קובלנץ: בואו תבחנו אותנו.

<אלדד קובלנץ: אנחנו מוכנים לשידור.

<אלדד קובלנץ: ואם תתנו לעבוד, תוך ארבע שנים תאגיד השידור הישראלי יהיה גוף התוכן המוביל במדינת ישראל.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: יש לך דקה.

דוד ביטן: בבקשה.

<נורית אליהו: - - - ואני אומרת - - - זה מזכיר לי את הסיפור על הגשר שעומד מעל תהום והגשר שבור ועשרות מכוניות נופלות לתוך התהום - - - לבנות בתי חולים למטה במקום לתקן את הגשר.

<נורית אליהו: וזה כל הסיפור של כל ההתנהלות עם כל העניין של ועדות הכלכלה וועדות הזה והוועדה הזאת והחוק הזה - - -.

<נורית אליהו: בואו תתקנו את הגשר, כי כל עוד הנר דולק, אז אפשר לתקן.

<נורית אליהו: בואו נעשה את זה ביחד.

<נורית אליהו: נו, מה הסיפור.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: אנחנו יוצאים ל-20 דקות הפסקה.

דוד ביטן: חברי הכנסת וגם כל האנשים, מיד אחרי זה אנחנו חוזרים לדיון.

דוד ביטן: חבר הכנסת איתן כבל ידבר.

דוד ביטן: לאחר מכן, מנכ"ל משרד התקשורת ונציג משרד האוצר.

דוד ביטן: יש פה ממשרד המשפטים?

דוד ביטן: יש.

דוד ביטן: מנכ"ל משרד התקשורת, תשיבו באופן כללי על מה שהאנשים דיברו באופן כללי, ולאחר מכן אנחנו מתחילים לשמוע את ההסתייגויות.

אורלי לוי אבקסיס: חייבים להישאר ולהשמיע את כל ההסתייגויות - - -?

דוד ביטן: נימוקי ההסתייגויות.

דוד ביטן: רק נימוקים בינתיים.

אורלי לוי אבקסיס: רק נימוקים.

אורלי לוי אבקסיס: לא אחד-אחד.

דוד ביטן: שעתיים נימוקים.

איתן כבל: אחד-אחד.

דוד ביטן: לאחר כל זה, אנחנו נעשה הצבעה.

דוד ביטן: נודיע לחברי הכנסת מתי ההצבעה.

דוד ביטן: כרגע אני אודיע מתי ההצבעה, בסדר?

<שלמה פילבר: אני אעשה את זה הרבה יותר קצר ממה שהקצבת לי זמן.

<שלמה פילבר: ברשותך, אני אתחיל באיזה מין שירות תקציר לחברי הכנסת שלא קראו את התקציר הטרי.

<שלמה פילבר: אני אעשה את זה בתקציר, אני אקרא רק עובדות ואני מקווה - - -.

<שלמה פילבר: אני לא רוצה להיכנס עכשיו לוויכוחים ולעימותים על הרציונל של העניין הזה.

<שלמה פילבר: בסוף אני גם אגיד במשפט אחד מתוך מה שמופיע.

<שלמה פילבר: יש רציונל ואני אגיד אותו במשפט אחד.

קארין אלהרר: יש לכם?

<שלמה פילבר: יש, תתפלאי, קורה.

קארין אלהרר: שהוא משתנה - - -

<שלמה פילבר: אבל קודם כל לגבי העובדות.

<שלמה פילבר: הדבר הפשוט.

<שלמה פילבר: מה שאמור לקרות זה בעצם שאמורים לקחת את מה שהיה – חטיבת החדשות – והופיע כחטיבה בתוך התאגיד ולהפוך אותה לתאגיד נפרד בשלב הראשון, ואני אומר.

<שלמה פילבר: כי גם על זה דיברו לגבי תקופת הביניים.

<שלמה פילבר: היו על זה כל מיני דיונים, אבל בסוף, בין היתר, בהוראה - - -

עיסאווי פריג': מה זה "תקופת הביניים"?

<שלמה פילבר: תקופת הביניים היא שלושה חודשים כרגע, מופיע בחוק, שזאת תקופה - - -

קארין אלהרר: כרגע.

קארין אלהרר: כרגע.

<שלמה פילבר: כרגע מתוך כוונה - - -.

<שלמה פילבר: זה מתוך דרישה.

<שלמה פילבר: סליחה.

<שלמה פילבר: נגיד את זה ככה.

<שלמה פילבר: זה נכון.

<שלמה פילבר: אנחנו התחלנו עם שישה חודשים, בדיוק כמו שהתחלנו מיוני להעביר את התקופה.

קארין אלהרר: כאילו זה לא סוף פסוק.

<שלמה פילבר: לא.

<שלמה פילבר: הפוך.

<שלמה פילבר: מי שקבע ותחם את זה בזמן היה היועץ המשפטי לממשלה, ודרש, כמו שאנחנו נדרשים עכשיו לעמוד בלוח זמנים מאוד-מאוד מאתגר בחקיקה.

<שלמה פילבר: הוא גם דרש שתקופת הביניים לא תעלה על שלושה חודשים, ואנחנו נעשה את כל המאמצים כדי שזה מה שיהיה.

קארין אלהרר: עבודה בעיניים – אני אומרת לכם.

קארין אלהרר: כבר לא צריך מנגנון?

<שלמה פילבר: יש מבנה ארגוני.

<שלמה פילבר: יש סטטוס לכל אחד מהאנשים.

<שלמה פילבר: יש לו תפקיד.

<שלמה פילבר: כמו שזה, ככה.

<שלמה פילבר: Copy paste, את מכירה?

קארין אלהרר: אני רוצה להבין.

קארין אלהרר: הרי אם אני הבנתי נכון מהדברים שלכם, אתם אומרים: תהיה עוד פעם ועדת איתור, עוד פעם, זה יהיה על פי אותו מנגנון.

קארין אלהרר: אז בעצם עדיין צריך להתחיל הכול מההתחלה.

<שלמה פילבר: לא צריך.

<שלמה פילבר: לא.

<שלמה פילבר: צריך להתחיל מההתחלה רק דבר אחד: יום אחרי שהחוק מתקבל צריך ששר התקשורת, בהתייעצות עם נשיא בית המשפט העליון, יקבע שופט.

<שלמה פילבר: השופט הוא זה שמייצר את התהליך של ועדת האיתור שמאתרת וממנה מועצה.

<שלמה פילבר: אם מתאמצים ועושים את זה מהר אפשר לגמור את זה - - -

עיסאווי פריג': כל זה בשלושה חודשים?

קארין אלהרר: באמת?

קארין אלהרר: רגע, רגע.

קארין אלהרר: כמה זמן לקח לכם - - -?

עיסאווי פריג': כל זה בשלושה חודשים?

<שלמה פילבר: אנחנו לא חתמנו על המועצה.

<שלמה פילבר: תראי, כשרוצים אפשר לעבוד מהר.

<קריאה: - - -

קארין אלהרר: אז לא רציתם.

<שלמה פילבר: סליחה, אמרנו.

קארין אלהרר: אז לא רציתם.

<שלמה פילבר: אני אמרתי בוועדה בעבר ששר התקשורת לא יחתום – יעיד פה חבר הכנסת איתן כבל.

<שלמה פילבר: עד שלא ייגמר עניין עובדי רשות השידור, השר לא יחתום.

איתן כבל: נכון.

<שלמה פילבר: ביום שנגמר עניין עובדי רשות השידור ברמה מסוימת – חתם.

<שלמה פילבר: לא הייתה פה בעיה של - - -.

<שלמה פילבר: העיכוב היה יזום ומכוון, והוא קשור דרך אגב לכל הסיפור הזה - - -

עיסאווי פריג': אדוני המנכ"ל, אתם בשלושה חודשים תסיימו - - -

קארין אלהרר: - - - זה לא ועדת בורר, זה לא גורל.

<גיל עומר: חוץ מהמנהל.

קארין אלהרר: חוץ ממר ברוך שי.

<שלמה פילבר: אני אגע בזה עוד רגע.

<שלמה פילבר: אני לא מתחמק משום דבר, אני אגע בכל דבר.

<שלמה פילבר: אפשר לזרוק כל הזמן - - - קדימה, יאללה.

<שלמה פילבר: יש כמה עשרות משרות שעדיין לא אוישו.

<שלמה פילבר: המספרים המדויקים – אני יכול לספר לחברי הוועדה לא ידועים: לא לי, לא לראש הממשלה, לא לשר האוצר ולא ליועץ המשפטי לממשלה.

<שלמה פילבר: כשקיבלנו את הדיונים האלה ישבנו בחדר.

<שלמה פילבר: כל סודות האטום של מדינת ישראל היו גלויים בפני חלק מהאנשים שם, אבל המספרים היו חסויים בפנינו.

<שלמה פילבר: אז אנחנו היינו צריכים להעריך ולקבל כל מיני הדלפות.

<שלמה פילבר: אז אנחנו לא יודעים מדויק, אבל כל מי שלא התקבל עד לתקן שיא כוח האדם, ההחלטה היא שהמנהל הזמני שימונה – ועוד רגע נדבר על המנהל הזמני – יוכל למנות לפי הצורך, בעדיפות עובדי רשות השידור.

קארין אלהרר: אבל מה הוא מבין בחדשות?

<שלמה פילבר: הוא לא צריך להבין בחדשות כלום.

<שלמה פילבר: הוא צריך בסך הכול לשים מנהל אחראי שיתחזק את - - -

קארין אלהרר: מה רע במנהל הקיים?

<שלמה פילבר: ברגע שאת בונה תאגיד חדש – בסוף נגיע לנקודה הזאת – את לא - - -

קארין אלהרר: - - -

עיסאווי פריג': הוא לא ענה על הדרישות של מירי - - -

<שלמה פילבר: כונס הנכסים הרשמי בעצם אמור למנות מנהל שיהיה אחראי רק בצדדים הטכניים כדי לתפעל את המערכת הזאת עד שתגיע המועצה שתבחר מנהל קבוע.

<שלמה פילבר: המנהל הקבוע והמועצה הזאת זכאים, סוברניים לעשות ככל העולה על רוחם, כמו המועצה והמנהל הנוכחי.

<שלמה פילבר: לצורך העניין, שינוי מבנה ארגוני, שינוי בתפקידים, שינוי באיוש.

<שלמה פילבר: לעשות כל מה שהם רוצים מההתחלה ועד הסוף.

<שלמה פילבר: זה לגבי המנהל הזמני ולגבי הממשל התאגידי.

דוד ביטן: איזה חוק אתה מסביר עכשיו?

דוד ביטן: את החוק - - -

<שלמה פילבר: אני מדבר על החוק החדש.

עיסאווי פריג': על החדש, החדש.

<רן שטרית: הגדול, הגדול.

עיסאווי פריג': על הגדול הוא מדבר.

עיסאווי פריג': הוא מדבר על הגדול.

<שלמה פילבר: כי ביקשו – אני נותן על זה רקע.

שולי מועלם-רפאלי: כי נשאלו שאלות.

דוד ביטן: כן, אבל אמרתי בהתחלה, עם כל הכבוד, אנחנו לא נתחיל עכשיו לדון - - -

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, אבל רגע.

קארין אלהרר: דקה.

עיסאווי פריג': - - - אין בעיה, אין בעיה, יש לנו זמן לחדש, מה את מתרגשת?

עיסאווי פריג': שנבין את האורכה, ה-15 יום, שעומדת.

עיסאווי פריג': הטכנית כביכול שעומדת עכשיו על הפרק.

קארין אלהרר: חבר הכנסת עיסאווי פריג', אבל למה כל מסיבת התה הזאת?

עיסאווי פריג': באמת מסיבת תה, יפה.

עיסאווי פריג': אני אהבתי.

דוד ביטן: תראו, חבר'ה, אנחנו יכולים פה לשבת עד הבוקר.

דוד ביטן: אין לי בעיה.

דוד ביטן: אבל עדיין לא נתחיל עכשיו דיון על החוק החדש.

דוד ביטן: באופן כללי אין בעיה, אבל לא ניכנס לפרטי פרטים עכשיו, וזה בכלל לא משנה.

דוד ביטן: אמרתי בהתחלה: מי שקובע את המחירים, ולצערי הרב בחלק מהדברים המחירים לא מנופחים אפילו, אבל מכיוון שזה הכלל, שמשרד האוצר קובע את המחירים בחוקים – אז זה המחיר שמשרד האוצר קבע.

דוד ביטן: אז בשביל מה אתה נכנס לזה?

דוד ביטן: עזוב את זה כרגע.

דוד ביטן: משרד האוצר אומר שהעלות זה 17 מיליון שקל.

דוד ביטן: זו העלות שאנחנו צריכים להתייחס אליה כרגע, בסדר?

דוד ביטן: לכן על כל השאלות בעניין הזה, אתה לא חייב לענות.

קארין אלהרר: על מה ה-17 מיליון שקל?

דוד ביטן: עכשיו תשאלי את משרד האוצר, הוא יסביר לך.

קארין אלהרר: בסדר, אני אשאל.

דוד ביטן: עכשיו משרד האוצר יסביר למה זה 17 מיליון שקל.

קארין אלהרר: אדוני המנכ"ל, לא הבנתי מהדברים שלך מה הבעיה עם מנהל החדשות?

<שלמה פילבר: לא היית יכולה להבין כי לא אמרתי.

דוד ביטן: אם את רוצה שאני אענה לך, אני אענה לך.

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: אני רוצה שהוא יענה לי.

דוד ביטן: אבל זה שייך לחוק השני.

קארין אלהרר: הוא הממשלה או אתה?

יואב קיש: אבל זה לא החוק הזה.

יואב קיש: נו, אי אפשר לעשות דיונים על החוק השני.

דוד ביטן: מרגע זה בואו נתחיל על החוק החדש.

<שלמה פילבר: מהרגע שהוחלט – אני לא אמרתי למה הוחלט, כי לא - - - – אבל מהרגע שהוחלט שעושים מה שנקרא שינוי מבני, ובשינוי מבני מתבטלות משרות ניהול והן נפתחות מחדש.

<שלמה פילבר: ככה זה בכל מקום.

קארין אלהרר: אבל אמרת שהמבנה עובר.

<שלמה פילבר: לא המבנה.

קארין אלהרר: As-is.

<שלמה פילבר: לא המבנה.

<שלמה פילבר: אנחנו דיברנו על משהו אחר.

קארין אלהרר: - - -

קארין אלהרר: למה?

קארין אלהרר: רק תסביר לי למה.

קארין אלהרר: למה צריך את זה?

<שלמה פילבר: אני אקריא מה כתוב בחוק.

<שלמה פילבר: לא נתווכח על זה עכשיו.

קארין אלהרר: מה, על דברי ההסבר?

<שלמה פילבר: כן.

קארין אלהרר: קראתי אותם - - -.

קארין אלהרר: מי כתב אותם?

<שלמה פילבר: מה זה שייך?

קארין אלהרר: מי כתב את - - -?

יואב קיש: לא, אנחנו לא דנים על החוק החדש עכשיו.

דוד ביטן: עכשיו אנחנו מתחילים הכול מאפס הרי.

דוד ביטן: זה מעניין אותי.

דוד ביטן: אז על מה דיברנו שתי ישיבות?

קארין אלהרר: מר שלמה פילבר, באמת, עם יד על הלב, תסביר לי כי אני לא מבינה: מה הבעיה במנהל החדשות היום?

<שלמה פילבר: אני אגיד לך.

<שלמה פילבר: לא במנהל החדשות.

<שלמה פילבר: במנהל החדשות אין שום בעיה.

קארין אלהרר: אז למה אתם רוצים לפטר אותו?

<שלמה פילבר: לא מפטרים אותו.

<שלמה פילבר: - - - המשרה הזאת מתבטלת כמו הפעילות בתאגיד - - -

דוד ביטן: מתבטלת - - - החדש.

עיסאווי פריג': ומה ההבדל בין זה לבין פיטורים?

<שלמה פילבר: כי היא מופיעה במקום אחר וכל אחד שרוצה להתמודד עליה, יכול להתמודד עליה במקום אחר.

דוד ביטן: כן, על מנהל חדש לתאגיד החדשות - - - שנעביר אותו גם כן - - -

<שלמה פילבר: אני עבדתי ברכבת ישראל, ואז - - - והחליט שהוא עושה שינוי מבני – לקח שני אגפים ואיחד אותם.

<שלמה פילבר: באותו הרגע הוא פיטר את שני המנהלים ואמר להם: יש משרה חדשה.

<שלמה פילבר: המשרה החדשה הזאת - - -

עיסאווי פריג': אבל הוא עוד לא הספיק - - -

<שלמה פילבר: ככה עובדים במבנה ארגוני.

<שלמה פילבר: ככה עובדים בשינוי של מבנה ארגוני.

<שלמה פילבר: זה החוק.

<שלמה פילבר: זה החוק.

דוד ביטן: אף אחד לא פיטר אותו, אבל - - -

עיסאווי פריג': סליחה, מר שלמה פילבר, מה זה ביטול משרה?

עיסאווי פריג': אז מה ההבדל?

דוד ביטן: בפעם הבאה ניתן לך לנהל את התאגיד והכול יהיה בסדר.

עיסאווי פריג': אני לא הייתי מגיע למצב הזה, למסחרה שאתם עושים.

דוד ביטן: עם כל הכבוד, אתה לא מבטל, כן מבטל - - -

יואב קיש: אדוני היושב-ראש, אפשר מילה, ברשותך?

דוד ביטן: כן, בבקשה.

יואב קיש: אני שוחחתי לאחרונה עם משרד האוצר.

יואב קיש: אני מבין שהעניין הזה, כמובן יש לו משמעות תקציבית.

יואב קיש: יש התנגדות ממשרד האוצר לדחות, ואני מסיר את ההסתייגות שלי בעניין.

דוד ביטן: טוב, תודה רבה.

יואב קיש: תודה.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני המנכ"ל, אמרת שבתקופת הביניים כונס הנכסים הרשמי ימנה מנהל זמני עד מינוי המועצה ומנהל קבוע.

שולי מועלם-רפאלי: אז יש לי שלוש שאלות:

שולי מועלם-רפאלי: הראשונה זו מי יהיה אחראי בינתיים על התוכן בשלושת החודשים האלה, אם אין בעצם מנהל לחטיבת החדשות?

שולי מועלם-רפאלי: וכונס הנכסים הרשמי, מקובל על כולנו – הוא לא איש מקצוע.

שולי מועלם-רפאלי: אני מצטטת את מה - - -

<שלמה פילבר: לא הוא.

<שלמה פילבר: הוא ממנה מנהל מקצועי.

<שלמה פילבר: הוא ממנה מנהל מקצועי.

דוד ביטן: איך הוא עובד היום?

שולי מועלם-רפאלי: מקרב עובדי - - -?

<שלמה פילבר: הוא יחליט.

<שלמה פילבר: מה שהוא יחליט.

<שלמה פילבר: המשימה שלו היא, בעצם בגלל לוח הזמנים הקצר, למנות את בעל המקצוע הטוב ביותר שהוא ממליץ עליו, מכיר ויודע - - - כדי להמשיך ברצף - - -

דוד ביטן: בתקופת הביניים בלבד.

דוד ביטן: שימי לב.

שולי מועלם-רפאלי: כן, עד שיהיה מנהל קבוע.

דוד ביטן: אחרי זה, כשתהיה הנהלה, יהיה תאגיד, תהיה הנהלה - - -

עיסאווי פריג': מה, הם לא מינו את מי שמנהל הטוב ביותר?

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, אה?

עיסאווי פריג': לא מינו את המנהל הטוב ביותר?

<שלמה פילבר: בדיוק מהמקום שבו היא התכוונה לשדר כשהיא הייתה חטיבת החדשות בתוך התאגיד: באותם מבנים, באותם מתקנים, באותם חדרים, באותם אולפנים.

<שלמה פילבר: יש מועצה במתכונת דומה למועצה הקיימת היום בשינוי מהותי אחד: היום יש מועצה של 12 חברים וחברות, שהחוק מגדיר את המומחיות של כל אחד מהם.

<שלמה פילבר: אחד בלבד הוא מומחה בתחום החדשות.

<קריאה: שניים.

<שלמה פילבר: כל השאר יש להם מומחיות בטכנולוגיה, באסדרה, you name it.

<שלמה פילבר: בכל מיני דברים.

<קריאה: שניים, שניים.

<שלמה פילבר: שניים.

<שלמה פילבר: שניים בהגדרה של החוק או במציאות?

<שלמה פילבר: אני לא מדבר במציאות.

<שלמה פילבר: בחוק.

<שלמה פילבר: בחוק אחד.

<שלמה פילבר: אנחנו מקימים מועצה, לא של 12, של 10, במתכונת די דומה, כי אין שם צורך בתכניות ילדים או משהו כזה, ששם מופיע במועצה הנוכחית.

<שלמה פילבר: אבל ארבעה מתוכם בעלי מומחיות בתחום החדשות.

<שלמה פילבר: זה יהיה ההבדל היחיד בעצם בהגדרות בין - - -

<שלמה פילבר: תהיה לה התמחות ספציפית בתחום הזה של חדשות, אקטואליה, עם כל מה - - -

איילת נחמיאס ורבין: המנכ"ל, תגיד לי, בעצם הולכת להיות מועצה ציבורית.

איילת נחמיאס ורבין: קודם כל, תגיד לנו מה כוללת המועצה הציבורית שכבר מונתה.

איילת נחמיאס ורבין: והאם המועצה - - -?

<שלמה פילבר: ממשיכה לתפקד ולהיות אחראית על שבע תחנות רדיו ושתיים וחצי תחנות טלוויזיה.

איילת נחמיאס ורבין: עוד פעם.

<שלמה פילבר: שבע תחנות רדיו מתוך השמונה, כי רשת ב' עוברת לתאגיד.

קארין אלהרר: אה, זה לא חדשות?

איילת נחמיאס ורבין: היא תהיה החדשות, כמובן.

<שלמה פילבר: היא החדשות.

איילת נחמיאס ורבין: ואז יהיו לנו שני - - -

<שלמה פילבר: ושתיים וחצי - - -

איילת נחמיאס ורבין: אוקיי.

איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת, הולכים להיות לנו שני תאגידי שידור: אחד, תאגיד שידור דיבור, ואחד תאגיד שידור - - -

<שלמה פילבר: לא.

קארין אלהרר: כן.

<רן שטרית: - - -

עיסאווי פריג': לא, אני חולק עלייך.

עיסאווי פריג': אני חולק עלייך.

שולי מועלם-רפאלי: למה?

שולי מועלם-רפאלי: למה?

שולי מועלם-רפאלי: דוקומנטרי - - - זה לא.

שולי מועלם-רפאלי: לא, בואו לא נקטין - - - אל תקטין.

שולי מועלם-רפאלי: רגע, אל תקטין.

עיסאווי פריג': חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, אני חולק עלייך.

עיסאווי פריג': מה עם החדשות בערבית?

עיסאווי פריג': למה את קוראת לזה בידור?

עיסאווי פריג': למה את קוראת לזה בידור?

איילת נחמיאס ורבין: מה, זה נשאר - - -?

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': זה נשאר בישן.

איילת נחמיאס ורבין: למה זה לא עובר?

עיסאווי פריג': למה זה קורה?

איילת נחמיאס ורבין: למה זה לא עובר?

עיסאווי פריג': כי זה בידור, זה תעמולה, זה לא חדשות.

<קריאה: גם החדשות בערבית לא עוברים לתאגיד - - -

שולי מועלם-רפאלי: למה רשת מורשת לא עוברת לחטיבת החדשות - - -.

איילת נחמיאס ורבין: - - - לא עובר.

איילת נחמיאס ורבין: רק"ע, רדיו רק"ע עובר או שרדיו רק"ע נשאר?

<קריאה: - - - עובר - - -

איילת נחמיאס ורבין: - - - לא, תבינו.

איילת נחמיאס ורבין: - - - וערבית זה לא מעניין, אז זה לא עובר.

עיסאווי פריג': זה תעמולה, זה בידור, לא חדשות.

איילת נחמיאס ורבין: וערבית זה לא מעניין.

<רפי יששכר: לא.

<רפי יששכר: - - - החדשות בערבית למה לא עוברת?

<רפי יששכר: למה - - -

קארין אלהרר: ואת השאר היה - - -

עיסאווי פריג': ולמה יש טעם לפרק את רשת ב'?

<שלמה פילבר: רשת ב' עוברת as-is.

<שלמה פילבר: מלא.

עיסאווי פריג': אז תעביר את החדשות - - -

<שלמה פילבר: יכול להיות - - -

<רפי יששכר: טעות.

<רפי יששכר: החדשות בערבית רוצים להישאר בחדשות - - -

איתן כבל: הדבר היחיד שאני רוצה באמת להבין, העניין הוא כזה: במה תהיה יותר טובה, תהיה ועדת האיתור החדשה או ההנהלה?

איתן כבל: יש כאן עניין קצת יותר מקדמי: איפה טעתה או איפה טעה השופט - - -

<שלמה פילבר: לא השופט - - -

<קריאה: - - - המינוי - - -

<שלמה פילבר: לא השופט טעה.

<שלמה פילבר: לא השופט טעה ולא אף אחד טעה.

עיסאווי פריג': טעה שלא התייעץ עם כמה שרים לפני שהוא מינה.

איתן כבל: אני אנסה להבין.

איתן כבל: הרי בסוף הכול מתחיל מהמפץ הגדול.

איתן כבל: היה המפץ, נבחר שופט, - -

קארין אלהרר: מר אלדד קובלנץ הוא המפץ.

איתן כבל: - - ועכשיו התחיל העניין להתגלגל.

איתן כבל: קמה ועדת איתור.

איתן כבל: עכשיו, מה יקרה להם?

איתן כבל: קרן עור משה בוועדה החדשה?

<שלמה פילבר: אני אסביר לך איפה הטעות.

<שלמה פילבר: אני אגיד לך איפה הטעות לכאורה, אם אני מנתח אותה עכשיו.

<שלמה פילבר: אבל בסדר, לא אני קבעתי אותה.

יגאל גואטה: דרך אגב, אני חושב שהטעות הייתה עוד לפני זה, אדוני היושב-ראש.

עיסאווי פריג': מה?

עיסאווי פריג': מה?

יגאל גואטה: הטעות הייתה כשביבי סמך יותר מדי על השר גלעד ארדן.

יגאל גואטה: הוא פשוט העיף אותו.

יגאל גואטה: אותו דבר.

איתן כבל: זה היה העניין.

עיסאווי פריג': ואיפה יאיר בתמונה?

איתן כבל: זה היה העניין.

עיסאווי פריג': ואיפה יאיר בתמונה.

איתן כבל: אם הוא היה יודע שזה מה שהוא הולך לחטוף, אין מצב שהוא היה מוציא את הראש שלו מהקונכייה.

איתן כבל: בחייך.

איתן כבל: עד היום הוא מדמם.

איתן כבל: אף אחד לא יודע למה הוא נראה חיוור.

איתן כבל: זה מאיבוד הדם.

יגאל גואטה: מי זה?

איתן כבל: השר גלעד ארדן.

איתן כבל: שתה לו את הדם עם קשית מוצרת.

<שלמה פילבר: החוק התבסס על ועדת לנדס.

<שלמה פילבר: ועדת לנדס התלבטה בין שתי אופציות: או לשקם את רשות השידור או להחליט שאין סיכוי, לקבור אותה, לחתום על תעודת פטירה ולהקים משהו חדש.

<שלמה פילבר: הם החליטו שהם הולכים על האופציה השנייה.

<שלמה פילבר: החליטו שהם הולכים על האופציה השנייה כי הם החליטו שכנראה ועדי העובדים זה דבר שאי אפשר להבקיע אותו והתרבות הארגונית ועוד כמה דברים.

<תמנה עורב: לא, כי השר גלעד ארדן פשוט - - - את השורה התחתונה - - - דבר אחר.

<קריאה: איפה האנשים שדרבנו אותם היום?

<קריאה: כמה כסף הם מקבלים מהתאגיד?

איתן כבל: חבר'ה, נו, זה לא חלק מהמנדט של המבקר.

איתן כבל: עזוב, עזוב.

<קריאה: - - - על ההפקות, הנה אנחנו הולכים בלי בעיה.

<שלמה פילבר: ואז הומצא המושג החמקמק שנקרא האתוס החדש – צריך להקים גוף שיהיה לו אתוס חדש.

<שלמה פילבר: היה מי שתרגם בשפה גם יותר ישראלית ויותר בוטה את המילים אתוס חדש ל-DNA פגום.

<שלמה פילבר: ואז מישהו לקח את זה צעד אחד קדימה.

<שלמה פילבר: אני עכשיו מדבר כפרשן, לא מדבר עכשיו ככותב חקיקה.

<שלמה פילבר: בסדר?

קארין אלהרר: פרשננו לענייני - - -

<שלמה פילבר: כן, כי אני באתי לתהליך הזה באמצע ואני פגשתי אותו באמצע, ואני חושב שחוץ ממך אולי ועוד כמה בודדים פה, היושב-ראש, חבר הכנסת איתן כבל וזה, אני השקעתי שעות, עם מר אלדד קובלנץ ועם אנשי התאגיד ועם אנשי רשות השידור, כשכל האירוע הזה בכלל נופל על הראש שלי, לצורך העניין.

<שלמה פילבר: כי איך שזה לא זז, באים ואומרים - - -

קארין אלהרר: אז מה היית צריך את זה?

<שלמה פילבר: לא יודע.

<שלמה פילבר: לא משנה - - -

איתן כבל: זה היה בשלב - - -

עיסאווי פריג': לא, הוא לא היה בהתחלה.

עיסאווי פריג': זה נכון.

<קריאה: - - - ה-DNA פגום.

איתן כבל: זה היה בהתחלה עוד.

איתן כבל: כן.

עיסאווי פריג': הוא לא היה בהתחלה, זה נכון.

<שלמה פילבר: הבעיה העיקרית, אם את שואלת אותי, וזה בעצם הפתרון של מה שיש בתאגיד הזה בסיכומו של דבר.

<שלמה פילבר: זה כמו שאמרתי קודם: שאלו לא ישבתם ולמה לא דיברתם?

<שלמה פילבר: כי אתם קבעתם בחוק שלי אסור לדבר.

<שלמה פילבר: אני צריך לעזור להם אולי לסדר אולפנים בירושלים או לחטוף ביקורת על למה הם יצאו מירושלים בלי שהם סיפרו לי וכל מיני דברים כאלה, אבל אסור לי לדבר איתם על כוח אדם, אסור לי לדבר איתם על איפה יהיו האולפנים, אסור לדבר על שום דבר.

<שלמה פילבר: המועצה מחליטה - - -

קארין אלהרר: וזה לא תקין בעיניך?

<שלמה פילבר: וגם לא על כמה עובדים קולטים או לא קולטים מרשות השידור.

<שלמה פילבר: כשמצד שני, לפתח הממשלה, וכולכם ביחד, לא משנה מאיזה צד של המפה הפוליטית, היה לחץ ציבורי.

<שלמה פילבר: לא לחץ ציבורי – לחץ קשה מאוד של עובדים, שבצדק אמרו: שולחים אותנו הביתה.

<שלמה פילבר: למה?

<שלמה פילבר: ושאלו את השאלה הזאת.

<שלמה פילבר: ואני ביליתי עם מר אלדד קובלנץ לא מעט שעות אצל מר אבי ניסנקורן במטרה לנסות ולראות אם אפשר את ה-25% - - -

איתן כבל: אתה יכול להזכיר שגם אני הייתי שם.

<שלמה פילבר: וגם אתה היית שם - - -.

<שלמה פילבר: ואחרי שחצי שנה התעכבנו בהקמת התאגיד כדי לפתור את הבעיה הזאת מול עובדי רשות השידור, אז קבעו 51%.

<שלמה פילבר: ואז התחילו להגיע אין סוף טענות, מענות - - -

איתן כבל: תיכף אנחנו נסביר איך זה גם הגיע.

איתן כבל: ולא, רק יש לנו - - - מרוח הקודש, וגם על זה יש ויכוח.

<שלמה פילבר: על מה?

<שלמה פילבר: על ה-51%?

איתן כבל: פתאום 51%.

איתן כבל: כולם, אתה יודע, כולם נכנסים - - - בעניין הזה שזה הגיע ל-51%.

<שלמה פילבר: - - -

שולי מועלם-רפאלי: אדוני היושב-ראש, תהיה נדיב.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני היושב-ראש, תהיה נדיב - - -

<שלמה פילבר: לא, לא, היושב-ראש, חבר הכנסת איתן כבל, צודק.

<קריאה: אני יודעת.

<שלמה פילבר: בסוף קיבלו 51%.

<שלמה פילבר: ואומרים החברים בצדק שנקלטו עוד 57%.

<שלמה פילבר: אבל, ועוד פעם: בעניין הזה אני יכול לדבר על תחושות, לא יכול לדבר על נתונים מופרכים, אבל כשיותר מדי אנשים אומרים לך שמסריח, תתחיל לבדוק.

<שלמה פילבר: באו אין סוף פניות, ואנחנו את כולם שלחנו למבקר המדינה כי אנחנו לא יודעים.

<שלמה פילבר: כשבאו ואמרו: זה נכון שקלטו אותנו, אבל העבירו אותנו ויה-דולורוזה, שנמכו אותנו מקצועית, שנמכו אותנו כלכלית – כל מיני טענות ומענות, מה שחלק מהאנשים פה אומרים או לא אומרים.

איתן כבל: מר רפי יששכר, עזוב.

<שלמה פילבר: לא, אני לא אומר שמות.

<שלמה פילבר: זה לא מעניין אותי בכלל.

<שלמה פילבר: אני מדבר על העיקרון.

<שלמה פילבר: ועוד פעם: אני, כנציג הממשלה, ידיי קשורות.

<שלמה פילבר: ידיי קשורות לחלוטין.

<שלמה פילבר: אני לא יכול לעשות כלום, לא יכול להגיד כלום לאף אחד.

<שלמה פילבר: עכשיו, מה שכתוב פה ברציונל, וזה בעצם הסיפור.

<שלמה פילבר: המדיניות של הנהלת התאגיד הזה באה ואמרה ככה: אנחנו רוצים להקים שידור ציבורי עצמאי, חופשי, הכול – מסכימים.

<שלמה פילבר: אנחנו רוצים עיתונאים מקצועיים טובים.

<שלמה פילבר: רק אנחנו מסמנים קבוצה שלמה של מאות אנשים שבגלל שהם באים ממקום עבודה מסוים או יש להם ברזומה מקום עבודה מסוים – הם לא ייכנסו לפי מכסות, ואנחנו נחליט איפה ומה נכניס אותם או לא ייכנסו.

<שלמה פילבר: באופן כללי, זאת האווירה שנוצרה.

קארין אלהרר: הם לא עשו ראיונות?

<שלמה פילבר: רגע אחד.

<שלמה פילבר: זאת האווירה שנוצרה - - -

<שלמה פילבר: אני לא יודע.

<שלמה פילבר: אני לא יודע.

<שלמה פילבר: אין לי מושג.

<שלמה פילבר: אני לא יודע.

<שלמה פילבר: לא יכול לקבל נתונים, אסור לי לשאול שאלות, לא יכול לפקח.

קארין אלהרר: אני אשאל.

קארין אלהרר: אני אשאל.

<אלדד קובלנץ: כלומר, שיניתם חקיקה על סמך - - -, מר שלמה פילבר?

<שלמה פילבר: משפט אחד.

<שלמה פילבר: אני אגיד לך.

<שלמה פילבר: יש פה כל מיני דברים: מדברים על תאגיד שידור נפרד ועצמאי לעניין החדשות.

<שלמה פילבר: מודל ערוץ 10, מודל ערוץ 2 – נעזוב רגע בצד, כן או לא - - -

<אלדד קובלנץ: זה לא אותו מודל.

עיסאווי פריג': מה יהיה בנובמבר?

<אלדד קובלנץ: זה לא אותו מודל.

עיסאווי פריג': מה יהיה בנובמבר?

<אלדד קובלנץ: זה לא אותו מודל, וזו פשוט אמירה לא נכונה עובדתית.

<שלמה פילבר: - - -

<רפי יששכר: מודל - - - בהרבה יותר כסף.

<שלמה פילבר: אף שקל אחד לא יותר, אבל לא משנה.

<שלמה פילבר: זה ממשל תאגידי - - - שדרך הבחירה שלו כדי לשמור על העצמאות – הוא שומר על העצמאות.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אתה לא מבין שאין ממשל תאגידי - - -

<שלמה פילבר: רגע אחד.

איילת נחמיאס ורבין: אבל - - - ממשל תאגידי בעצם ההתנהלות.

איילת נחמיאס ורבין: אז - - - לממשל התאגידי - - -

<שלמה פילבר: ההגדרה החוקית החדשה של הממשל התאגידי, ולצורך העניין של הגוף המפקח, תהיה עם התמקדות והתמקצעות בתכנים של חדשות יותר ממה שקיימות היום.

<קריאה: חרטה, חרטה.

<שלמה פילבר: ועכשיו אני מגיע לפואנטה, שאני אומר שהיא מופיעה ברציונל.

<שלמה פילבר: בשביל זה התחלתי מהחטא הקדמון של האתוס החדש, בסדר?

<שלמה פילבר: וזה בעצם לב העניין, אם את שואלת אותי, בעניין הזה, וזה גם עונה על הארבע שעות פה של הצעקות – כן עובדים, לא עובדים.

<שלמה פילבר: המתווה המוצע מאפשר לקלוט עובדים עיתונאים בהיקף גדול יותר מרשות השידור לתוך תאגיד השידור הציבורי - -

<קריאה: בדגש על עיתונאים.

<שלמה פילבר: - - אשר יביאו עימם לתאגיד החדש את ההכשרה והניסיון הדרושים לשם הפקה ויצירה של תכני חדשות ושל שידור ציבורי.

איתן כבל: אתה מבין למה, מר רפי יששכר, זה לא כולל אותך?

<רפי יששכר: העיתונאים, העיתונאים - - -

<קריאה: אתה מבין?

<קריאה: רק עיתונאים.

<קריאה: מר רפי יששכר, אז תתעורר

<קריאות: - - -

איתן כבל: אתה מבין?

<קריאה: כן, כן, תתעוררו.

<קריאות: - - -

<שלמה פילבר: כתוב עובדים ועיתונאים - - -

איתן כבל: לא צריך אפילו - - -

<גיל עומר: מר שלמה פילבר, את זה אפשר היה לעשות בתאגיד הקיים, הייתם מגדילים את המכסה.

<גיל עומר: לא - - -

<קריאות: - - -

<תמנה עורב: - - - מר גיל עומר - - -

<שלמה פילבר: הגדלנו, ובשנה האחרונה ראינו מה קרה.

איתן כבל: אני רוצה לומר לך שגם עם - - - באוזניים וירידת שמע קשה הבנתי שאתה לא תהיה שם.

איתן כבל: עם כל מה שאתה פה ועם המבקר ועם כל הדברים האלה, אתה לא תהיה.

<רפי יששכר: להגיד לך את האמת?

<רפי יששכר: אני לא רוצה להיות שם.

<רפי יששכר: אני רוצה להיות ברשות השידור.

איתן כבל: אבל זה לא משנה.

איתן כבל: אתה לא מבין שלך כבר מזמן הסוסים ברחו מהאורווה.

<שלמה פילבר: אני לא בטוח שאתה צודק, אדוני היושב-ראש - - -

<קריאות: - - - (קטע חסר בשל תקלה במערכות ההקלטה)

יגאל גואטה: תעשו את מה שאתם רוצים, תעשו איזו טלוויזיה שאתם רוצים, איזה רדיו שאתם רוצים.

יגאל גואטה: בואו נפתור את הבעיה של ה-200.

יגאל גואטה: אני חושב שכולם ירצו בזה.

דוד ביטן: היום הוסיפו עוד תקנים בהסכם.

דוד ביטן: בואו נראה מה יהיה.

יגאל גואטה: אתה מקים עוד תאגיד, נכון?

יגאל גואטה: תצטרך עובדים – אז בואו נקלוט את ה-200 האלה.

יגאל גואטה: גם כך אומר איתן כבל שזה יהיה בכל מקרה.

דוד ביטן: לא נרמה אף אחד.

דוד ביטן: אין מצב שיאחדו את שני הגופים עם כל העובדים שלהם, אין מצב כזה, אין סרט כזה.

<קריאה: יש אנשים שעומדים לפרוש.

<קריאה: אתה מוריד את האנשים שפורשים.

<רפי יששכר: יש מצב של שני הגופים ביחד.

דוד ביטן: אין מצב שכל העובדים משני הגופים ייקלטו ביחד לגוף אחד.

<קריאה: כמה עובדים יש?

דוד ביטן: חבר'ה, כולנו רוצים להיות נחמדים לאנשים.

<קריאה: לא ברור למה לא.

דוד ביטן: קולטים כמה שאפשר.

יגאל גואטה: אתה הולך להקים עוד גוף חדש.

דוד ביטן: גוף חדש, אבל לא לקלוט את כל העובדים.

<קריאה: אבל יש רבים שרוצים לפרוש.

<קריאה: לעניות דעתי לא היה צריך לעשות את זה כי ידוע- - -

<קריאה: יש פה גם חברי אופוזיציה.

דוד ביטן: הם טובים רק בדיבורים.

<קריאה: למה?

<קריאה: חבר הכנסת יונה- - -

דוד ביטן: אני הגשת את הצעת החוק לבטל את התאגיד ואז כל עובדי רשות השידור היו נשארים.

דוד ביטן: הם התנגדו ולא היה לזה רוב.

דוד ביטן: אז מה עכשיו מספרים לכם סיפורים על מנת להיות נחמדים פה.

דוד ביטן: את רוצה לשאול שאלה?

קארין אלהרר: כן, אני רוצה לשאול את משרד האוצר.

קארין אלהרר: אני מנסה להבין.

קארין אלהרר: המעבר הזה מהתאגיד לחברת חדשות נפרדת, יש לו עלות תקציבית?

<אסף וסרצוג: כל עוד זה נשמר במסגרת החוק שיוגש לכנסת, במסגרת הכללים האלה, אז התשובה היא לא.

קארין אלהרר: על מה ה-17 מיליון שקל?

<אסף וסרצוג: אין קשר בין השניים.

<אסף וסרצוג: 17 מיליון שקל זה על הארכה של שבועיים.

<אסף וסרצוג: זה לא קשור להפרדה בין התאגידים.

<אסף וסרצוג: ברגע שאנחנו מאריכים יש לנו עלות הפעלה כפולה.

קארין אלהרר: רגע, אם בונים תאגיד ומוסיפים עובדים, זה דורש עוד כסף?

<שלמה פילבר: לא מוסיפים, מעבירים.

<רפי יששכר: אם יזרקו אותי לרחוב אז לא יידרשו עוד 17 מיליון שקל.

<רפי יששכר: אם אשאר לעבוד עוד שבועיים זה יהיה 17 מיליון שקל, ישלמו לנו עוד משכורת.

קארין אלהרר: אתם אומרים שקולטים עוד עובדים מרשות השידור.

<קריאה: 59 עובדים.

<אסף וסרצוג: בשביל לקלוט עובדים לא צריך לתקן את החוק.

קארין אלהרר: הבנתי.

קארין אלהרר: כמה כסף?

<אסף וסרצוג: הסיבה שאפשר היה לקלוט יותר עובדים, מה שכביכול אתמול הגיעו להסכמות עם ההסתדרות, היא בגלל שמבטלים את מיקור החוץ בחדשות ובאקטואליה.

דוד ביטן: על זה דיברנו לפני כן.

דוד ביטן: מה שאני אוהב אצל משרד האוצר, כל מה שאנחנו מדברים הם עושים אחר-כך באיזשהו הסכם ולוקחים על זה אחריות.

דוד ביטן: זה יפה...

<אסף וסרצוג: לא תהיה פריצה של המסגרת התקציבית.

<שלמה פילבר: זה לא נכון.

קארין אלהרר: איך?

<אסף וסרצוג: זה יבוא אולי על חשבון האיכות.

<אסף וסרצוג: שאלת מאיפה יכולה להגיע עוד קליטה של עובדים.

<אסף וסרצוג: מאחר ובמסגרת תזכיר החוק מבטלים את מיקור החוץ באקטואליה, שהיה למשך שנתיים, זה היה לפני שני תיקונים, זה בעצם מפנה מקור תקציבי שבאמצעותו אפשר לקלוט עובדים.

<שלמה פילבר: זה היה רק לשנתיים.

<שלמה פילבר: מה יקרה בשנה השלישית?

<אסף וסרצוג: זה חלק מן התקציב השוטף.

<שלמה פילבר: לא נכון.

קארין אלהרר: מיקור חוץ, אמרת, הוא לשנתיים.

קארין אלהרר: אתה מביא עובד לשנתיים?

<אסף וסרצוג: לא, להיפך.

דוד ביטן: אחר-כך רואים מי בסדר ומי לא בסדר.

קארין אלהרר: זה לא סופי.

<אסף וסרצוג: היום בחוק יש אפשרות לתאגיד החדשות לייצר תוכניות בענייני היום ואקטואליה במיקור חוץ.

<אסף וסרצוג: מיקור חוץ היה למשך שנתיים.

<אסף וסרצוג: הרעיון היה שבתקופת ההקמה יהיה להם קושי לגייס את כל כמות העובדים ולכן הם יתחילו בהתקשרויות ואז הם יוכלו לעמוד על הרגליים.

<אסף וסרצוג: בתום השנתיים האלה אני מניח שהיה מגיע התאגיד ואומר: עכשיו יש לי "חור" כי אני לא יכול לבצע את מיקור החוץ ואני צריך- - -

<אסף וסרצוג: היית נותן לו עוד כסף?

<אסף וסרצוג: אני לא יודע.

<אסף וסרצוג: הכסף קבוע בחוק.

<אסף וסרצוג: אין לנו שום נגיעה.

<אסף וסרצוג: הוא לא משתנה בתקציב שנתי.

<אסף וסרצוג: במסגרת זו ניתן לגייס עובדים נוספים.

קארין אלהרר: אז מה אתם מספרים פה?

<אסף וסרצוג: הכסף קבוע בחוק.

<אסף וסרצוג: משרד האוצר לא שולט בכסף של תאגיד השידור, הוא קבוע בחוק, אין לנו שום נגיעה.

<אסף וסרצוג: הוא לא משתנה בתקציב שנתי.

<אסף וסרצוג: נאמרים פה דברים.

<אסף וסרצוג: זה לא קשור לאגרה, כן אגרה או לא אגרה, אין קשר בין השניים.

<אסף וסרצוג: לכן בתקציב אנחנו לא נוגעים.

קארין אלהרר: למדתי בעל-פה את המשמעות.

<אסף וסרצוג: אני יודע שאת מכירה את הכול בעל-פה.

<אסף וסרצוג: במסגרת זו, כאשר מתפנה הכסף של מיקור החוץ ניתן לגייס עובדים נוספים.

<אסף וסרצוג: זה חשבון פשוט.

<אסף וסרצוג: שאלו פה מאיפה יגיע יועץ משפטי או דברים כאלה.

<אסף וסרצוג: זה יבוא על חשבון משהו שאפשר היה לעשות.

<קריאה: מיקור החוץ היה לשנתיים והוא היה לתקופת ההקמה, לא מתקציב שוטף.

<יאיר טרצ'יצקי: יהיו לתאגיד החדשות פחות תכנים עיתונאיים וציבוריים ובמקום זה יהיה ייעוץ משפטי.

<יאיר טרצ'יצקי: לא הוסיפו לתאגיד הציבורי אף תפקיד של עיתונאי.

<יאיר טרצ'יצקי: הם היו במיקור חוץ והעבירו אותם לתוך התאגיד.

<יאיר טרצ'יצקי: זה עדיין לא הוסיף עבודה לעיתונאים.

<שלמה פילבר: אשלים את מה ששכחו להגיד פה.

<שלמה פילבר: למשרד התקשורת נשלחו הערות לתזכיר הזה על-ידי ארגון העיתונאים, ששם כתוב המשפט הבא, אני לא יודע אם הוא נכון או לא כי אני חי בערפל: "במיקור החוץ נקלטו 40 עיתונאים שהובטח להם שייכנסו לעבוד בתאגיד".

<שלמה פילבר: זאת אומרת, ה-40 הללו שהיו במיקור חוץ, במין דרך עוקפת כזאת, נתנו להם להמשיך ולהיכנס לעבוד בתאגיד.

<יאיר טרצ'יצקי: העיתונאים המובילים- - -

<אלדד קובלנץ: זאת החובה שאנחנו קיבלנו.

שולי מועלם-רפאלי: - - -

דוד ביטן: חברי הכנסת, עם כל הכבוד, אנחנו מדברים פה על חוק אחד ואתם שואלים על חוק אחר?

דוד ביטן: יש גבול לכמות השאלות שאפשר לשאול על חוק אחר.

דוד ביטן: עניתם – עניתם, אפשרתי להם עוד 10 דקות, אבל מספיק.

דוד ביטן: ארצה לעבור להקראת הצעת החוק.

<אביטל סומפולינסקי: אתחיל בהערה כללית.

<אביטל סומפולינסקי: אני רוצה לחזור למסגרת הדיון של הצעת החוק הזאת, שהליבה שלה היא סעיף 2, על הדחייה של המועד לדיון עד 15 במאי.

<אביטל סומפולינסקי: אם אני מבינה את עמדת הממשלה, הבקשה לדחייה ל-15 במאי היא כדי שעד המועד הזה אפשר יהיה להביא בפני הכנסת הצעת חוק חדשה, שמבקשת לשנות באופן מהותי את המבנה של תאגיד השידור הציבורי, ושבמה

<אביטל סומפולינסקי: לך התקופה הזאת גם אפשר יהיה להעביר את הצעת החוק וגם להיערך לאותו שינוי מבנה.

<אביטל סומפולינסקי: אני רוצה לציין בהקשר הזה שלוחות הזמנים הם כאלה שהיום הוא 25 באפריל.

<אביטל סומפולינסקי: בנוסף אני מבינה שבהתאם לעמדת היועץ המשפטי לממשלה, כדי שיתנהל הליך ראוי בתוך הממשלה יתבקש לוח זמנים של 21 ימים לשמיעת עמדות הציבור, מה שמביא אותנו במקרה הטוב ל-1 במאי.

<אביטל סומפולינסקי: כשם שצריך הליך ראוי בממשלה וטוב שעמדת היועץ המשפטי לממשלה הייתה כזו, צריך גם הליך ראוי בכנסת.

<אביטל סומפולינסקי: אני אומרת את זה כמובן גם על דעתה של המשנה ליועץ המשפטי לכנסת, גברת אתי בנדלר, שכמובן תלווה את הליכי הצעת החוק כאשר תונח על שולחן הכנסת, שלא ניתן יהיה לקיים הליך חקיקה ראוי בפרק זמן כל-כך מצומצם של מספר ימים.

<אביטל סומפולינסקי: זה בלי קשר לשאלות שכבר בשלב הזה תזכיר החוק מעורר ברמה המהותית.

<אביטל סומפולינסקי: הליך ראוי בפני הכנסת הוא כלל בסיסי.

<אביטל סומפולינסקי: חברי הכנסת צריכים להיערך, לקבל את הצעת החוק, להתייחס אליה, ללמוד אותה, גם הייעוץ המשפטי של הכנסת צריך לעשות את זה, גם גורמי הציבור.

<אביטל סומפולינסקי: הממשלה לקחה את הזמן לעבוד על הצעת החוק, להתגבש בתוכה, לקבל את עמדות הציבור והיא מגיעה לכנסת ברגע האחרון ומניחה שאפשר יהיה בתוך מספר ימים לסיים לדון על ההצעה.

<אביטל סומפולינסקי: אנחנו מבקשים להסב את תשומת הלב לכך שעלול להיווצר מצב שיהיה פה פגם בהליך שירד לשורשו של החוק.

<קריאה: נלך לבג"ץ.

איתן כבל: דרך אגב, יש כאן מישהו מ"וו'ינט", כי הייתה טעות.

איתן כבל: היה כעת מבזק חדשות על כך שיש צחנה באזור השרון.

איתן כבל: הצחנה היא באזור של הכנסת.

איתן כבל: צריך לתקן את הידיעה...

איילת נחמיאס ורבין: זה לא סותר.

דוד ביטן: בזמן האחרון היועץ המשפטי כל הזמן אומר שאין זמן.

דוד ביטן: נכון שבאמת אין מספיק זמן אבל גם בזמן שייוותר לנו לדעתי אפשר לחוקק את החוק.

דוד ביטן: זה שרוצים לדון 3-4 ימים על כל דבר, היו כבר מקרים בעולם שחוקקו חוקים מהר מדי, אבל בואו לא ניכנס לזה כרגע.

דוד ביטן: ביקשתי מן הממשלה – זה פותר את הבעיה כפי שרציתי קודם – שב-4 במאי נביא את הצעת החוק לקריאה הראשונה.

דוד ביטן: אותי לא מעניין המדפיס הממשלתי ולא מעניין אותי כלום.

דוד ביטן: אם תכנסו ישיבת ממשלה, תאשרו את זה ואנחנו נתכנס ב-4 במאי, כל מה שהיועצת המשפטית אמרה- - -

<אביטל סומפולינסקי: זה משפר את לוחות הזמנים, בהחלט.

דוד ביטן: לא רק משפר.

דוד ביטן: זה אומר שזה בסדר מבחינתך, כי אז אנחנו לא צריכים יומיים המתנה ולא צריכים שום דבר.

איילת נחמיאס ורבין: זה מייד אחרי יום העצמאות.

דוד ביטן: אני מבקש מן הממשלה, לא יכול להיות שאתם תדונו במשך חודשים ותעבירו לנו את זה מתוך ציפייה שבתוך יומיים נסיים את הדיונים, ועוד תגידו לנו שיש בעיה במדפיס הממשלתי.

איתן כבל: באיזה נושא דנו כך?

איילת נחמיאס ורבין: בזה ובחוק ההסדרה.

עיסאווי פריג': למה לא נקיים את ההצבעות כאן?

עיסאווי פריג': אני לא מבין.

דוד ביטן: מייד אחרי יום העצמאות אני מבקש מן הממשלה להביא את הצעת החוק הזאת לאחר דיון בממשלה ולאחר הדפסתו כדי שנוכל להניח את הצעת החוק ולכנס את המליאה לקריאה הראשונה ב-4 במאי.

דוד ביטן: בסדר?

דוד ביטן: אני אעמוד על זה.

שולי מועלם-רפאלי: אם הקריאה הראשונה תהיה ב-4 במאי, מתי ההכנה לקריאה השנייה והשלישית?

דוד ביטן: מבחינת לוחות זמנים זה בסדר.

<אביטל סומפולינסקי: צריך לראות מה יהיו הדיונים.

דוד ביטן: זה בסדר מבחינתכם, אני אומר.

<אביטל סומפולינסקי: זה משפר.

דוד ביטן: מה אתם רוצים, 3 חודשים לדיון על הצעת החוק הזאת?

<אביטל סומפולינסקי: אנחנו חושבים שאם ימשכו את זה עד יוני זה יאפשר לערוך דיון ממצה.

דוד ביטן: אבל משרד האוצר לא מסכים.

יגאל גואטה: כדי להקים את התאגיד החדש של החדשות לא צריך לקנות את המחשב, לא צריך להביא זה?

שולי מועלם-רפאלי: אדוני המנכ"ל, אפשר שהתאגיד יעלה- - -

דוד ביטן: תנו לי לקיים את הישיבה.

איילת נחמיאס ורבין: היא שאלה שאלה הגיונית.

דוד ביטן: לא מעניין אותי מה יקרה.

דוד ביטן: מספיק כבר.

דוד ביטן: מה זה פה?

דוד ביטן: תגידו לי.

דוד ביטן: הכול בגלל שלא דנים בחוק שלך?

דוד ביטן: דנים בחוקים אחרים של ועדת הכלכלה.

דוד ביטן: אני לא מבין את זה.

דוד ביטן: כמה פעמים אני אומר לכם, תשאלו, בסדר, אבל אל תגזימו.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו לא מגזימים.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו בסדר גמור.

דוד ביטן: יש הבדל בין פגם שנופל לשורש העניין לבין זה שאתם לא יכולים אולי להספיק במסגרת כוח האדם שברשותכם.

דוד ביטן: אז תביאו עוד עורך-דין שיעבוד אתכם על העניין הזה.

דוד ביטן: זה לא פגם שנופל לשורשו של עניין.

<אביטל סומפולינסקי: הבעיה היא לא רק העבודה של הלשכה המשפטית של הכנסת.

<אביטל סומפולינסקי: צריך גם לאפשר לחברי הכנסת לערוך מספר דיונים.

דוד ביטן: אז אני משפר את לוח הזמנים.

דוד ביטן: גברתי, אם אין לכם מספיק עורכי-דין שיעבדו אתך- - -

שולי מועלם-רפאלי: זה לא מה שהיא אמרה.

עיסאווי פריג': תכבד את העמדה של היועצת המשפטית.

עיסאווי פריג': אני לא מבין אותך.

שולי מועלם-רפאלי: היועצת המשפטית המעולה של הוועדה- - -

עיסאווי פריג': תן כבוד ליועצת המשפטית, לדברים שהיא אומרת.

עיסאווי פריג': היא רוצה הליך דמוקרטי תקין.

דוד ביטן: אני אומר לך חד וחלק, אם אנחנו- - -

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': אני מבקש שתיתן ליועצת המשפטית את הכבוד.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני היושב-ראש, אפשר לקרוא את הצעת החוק כדי שנוכל ללכת בזמן לוועדת הכנסת?

עיסאווי פריג': אתה לא נותן כבוד ליועצת המשפטית.

עיסאווי פריג': אני מבקש לכתוב את זה.

עיסאווי פריג': אני רוצה שהעמדה של היועצת המשפטית תירשם בפרוטוקול.

עיסאווי פריג': היא אמרה שהתהליך פוגע בשורש הליך החקיקה.

שולי מועלם-רפאלי: לא נכון, היא אמרה שהדיון משפר באופן ניכר את התהליך.

<אביטל סומפולינסקי: הדיון בהצעת החוק ב-4 במאי משפר באופן משמעותי את היכולת להיערך בכנסת.

<אביטל סומפולינסקי: מה יהיה בהליך החקיקה אנחנו לא יכולים לדעת, אבל אני אומרת שלא מדובר רק בזה שהכנסת תחוקק את זה עד 15 במאי, כי ממה שאני מבינה, הממשלה מצפה מהכנסת להיערך להשלמת הליכי החקיקה כמה ימים לפני 15 במאי כדי שאפשר יהיה- - -

עיסאווי פריג': להערכתך יתקיים הליך חקיקה נכון בזמן הזה?

עיסאווי פריג': אני שואל אותה.

דוד ביטן: היא אמרה מה שהיא אמרה.

דוד ביטן: אם אתה לא מסכים – לך לבג"ץ.

<אביטל סומפולינסקי: ההנחה הייתה שהצעת החוק תונח על שולחן הכנסת רק ב-8 במאי.

<אביטל סומפולינסקי: לגבי לוח הזמנים הזה, ההערכה שלנו היא שבלוח הזמנים הזה לא ניתן יהיה לקיים הליך חקיקה ראוי.

דוד ביטן: אמרתם שאתם לא תספיקו, היועצים המשפטיים.

דוד ביטן: כוח אדם משפיע על הליך חקיקה?

דוד ביטן: נוסיף עוד שני עורכי-דין ותשלימו את זה.

<אביטל סומפולינסקי: זה לא כוח אדם.

<אביטל סומפולינסקי: הליך חקיקה ראוי הוא גם הליך חקיקה שנותנים לחברי הכנסת- - -

דוד ביטן: מי אמר לך שלא ניתן?

דוד ביטן: אערוך דיונים במשך 24 שעות ביממה.

<אביטל סומפולינסקי: מרגע הנחת הצעת החוק על שולחן הכנסת חברי הכנסת יכולים ללמוד את הצעת החוק, להבין אותה, ללבן אותה.

איתן כבל: אבל למה לך לקלקל לנו את הבג"ץ?

איתן כבל: כך יש סיכוי שבג"ץ יפסול את התהליך הזה.

דוד ביטן: - - - אז אני עניתי לך, עם כל הכבוד, אם חסרים עורכי-דין אז שיביאו עורכי-דין.

דוד ביטן: זה לא סיבה להגיד- - -

שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת ביטן, כדי שנוכל ללכת להצביע בוועדת הכנסת צריך לקרוא עכשיו את הצעת החוק, שחברי כנסת יוכלו להציג את ההסתייגויות שלהם ואז נוכל להתחלק בינינו.

<ברוריה מנדלסון: הצעת חוק השידור הציבורי הישראלי (תיקון מס' 7) (דחיית יום התחילה), התשע"ז–2017 סעיף 1 – תיקון סעיף 80 "בחוק השידור הציבורי הישראלי, התשע"ד-2014 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 80(א), בהגדרה "הסכום הכולל", במקום פסקאות (1) ו-(2) יבוא: "(1) בשנת 2017 – 546.25 מיליון שקלים חדשים; (2) בשנת 2018 – 625 מיליון שקלים חדשים;".

<ברוריה מנדלסון: "

<אביטל סומפולינסקי: אם אני מבינה נכון, כפי שהצהירו נציגי משרד האוצר השינוי בסכומים האלה נובע אך ורק בשל הדחייה.

<אביטל סומפולינסקי: העלינו את זה גם בשיחה קודמת.

<אביטל סומפולינסקי: סעיף 80(ה) מדבר על זה שהסכום הכולל יתעדכן לראשונה ביום ג' בטבת התשע"ז, 1 בינואר 2017.

<אביטל סומפולינסקי: למיטב הבנתנו הסכומים האלה הם סכומים נומינליים של הסכום הכולל, אבל הם לא כוללים את ההצמדה למדד של 1 בינואר 2017.

<אביטל סומפולינסקי: אם נצמדים לשינוי טכני בלבד שנובע מן הדחייה אז יש צורך גם לעדכן את הסכום הכולל, עם הצמדה ל-1 בינואר 2017.

<אסף וסרצוג: כפי שאת מבינה את זה, רק לתאריך 1 בינואר?

<אסף וסרצוג: אולי נשנה את זה ל-1 בינואר 2018 ואז נעשה את התיקון.

<אסף וסרצוג: יש מניעה לכך?

<אביטל סומפולינסקי: איזו הצדקה יש לא לעשות את ההצמדה לשנת 2017?

<אסף וסרצוג: כאשר בנו את זה ההנחה הייתה, כך אני מבין, גם המדד היה אפסי כך שזה לא ישפיע, אבל מאחר ובנו את החוק כאשר התאגיד אמור היה לקום ב-2015 אז ההנחה הייתה שבשנת 2017- - -

<אביטל סומפולינסקי: התיקון הזה הוא משנת 2016 ונקבע בסעיף 92 שהוא נכנס לתוקף באוקטובר 2016.

<אסף וסרצוג: תיכף נעשה את ההצמדה ואתן לכם את המספרים המדויקים, אין בעיה.

עיסאווי פריג': לגבי התקציבים שאני רואה, בשנת 2017 – 546 מיליון ש"ח, בשנת 2018 – 625 מיליון ש"ח.

עיסאווי פריג': התקציבים שאני רואה, מה לגבי התאגיד החדש?

<אסף וסרצוג: זה לא פה.

עיסאווי פריג': אני רוצה הסבר ממשרד האוצר.

דוד ביטן: הסבירו את זה בהתחלה.

<אסף וסרצוג: החוק הזה תתייחסו אליו לצורך העניין כאילו אין את התזכיר השני.

<אסף וסרצוג: החוק הזה רק מאריך את יום התחילה ולכן מעדכנים את התקציב.

<אסף וסרצוג: מכיוון שהתאגיד לא יתחיל לפעול ב-30 באפריל אלא ב-15 במאי, זה אומר שהתקציב שלו צריך להיות מופחת בשבועיים.

עיסאווי פריג': התקציבים שמופיעים כאן, אם החוק החדש יעבור הם יושפעו?

עיסאווי פריג': הם יהיו קטנים יותר?

<אסף וסרצוג: לא, הם לא ישתנו.

<אסף וסרצוג: הם יישארו כפי שהם בדיוק.

עיסאווי פריג': אז לחוק החדש יתווסף תקציב חדש?

<אסף וסרצוג: לא.

<אסף וסרצוג: מן החוק החדש ייגזר תקציב החדשות.

<אסף וסרצוג: ייקחו את הסכום הכולל שיש לכל התאגיד כפי שהוא היום ויגזרו ממנו את תקציב חטיבת החדשות.

עיסאווי פריג': זה לא קשור לסכומים שמופיעים כאן?

<אסף וסרצוג: הוא בתוך הסכומים שמופיעים פה.

דוד ביטן: יש את החוק השני.

דוד ביטן: אם הוא יעבור אז בוודאי יהיה תקציב לבקשות התקציב לתאגיד הרגיל מתוך הסכומים האלה.

עיסאווי פריג': אז יש סיכוי שיהיה שינוי גם בחוק הזה לגבי הסכומים?

<אסף וסרצוג: יהיה שינוי בסעיף הזה.

דוד ביטן: כרגע מתייחסים כאילו החוק השני לא עבר, ואז יתקנו את הסכומים.

עיסאווי פריג': כאשר החוק החדש יעבור הסעיף הזה לגבי הסכומים יבוא לשינוי כאן?

דוד ביטן: כן, זה ישתנה.

<אסף וסרצוג: יהיה תקציב נפרד לתאגיד הזה ולתאגיד החדשות.

עיסאווי פריג': מה תקציב החדשות בתאגיד החדש שאמור להיות?

<אסף וסרצוג: רוצים להיכנס לזה עכשיו?

עיסאווי פריג': שנדע.

<אסף וסרצוג: כ-135 מיליון שקל.

עיסאווי פריג': אז 135 מיליון שקל ירדו מהתקציב שמופיע כאן.

<אסף וסרצוג: נכון, וייכתבו בסעיף אחר לתאגיד החדשות.

עיסאווי פריג': עם 135 מיליון שקל אמורים לנהל חדשות במדינת ישראל בשידור הציבורי, בטלוויזיה וברדיו?

<אסף וסרצוג: אמת.

שולי מועלם-רפאלי: תחנת רדיו אחת ותחנת טלוויזיה אחת?

דוד ביטן: יש למישהו הערות לסעיף הזה?

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: נעבור לסעיף השני.

<ברוריה מנדלסון: סעיף 2 – תיקון סעיף 92 "בסעיף 92(א) לחוק העיקרי, במקום "ביום ד' באייר התשע"ז (30 באפריל 2017)" יבוא "ביום י"ט באייר התשע"ז (15 במאי 2017)".

<ברוריה מנדלסון: "

יגאל גואטה: הוא ממליץ שאנחנו נצביע על הצעת החוק אבל את התאריך תשאיר פתוח כי ממילא הולכים להאריך את זה.

דוד ביטן: אני רוצה לשאול לגבי מועד התחילה.

דוד ביטן: בדרך כלל זה עם הפרסום ברשומות.

דוד ביטן: לא היה לנו זמן לפרסם ברשומות ולכן אני מבקש שיהיה רשום שהמועד הוא ממועד אישור החוק במליאה.

איתן כבל: אפשר להצביע כבר גם על מועדים אלטרנטיביים אחרים?

<אביטל סומפולינסקי: אני לא רוצה לכתוב תאריך כי אני לא יודעת מתי החוק יאושר.

<אביטל סומפולינסקי: הרשומות התחייבו לפרסם את החוק.

<אביטל סומפולינסקי: אפשר להוסיף סעיף תחילה, שתחילתו של חוק זה ביום קבלתו בכנסת.

דוד ביטן: מקובל?

דוד ביטן: זה פותר את הבעיה.

<אביטל סומפולינסקי: ואם החוק לא יתקבל עד 30 באפריל?

<אביטל סומפולינסקי: אם הוא יתקבל אחרי 30 באפריל?

<אביטל סומפולינסקי: אני לא יכולה לכתוב תאריך.

<אביטל סומפולינסקי: אני לא יודעת באיזה יום החוק יתקבל בכנסת.

<אביטל סומפולינסקי: זה יהיה סעיף 3.

<אסף וסרצוג: יכול להיווצר מצב היפותטי לפי מה שאת אומרת שהחוק לא יעבור עד 30 באפריל, התאגיד יתחיל לשדר ואז הוא ייכנס לתוקף רטרואקטיבית, ואז מה?

<אסף וסרצוג: ואז הרשות תשוב מהפירוק?

<אסף וסרצוג: זה לא יכול לקרות טכנית.

<אסף וסרצוג: אני מנסה להסביר את הבעיה הזאת.

דוד ביטן: מה אתה רוצה?

<אסף וסרצוג: בתחילה יש פירוק, הרשות יוצאת לפירוק, ונגמר, ואז התאגיד מתחיל לשדר.

<אסף וסרצוג: זה לא מצב הפיך.

דוד ביטן: אם הכנסת לא מקבלת את זה עד 30 באפריל אז אין חוק.

דוד ביטן: אנחנו נמשוך את הצעת החוק, לא תהיה ברירה.

<אביטל סומפולינסקי: אם הכנסת לא מקבלת את החוק עד 30 באפריל אז התאגיד מתחיל לפעול.

<אסף וסרצוג: אז לא הבנתי מה הסעיף המוצע פותר.

דוד ביטן: הוא מתייחס לעניין הפרסום.

דוד ביטן: אם בכנסת לא מצליחים להעביר את זה אז נמשוך את הצעת החוק.

<אביטל סומפולינסקי: אם החוק שותק, לפי הפרשנות החוק נכנס לתוקף ביום פרסומו.

דוד ביטן: עכשיו נעבור להסבר להסתייגויות.

דוד ביטן: אני מציע שאם עד 30 באפריל לא נעביר את הצעת החוק אז הממשלה תמשוך את הצעת החוק, אין לה ברירה.

דוד ביטן: יש חוק אחר שנותן לתאגיד ב-30 באפריל לעלות לשידור.

דוד ביטן: אבל מצד שני, אם נעביר את החוק ולא יפרסמו ברשומות אז לא יהיה חוק, אז מה עשינו?

דוד ביטן: זה גם לא הגיוני.

דוד ביטן: זה לא הגיוני וזה לא הגיוני.

<אסף וסרצוג: הנוסח הוא לעניין הפרסום ברשומות.

דוד ביטן: רק לעניין הפרסום ברשומות.

<אביטל סומפולינסקי: הכניסה לתוקף של החוק היא לא ביום הפרסום ברשומות אלא במועד הכי מוקדם שאפשר להיות, וזה עם קבלת החוק בכנסת.

<אביטל סומפולינסקי: אם הכנסת לא תקבל את החוק לפני 30 באפריל הבעיה היא לא מועד התחילה, מועד כניסת החוק לתוקף, אלא הבעיה היא מה קורה ב-30 באפריל.

עיסאווי פריג': אני מבקש להגיש הסתייגות ראשונה, לדחות את מועד התחילה ל-30 ביולי ולא ל-15 במאי.

דוד ביטן: יש הסכם ואנחנו פועלים לפי ההסכם הזה.

דוד ביטן: אתה לא יכול להגיש עכשיו עוד הסתייגויות.

דוד ביטן: אין עכשיו פתיחה של ההסתייגויות.

דוד ביטן: נתנו להם מועד.

<אביטל סומפולינסקי: אבל הוא עוד לא קרא אותן.

עיסאווי פריג': בוודאי אני יכול להגיש הסתייגויות בעל-פה.

דוד ביטן: רק בכתב.

עיסאווי פריג': יש תקנון.

עיסאווי פריג': אני מוסר שמרצ מצטרפת להסתייגויות של יש עתיד, של המחנה הציוני ושל אורלי לוי אבקסיס.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מתחילים להתקדם.

שולי מועלם-רפאלי: כל מה שהיה כאן קודם נגמר ואנחנו עוברים לנימוק ההסתייגויות של חברי הכנסת: קארין אלהרר, אחריה עיסאווי פריג' ואיתן כבל.

שולי מועלם-רפאלי: חברת הכנסת קארין אלהרר, בבקשה.

קארין אלהרר: גברתי היועצת המשפטית.

קארין אלהרר: תודה גברתי יושבת-הראש.

קארין אלהרר: קודם כול, אני מבהירה שההסתייגויות הן בשם כל סיעת יש עתיד.

קארין אלהרר: אנחנו מצטרפים גם להסתייגויות של מרצ, של המחנה הציוני ושל חברת הכנסת לוי אבקסיס, והם מצטרפים אלינו, הם יודיעו על כך.

שולי מועלם-רפאלי: יש לרשותך 20 דקות.

שולי מועלם-רפאלי: יש שעתיים כדי לנמק את כל ההסתייגויות, כך נקבע פה.

קארין אלהרר: יש לי 47 הסתייגויות.

שולי מועלם-רפאלי: מצוין, אז יש לך 20 דקות לנמק אותן.

שולי מועלם-רפאלי: את לא חייבת לנמק כל אחת, את יכולה לנמק נימוק כללי.

קארין אלהרר: אם תפריעו לי לא אוכל לנמק.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא אפריע לך.

שולי מועלם-רפאלי: את גם מכירה אותי שלא אתן לאחרים להפריע.

שולי מועלם-רפאלי: אני רק מגדירה, יש לרשותך 20 דקות, אחר-כך 20 דקות לחבר הכנסת פריג' ו-20 דקות לחבר הכנסת כבל.

שולי מועלם-רפאלי: בבקשה.

קארין אלהרר: אעשה כמיטב יכולתי.

וסעיף מטרה אחרון: אני רוצה להסביר.

וסעיף מטרה אחרון: כפי שקראו לזה הבוקר, יש "אורנים" קטן ויש "אורנים" גדול.

וסעיף מטרה אחרון: אנחנו כאילו מתעסקים עכשיו בפרוצדורה, ב"אורנים" הקטן: מה בסך הכול עושים כאן?

וסעיף מטרה אחרון: אנחנו רק דוחים את יישום החוק.

וסעיף מטרה אחרון: אבל זה לא נכון.

וסעיף מטרה אחרון: עלה כאן בדיון, שהחל ב-16:15 ונמשך כבר כמעט 6 שעות, אנחנו יושבים כאן ומקשקשים ומדברים.

וסעיף מטרה אחרון: התשובות שקיבלנו לא ראויות, ויותר מזה, הן לא נותנות תשובה.

וסעיף מטרה אחרון: התשובה האמיתית היא שממשלת ישראל לא רוצה את חוק השידור הציבורי.

וסעיף מטרה אחרון: התשובה האמיתית היא שממשלת ישראל רוצה תקשורת מגויסת.

וסעיף מטרה אחרון: לכן מצאנו לנכון להוסיף את כל סעיפי המטרה האלה.

וסעיף מטרה אחרון: בואו נקרא לילד בשמו, בואו נפסיק להסתתר מאחורי כל התירוצים האלה.

וסעיף מטרה אחרון: במיוחד נכון הדבר שלא מצאתי ולו חצי סיבה לפיטוריו של ברוך שי, מנהל חטיבת החדשות.

וסעיף מטרה אחרון: הסתייגות מספר 11 – לבטל את סעיף 1(1) לחוק המוצע.

וסעיף מטרה אחרון: הסתייגות מספר 12 – לבטל את סעיף 1(2) לחוק המוצע.

וסעיף מטרה אחרון: לחילופין, בסעיף 1(1), במקום "תקציב של 546.

וסעיף מטרה אחרון: 25 מיליון ש"ח לשנת 2017" יבוא "תקציב של 538.25 מיליון ש"ח לשנת 2017".

וסעיף מטרה אחרון: אני רוצה להסביר.

וסעיף מטרה אחרון: זה הורדה של 8 מיליון ש"ח.

וסעיף מטרה אחרון: הסכום שמוצע לחטיבת החדשות, אחרי כל ההורדות והקיזוזים, בינינו, זה לא באמת סכום שאפשר לנהל אתו חטיבת חדשות.

וסעיף מטרה אחרון: מה, אתם רציניים?

וסעיף מטרה אחרון: 135 מיליון ש"ח לחטיבת חדשות?

עיסאווי פריג': מה התקציב של חדשות 2?

<אסף וסרצוג: חטיבת החדשות של ערוץ 2 ושל ערוץ 10 תקציבה פחות מ-100 מיליון שקל.

<קריאה: זה 90 מיליון שקל, אבל בלי הרדיו, בלי רשת ב'.

<קריאה: תקציב החדשות הוא גדול למדי יחסית.

קארין אלהרר: הסתייגות מספר 14 – בסעיף 1(2), לחילופין, שוב הורדתי 9 מיליון ש"ח מאותם נימוקים בדיוק.

שולי מועלם-רפאלי: מה הרציונל?

באה ואומרת: הסתייגות מספר 19 – "על מנת לאשר תוספות תקציביות נוספות לאלו המצוינות בסעיף זה יש לערוך משאל-עם.

באה ואומרת: תוספת תאושר רק ברוב"- - -

דוד ביטן: אני כבר אומר לכם שאגיש טענת נושא חדש על חלק מן ההסתייגויות, יהיה דיון בוועדת הכנסת ונחזור לכאן.

קארין אלהרר: עוד דבר, גם הסתייגויות שלא אקרא יהיה לי עליהן זמן דיבור במליאה?

<אביטל סומפולינסקי: כל עוד לא התקבלה ההסתייגות.

דוד ביטן: אל תקריאי.

דוד ביטן: תדברי באופן כללי.

דוד ביטן: את לא צריכה להקריא אחת-אחת.

קארין אלהרר: אגיד באופן כללי.

קארין אלהרר: השם האמיתי של החוק הזה צריך להיות "מה שווה התאגיד אם לא נשלוט בו?" זה השם.

עיסאווי פריג': נכון, נפל להם, ברח להם מבין הידיים.

דוד ביטן: דווקא הסתייגות נחמדה.

איתן כבל: עלה לי רעיון להסתייגות, שאת ה-17 מיליון שקל של הדחייה נביא לקובלנץ ולגיל עומר, נדיח אותם, הם ילכו.

איתן כבל: זה יהיה פיצוי נאות והכול יהיה בסדר, פתאום הכול יהיה טוב.

איתן כבל: ..

קארין אלהרר: לברוך שי...

איתן ברושי: לברוך שי זה ה-17 מיליון שקל הנותרים בשל הדחייה של השבועיים הנוספים.

איתן ברושי: ..

קארין אלהרר: הגשתי את כל ההסתייגויות.

קארין אלהרר: אני רוצה לומר רק שני משפטים.

קארין אלהרר: גם מהדברים שנאמרו כאן היום, אני אומרת לכם, אנחנו מכלים את זמננו.

קארין אלהרר: מי שצריך לקבוע באמת זה הכנסת, שהיא הריבון.

קארין אלהרר: לא ראש הממשלה.

קארין אלהרר: כי ראש הממשלה מאחורי העניין.

עיסאווי פריג': נשארה כנסת בעידן ביבי?

קארין אלהרר: צחי הנגבי הוא השר.

קארין אלהרר: איפה השר?

קארין אלהרר: בחוץ לארץ.

<רן שטרית: הנסיעה נקבעה מראש.

עיסאווי פריג': אירוע מכונן כזה ושר התקשורת נמצא בחוץ לארץ?

עיסאווי פריג': אני לא מבין איך זה.

<רן שטרית: הוא נסע ליומיים.

<רן שטרית: לתזכיר הגדול הוא יגיע.

קארין אלהרר: הוא ידע על זה מראש.

איתן כבל: זה נסיעה בענייני התאגיד...

מה אתה רוצה, שידחה גם את הטיסה?

לא מספיק שדוחים את פתיחת השידורים?

קארין אלהרר: אני לא חושבת שצריך להפריד בין חטיבת החדשות לתאגיד כולו.

דוד ביטן: אבל זה לא בחוק הזה.

קארין אלהרר: הוספתי את זה.

קארין אלהרר: זה הסתייגות.

דוד ביטן: אחר-כך אגיד שזה נושא חדש.

קארין אלהרר: אני מבינה הכול.

איתן כבל: שכל אחד יעשה את עבודתו, זה מה שהיא אומרת.

קארין אלהרר: אני יותר מדי מבינה שהאירוע המכונן הזה הוא עלא פאדי, לא יקרה כלום, סתם, ריק, "אין כלום כי לא יהיה כלום", לא יהיה.

זה הסתייגות או קביעה?

קארין אלהרר: אני אומרת לך מניסיון של שנתיים, אנחנו נתכנס פה עוד ועוד ועוד ולא יקרה כלום.

קארין אלהרר: אמרתי מה שיש לי להגיד.

עיסאווי פריג': מרצ מצטרפת להסתייגויות של יש עתיד, המחנה הציוני וחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

עיסאווי פריג': נמשיך במערכון "ארץ נהדרת" שאתם כופים עלינו.

עיסאווי פריג': אסתפק בהקראת ההסתייגויות, על-פי התקנון.

עיסאווי פריג': לסעיף 1 ברישה יתווסף, לאחר המילה "חדשים", "שייגבו מן הציבור בדרך של העלאת מסים או קיצוץ במשרדי הממשלה החברתיים".

עיסאווי פריג': לסעיף 1 ברישה יתווסף, לאחר המילה "חדשים", "לאחר שיוסבר לאזרחים משלמי המסים מדוע חל עיכוב בתחילת השידורים".

עיסאווי פריג': לסעיף 1 יתווסף, לאחר המילה "חדשים", "רק לאחר שיוסבר על מה הוצע הכסף מתחילת השנה".

עיסאווי פריג': לסעיף 1 בסיפה יתווסף, לאחר "625 מיליון שקלים חדשים", "שייגבו מן הציבור בדרך של העלת מסים או קיצוץ במשרדי הממשלה החברתיים".

עיסאווי פריג': לסעיף 1 בסיפה יתווסף, לאחר "625 מיליון שקלים חדשים", "רק אם יובטחו שידורי החדשות בתאגיד החדש".

לסעיף 2 יתווסף: במקום "15 במאי 2017" יבוא "30 ביולי 2017".

לסעיף 2 יתווסף: אני מגיש את ההסתייגויות בשם מרצ.

<אביטל סומפולינסקי: לא הערתי קודם, חברת הכנסת קארין אלהרר, באחת מן ההסתייגויות שלכם אתם מבקשים לבטל את סעיף 2.

<אביטל סומפולינסקי: לפי תקנון הכנסת אי אפשר להגיש הסתייגות שבעצם מאיינת את החוק.

<אביטל סומפולינסקי: אם לא תהיה דחייה זה בעצם המשמעות של החוק.

קארין אלהרר: נוריד את ההסתייגות הזאת.

יואב קיש: חבר הכנסת איתן כבל יצא לרגע.

<אסף וסרצוג: לגבי "30 ביולי"- - -

<אביטל סומפולינסקי: ההערה שאתה הולך להגיד רלוונטית גם להסתייגויות של"יש עתיד", שגם שם יש לא מעט הסתייגויות לגבי המועד.

<אסף וסרצוג: רק ההסתייגויות הספציפיות האלה.

<אסף וסרצוג: אלה הסתייגויות תקציביות.

יואב קיש: גם את ההסתייגות שלי הורדתי בגלל זה.

יואב קיש: ברור שללא הסכמת משרד האוצר אי אפשר.

<אסף וסרצוג: הם העלו את ההסתייגויות כאופוזיציה אז אני חייב להתייחס.

קארין אלהרר: אבל ההסתייגויות שלי היו על הפחתות.

<אסף וסרצוג: היא מתייחסת לבקשה של חבר הכנסת פריג'.

יואב קיש: נאמר.

יואב קיש: נעבור להסתייגויות של סיעת המחנה הציוני.

יואב קיש: איתן כבל, בבקשה.

איתן כבל: הסתייגויות סיעת המחנה הציוני להצעת חוק השידור הציבורי הישראלי (תיקון מס' 7), התשע"ז-2017.

איתן כבל: לסעיף 1 – א) הסעיף יימחק.

סעיף 1: לסעיף 2 – א) תיקון סעיף 92 – יימחק.

<אביטל סומפולינסקי: כפי שאמרתי קודם, גם את ההסתייגות הזאת לא ניתן להגיש כי היא מאיינת את החוק.

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: ב) בסעיף 92(א) לחוק העיקרי, במקום "י"ט באייר התשע"ז (15 במאי 2017)" יבוא "ביום ד' באייר התשע"ז (30 באפריל 2017)".

איתן כבל: ג) בסעיף 92(א) לחוק העיקרי, במקום "י"ט באייר התשע"ז (15 במאי 2017)" יבוא "ביום כ"ט בניסן התשע"ז (25 באפריל 2017)".

איתן כבל: ד) בסעיף 92(א) לחוק העיקרי, במקום "י"ט באייר התשע"ז (15 במאי 2017)" יבוא "ביום ל' בניסן התשע"ז (26 באפריל 2017)".

איתן כבל: ה) בסעיף 92(א) לחוק העיקרי, במקום "י"ט באייר התשע"ז (15 במאי 2017)" יבוא "התאגיד יתחיל תיכף ומיד!".

איתן כבל: ו) בסעיף 92(א) לחוק העיקרי, במקום "י"ט באייר התשע"ז (15 במאי 2017)" יבוא "ביום א' באייר התשע"ז (27 באפריל 2017).

איתן כבל: ז) לאחר המילה "במקום", המילה "ביום" תימחק.

איתן כבל: ח) לאחר המילה "יבוא" המילה "ביום" תימחק.

סעיף 56ב: <(היו"ר דוד ביטן)>

סעיף 1א: 1.

סעיף 1א: "חברת החדשות של ביבי".

סעיף 1א: 2.

סעיף 1א: "החוק לרמיסת עובדי רשות השידור ותאגיד 'כאן'".

סעיף 1א: 3.

סעיף 1א: "החוק לביטול העיתונות החופשית".

סעיף 1א: 4.

סעיף 1א: "החוק הלא החלטי של הממשלה".

סעיף 1א: 5.

סעיף 1א: "חוק הבזבזנות הגדול במדינה".

סעיף 1א: 6.

סעיף 1א: "החוק לייסוד משטר דיקטטורי בישראל".

סעיף 1א: 7.

סעיף 1א: "החוק לביטול חופש הביטוי בישראל".

סעיף 1א: 8.

סעיף 1א: "החוק שבא לסגור חשבונות אישיים של נתניהו".

סעיף 1א: 9.

סעיף 1א: "החוק לרמיסת הדמוקרטיה בישראל".

סעיף 1א: 10.

סעיף 1א: "החוק להפיכת מדינת ישראל למדינה טוטליטרית".

סעיף 1א: 11.

סעיף 1א: "חוק האובססיה של נתניהו".

סעיף 1א: 12.

סעיף 1א: "החוק להגחכת השידור הציבורי".

סעיף 1א: 13.

סעיף 1א: "החוק לשליטת נתניהו באמצעי התקשורת".

סעיף 1א: 14.

סעיף 1א: "חוק הדחיה הבלתי נגמרת".

סעיף 1א: 15.

סעיף 1א: "חוק העיתונות הפרטית של נתניהו".

סעיף 1א: אחרי כל שורה אפשר להגיד "דיינו"...

סעיף 1א: מי כתב את זה?

סעיף 1א: זה נחמד.

סעיף 131א: "בחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב-1982, בסעיף 1 –

כבלים" יבוא: ""בעל רישיון לשידורי לוויין" – מי שקיבל רישיון לשדר שידורי טלוויזיה באמצעות לוויין לפי פרק ב'2;"; (2) בהגדרה "בעל רישיון לשידורים", המילים "לפי פרק ב'2" – יימחקו;

לשידורים" יבוא: ""בעל רישיון לשידורים מסחריים" – בעל רישיון לשידורים, וכן מורשה לשידורים כהגדרתו בחוק השידורים המסחריים הניתנים לציבור;";

"היתר כללי: ""המועצה" – המועצה לשידורים מסחריים שמונתה לפי פרק ב'3;";

"הפקודה" יבוא: ""הרשות" – הרשות לשידורים מסחריים שהוקמה לפי פרק ב'3;";

"הפקודה" יבוא: ""ועדת הכלכלה" – ועדת הכלכלה של הכנסת;";

החברות" יבוא: ""חוק השידורים המסחריים הניתנים לציבור" – חוק השידורים המסחריים הניתנים לציבור, התש"ן-1990; "חקיקת התקשורת" – חוק זה וחוק השידורים המסחריים הניתנים לציבור; "יושב-ראש המועצה" – יושב-ראש המועצה ומנהל הרשות שמונה לפי פרק ב'3; "כללי המועצה" – כללי המועצה או הרשות, לפי העניין, שהותקנו לפי הוראות חוק זה;";

בזק" יבוא: ""קרוב" – בן זוג לרבות ידוע בציבור, הורה, הורי הורה, ילד וילדו של ילד, אח, ובן זוג של כל אחד מאלה;";

"שידורים" יבוא: ""שידורים מסחריים" – שידורים, וכן שידורים כהגדרתם בחוק השידורים המסחריים הניתנים לציבור;".

"שידורים" יבוא: אני מדלג הלאה.

סעיף 13: 55) הוספת סעיף 31 – סעיף 13(ג) יימחק.

סעיף 47: 61) שינוי שם החוק – במקום "הצעת חוק השידור הציבורי הישראלי (תיקון מס' 7) (דחיית יום התחילה)" יבוא: "הצעת חוק השידור הציבורי הישראלי (תיקון מס' 7) (המשך עליית התאגיד הציבורי לאוויר כמתוכנן)".

<אביטל סומפולינסקי: לפי תקנון הכנסת לא ניתן להגיש הסתייגות לשינוי שם של הצעת חוק.

איתן כבל: בסדר, מה זה משנה, לא היה להם מה להגיד אז כתבו את זה.

איתן כבל: עכשיו בואו נראה לְמה אני חוזר.

איתן כבל: אני מזכיר לך ש"עוד חוזר הניגון שזנחת לשווא".

איתן כבל: ..

איתן כבל: אלה ההסתייגויות שקראנו וההסתייגויות שאנחנו מגישים.

איתן כבל: אנחנו מצטרפים לכל ההסתייגויות הנוספות של הסיעות האחרות, כולל אורלי לוי אבקסיס, שהיא לא סיעה.

איתן כבל: זה כמובן לא קשור אחר-כך למה ש- - -.

יוסי יונה: אורלי לוי אבקסיס לא הגישה ביחד עם מרצ?

דוד ביטן: את ההסתייגויות של אורלי לוי אבקסיס גם צריך לצרף.

יואב קיש: למה צריך להקריא אותן?

דוד ביטן: רק להציג בכמה מילים.

<אביטל סומפולינסקי: אני רוצה לסייג, שכל הסיפה, ההצעה לתיקון שם הצעת החוק, זה לא קשור לנושא חדש.

<אביטל סומפולינסקי: אי אפשר להגיש את זה כהסתייגות.

<אביטל סומפולינסקי: יש פה הסתייגויות גם על התקציב וגם על המועד.

דוד ביטן: אני מבקש לטעון טענת נושא חדש על חלק מן ההסתייגויות.

דוד ביטן: ההסתייגויות שמבקשות לתקן או להוסיף סעיפים בחוק השידור הציבורי שאינם סעיף 80 או סעיף 92 לא קשורות להצעת החוק ומהוות נושא חדש.

דוד ביטן: אני מבקש לכנס את ועדת הכנסת לדיון על טענת נושא חדש.

<אביטל סומפולינסקי: אפשר להצביע על כל ההסתייגויות.

דוד ביטן: נצביע על כל אלה שהן לא נושא חדש.

דוד ביטן: נצביע עכשיו על כל ההסתייגויות שלא אמרנו עליהן שהן נושא חדש.

דוד ביטן: אחרי שוועדת הכנסת תתכנס נצביע על ההמשך.

<עידית חנוכה: נודיע לפרוטוקול שחבר הכנסת נגוסה מצביע במקום חברת הכנסת נורית קורן.

<אביטל סומפולינסקי: ההסתייגות של המחנה הציוני, הסתייגויות 1-6 לסעיף 1, ובסעיף 2 הסתייגויות 2-8, והוספת סעיף מטרה – 15 הצעות להוספת סעיף מטרה.

דוד ביטן: מי בעד ההסתייגויות של המחנה הציוני כפי שפירטה היועצת המשפטית, כאשר הן לא כוללות את הנושאים החדשים?

דוד ביטן: ירים את ידו.

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: מי נמנע?

דוד ביטן: בעד – 3

דוד ביטן: נמנעים – אין ההצעות של סיעת המחנה הציוני לא נתקבלו.

דוד ביטן: ההצעות של המחנה הציוני לא נתקבלו והפכו להסתייגויות.

<אביטל סומפולינסקי: 12 ההסתייגויות של מרצ למיטב הבנתי לא כוללות נושא חדש.

דוד ביטן: מי בעד ההסתייגויות של מרצ?

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: מי נמנע?

דוד ביטן: בעד – 3

דוד ביטן: נמנעים – אין ההצעות של סיעת מרצ לא נתקבלו.

איילת נחמיאס ורבין: מי בעד השידור הציבורי?

איילת נחמיאס ורבין: מי נגד השידור הציבורי?

דוד ביטן: ההצעות של מרצ לא נתקבלו ויהפכו להסתייגויות.

<אביטל סומפולינסקי: בהסתייגויות של יש עתיד אפשר להצביע עכשיו על הסתייגויות 1-20 ואז על הסתייגויות 22-24.

<אביטל סומפולינסקי: כל היתר נטענה לגביהן טענת נושא חדש.

דוד ביטן: מי בעד ההסתייגויות של יש עתיד, אלה שצוינו על-ידי היועצת המשפטית?

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: מי נמנע?

דוד ביטן: בעד – 3

דוד ביטן: נמנעים – אין ההצעות של סיעת יש עתיד לא נתקבלו.

איילת נחמיאס ורבין: מי בעד השידור הציבורי?

איילת נחמיאס ורבין: מי נגד השידור הציבורי?

דוד ביטן: ההצעות של יש עתיד לא נתקבלו ויהפכו להסתייגויות.

<אביטל סומפולינסקי: בהצעות של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס אפשר להצביע על ההצעה לתיקון סעיף 1 ועל כל ההצעות החלופיות לתיקון מספר בסעיף 2.

<אביטל סומפולינסקי: לגבי כל יתר הסעיפים נטענה טענת נושא חדש.

דוד ביטן: מי בעד ההסתייגויות של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס כפי שציינה היועצת המשפטית?

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: מי נמנע?

דוד ביטן: בעד – 3

דוד ביטן: נמנעים – אין ההצעות של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס לא נתקבלו.

איילת נחמיאס ורבין: מי בעד השידור הציבורי?

איילת נחמיאס ורבין: מי נגד השידור הציבורי?

דוד ביטן: ההצעות של אורלי לוי אבקסיס לא נתקבלו ויהפכו להסתייגויות.

דוד ביטן: אם אנחנו מקבלים את טענת נושא חדש אז בעצם נותר לנו רק להצביע על הצעת החוק.

דוד ביטן: נתכנס כאן שוב אחרי ישיבת ועדת הכנסת.

דוד ביטן: אני מחדש את ישיבת הוועדה.

דוד ביטן: חוק השידור הציבורי (תיקון מס' 7) (דחיית יום התחילה), התשע"ז-2017.

דוד ביטן: לגבי סעיף 1, יש תשובה ממשרד האוצר לגבי הבקשה של היועצת המשפטית?

<אסף וסרצוג: כן, גם בגלל שהמדד שלילי וגם בגלל שהחוק נדחה אז מתכונת ההצמדה לא רלוונטית.

<אסף וסרצוג: אנחנו מבקשים שההצמדה למדד תחול מ-1 בינואר 2018 ולא מ-1 בינואר 2017.

<אסף וסרצוג: זה פשוט נכון יותר.

דוד ביטן: מי בעד סעיף 1, כולל התיקון שהיועצת המשפטית ציינה?

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: מי נמנע?

דוד ביטן: בעד – 8

דוד ביטן: נמנעים – אין סעיף 1, עם התיקון שהוכנס בו, נתקבל.

דוד ביטן: הסעיף נתקבל.

דוד ביטן: נצביע על סעיף 2 שאין בו תיקונים.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: מי נמנע?

דוד ביטן: בעד – 8

דוד ביטן: נמנעים – אין סעיף 2 נתקבל.

דוד ביטן: הסעיף נתקבל.

דוד ביטן: אנחנו מוסיפים את סעיף 3 לגבי התחילה.

<אביטל סומפולינסקי: התחילה תהיה ביום קבלת החוק בכנסת.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: מי נמנע?

דוד ביטן: בעד – 8

דוד ביטן: נמנעים – אין סעיף 3, כפי שנוסח על-ידי היועצת המשפטית, נתקבל.

דוד ביטן: הסעיף אושר.

דוד ביטן: מי בעד כל הצעת החוק, עם התיקונים כפי שהצגנו אותם?

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: מי נמנע?

דוד ביטן: בעד – 8

דוד ביטן: נמנעים – אין הצעת חוק השידור הציבורי (תיקון מס' 7) (דחיית יום התחילה), התשע"ז–2017, נתקבלה.

דוד ביטן: הצעת החוק נתקבלה.

דוד ביטן: אני מגיש רביזיה על כל ההצבעות שהיו פה, על ההסתייגויות ועל החוק.

דוד ביטן: הרביזיה תהיה בשעה 00:05.

דוד ביטן: נצא להפסקה עד למועד הרביזיה.

דוד ביטן: אני מחדש את הישיבה.

דוד ביטן: רבותי, אנמק את הרביזיה.

דוד ביטן: הגשתי רביזיה אבל אני לא בטוח בעצמי בעניין הרביזיה.

דוד ביטן: זאת רביזיה טובה אבל קצת מוגזמת.

דוד ביטן: מי בעד הרביזיה?

דוד ביטן: ירים את ידו.

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: מי נמנע?

דוד ביטן: בעד – 2

דוד ביטן: נמנעים – אין

דוד ביטן: לא נתקבלה.

דוד ביטן: הרביזיה לא נתקבלה.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: לילה טוב.