ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 323, 2016-12-28 09:30

יעקב מרגי: בוקר טוב לכולם, חנוכה שמח.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, היום ה-28.12.2016, כ"ח בכסלו התשע"ז.

יעקב מרגי: הנושא: פעילות "שוברים שתיקה" בבתי הספר.

יעקב מרגי: אני אומר מספר מילות פתיחה שלי אישית, לאחר מכן אתייחס לפניות שקיבלתי גם מארגון "מילואימניקים בחזית" וגם מחברי הכנסת עודד פורר ואמיר אוחנה, נפתח דיון, חברי הכנסת ידברו לסירוגין, חבר כנסת ואורח, חוץ מהמציעים כמובן.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, בגדול, מי שמכיר אותי ואת ההתנהלות שלי לא ימצא אצלי שום חקיקה שלוקחת ימינה, שמאלה, ואני מנסה להיות ברמה הכי עניינית, במיוחד בתחום של העצמאות הפדגוגית והחופש האקדמי.

יעקב מרגי: אבל מרגע שאני מבין שהמערכות הממלכתיות לא יודעות לשמור על איזון ועולה מנהל בית ספר פעם ראשונה, מצפצף על וועדה בכנסת ופעם שניה עושה לה תנועה מגונה, תדמיינו, אומר "אני מצפצף" ולאחרונה הרהיב עוז ובא ואומר דעה כזאת היא לגיטימית ודעה אחרת היא דעה משיחיסטית שמיימית, אם אני מצטט נכון מהתקשורת, שלא צריך לחשוף את התלמידים לדעה כזאת, אני לא יכול לשחק אותה צדיק שטומן את ראשי בחול, לכן מהרגע שגם הפניה של מילואימניקים בחזית וגם פניית חברי הכנסת וסוגיה של החוק שבימים אלה מתגבש על ידי מספר חברי כנסת, אני אומר לכם, כל עוד המערכות הממלכתיות – והיה לי דיון אתמול גם כן בסוגיה הזאת של האוניברסיטה העברית שמקנה נקודות זכות בהתנדבות באגודות שהן כאלה ואחרות – לא מצאתי לנכון - - -

מירב בן ארי: בעמותות שהן מייצגות מחבלים.

יעקב מרגי: סליחה מירב, אמרתי אפס סובלנות.

יעקב מרגי: תגיד שזה עמותות שמייצגות מחבלים.

יעקב מרגי: כל עוד המחוקק לא פסל אותן, אני לא יכול לבוא בטענות לאוניברסיטה.

יעקב מרגי: אני לא רוצה שהיא תמתח את הקו.

יעקב מרגי: אתם יודעים למה?

יעקב מרגי: כי אני מכיר את חתך האוכלוסייה באקדמיה ואם הם ימתחו את הקו, מצבנו לא יהיה טוב.

יעקב מרגי: אני רוצה שהמחוקק יקבע אם המערכות הממלכתיות לא יודעות לפקח על עצמן.

יעקב מרגי: לכן אני אתן לחברי הכנסת המציעים בתחילה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אמיר אוחנה בבקשה.

יעקב מרגי: אנחנו מוגבלים בזמן וחברי הכנסת מתבקשים לקצר בדבריהם, שתי דקות.

יעקב מרגי: תנסה, לא נעמוד עם הסטופר.

אמיר אוחנה: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, "שוברים שתיקה" הוא אחד הארגונים שעומדים בראש החץ של תעשיית השקרים נגד מדינת ישראל וחיילי צבא הגנה לישראל, תוך שבמימון זר הם מכפישים, משקרים, מעוותים ומוציאים את דיבת הארץ רעה.

אמיר אוחנה: אני אומר את זה גם למי שמוכן להניח, ואני אינני מוכן, שכל מה שהם אומרים הוא אמת.

אמיר אוחנה: ישאל השואל, הכיצד?

אמיר אוחנה: כי חצי אמת גרועה משקר.

אמיר אוחנה: לקחת חלק קטן מהתמונה ולהציג אותה כאילו זו התמונה בכללותה, כאילו זו המדיניות הישראלית, כאילו זה מה שמתחולל, זה שקר.

אמיר אוחנה: מתוך אלפי ועשרות אלפי אינטראקציות יום יומיות שיש בין האוכלוסייה המקומית ביהודה ושומרון לבין חיילי צה"ל, לקחת את האחת שלא הייתה תקינה ולתאר אותה כאילו זה מה שמתחולל, זו המדיניות, זה מה שקורה, זה שקר.

אמיר אוחנה: אגב, הם עושים זאת במטרה מוצהרת, כפי שהם מעידים על עצמם, להביא לסוף מה שהם קוראים הכיבוש, ואנחנו קוראים השחרור, להציג את חיילי צה"ל כקלגסים ערלי לב שבאופן תכוף ושגרתי מתעללים במקומיים, זו תעשייה של שקרים.

אמיר אוחנה: אני רוצה לדבר על הכתבה שפורסמה אתמול ב"מידה" גלעד צוויג, הנציבות האירופית לפיתוח ותיאום בינלאומי שזו זרוע ביצועית של המועצה האירופית, מימנה את פעילות "שוברים שתיקה" בכמעט מיליון ₪, כאשר אחד מתחומי הפעולה של אותו גוף כפי שפורסם הוא להתערב במדינות עולם שלישי גם ללא הסכמת הממשלות המארחות, ובאופן ספציפי במערכת החינוך, כלומר "שוברים שתיקה" מקבלים את הכסף כדי להטמיע את האג'נדות של האיחוד האירופי בקרב תלמידי ישראל.

אמיר אוחנה: ביקשתי להקרין בפניכם סרטון קצר מהפגנה שנערכה באירלנד כדי להדגים מי עושה שימוש בחומרים של "שוברים שתיקה" ואיזה רושם יוצרים החומרים הללו על מי שלומד להכיר את ישראל דרכם.

אמיר אוחנה: (מוקרן סרטון)

<קריאה: איך זה מתקשר ל"שוברים שתיקה"?

אמיר אוחנה: מיד.

<קריאה: אמרו שם "שוברים שתיקה".

אמיר אוחנה: בוא נראה מה אמרו שם.

אמיר אוחנה: אמרו שם כך אדוני: "אין כאן שני צדדים.

אמיר אוחנה: יש כאן שלטון טרור ואפרטהייד ישראלי אשר ברשעות רצחנית חסרת רחמים הורג אזרחים חפים מפשע.

אמיר אוחנה: היו אצלנו בשבוע שעבר חיילי צה"ל ישראליים לשעבר מ"שוברים שתיקה".

אמיר אוחנה: כולם צריכים לקרוא את הספר שלהם כדי שנבין שכל מה שישראל עושה - - -

זהבה גלאון: אתה עושה את המניפולציה פשוט בלתי נסבלת.

אורן אסף חזן: לא זהבה, הוא עושה ההיפך ממך והוא אומר את האמת.

יעקב מרגי: אני מתחיל לקרוא לסדר.

יעקב מרגי: ביקשתי לסיים את הסרטון.

יעקב מרגי: אמיר תסיים.

אמיר אוחנה: כולם צריכים לקרוא את הספר שלהם כדי שנבין שכל מה שישראל עושה זה לחלוטין רצח, הנה סותמי הפיות, לא נעים להם לשמוע.

אמיר אוחנה: רצח בזדון.

אמיר אוחנה: אלה הם האנשים שעשו זאת, הוא אומר על "שוברים שתיקה", והם תיעדו איך קיבלו פקודה להרוג, לאיים אנשים חפים מפשע, והם צוו מפורשות על ידי מפקדיהם לתקוף אנשים חפים מפשע, ליצור תוהו ובוהו, ליצור כאוס, "תכריחו את הפלשתינים להגיב, ישראל נוצרה בדם, נולדה בגזענות" וכולי.

אמיר אוחנה: אדוני, את הרעל הזה נגד חיילי צה"ל, נגד מדינת ישראל ש"שוברים שתיקה" יוצרים, אנחנו צריכים להגיד באופן ברור ומפורש, לא בבית ספרנו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת עודד פורר.

יוסף ג'בארין: בוא, - - - את הסרטון, אתה - - -

יעקב מרגי: אני אומר לכם, חברי כנסת שיפריעו בקריאות ביניים לא תהיה להם רשות דיבור.

יעקב מרגי: אמרתי עוד הבטחה.

יעקב מרגי: תמר, את בכוונת פעם ראשונה.

יעקב מרגי: אבו מערוף פעם ראשונה.

יעקב מרגי: אילן פעם ראשונה.

יעקב מרגי: אפס סובלנות הבטחתי לכם, אני מקיים.

יעקב מרגי: הרבה הבטחות אני לא יכול לקיים, את זה אני מקיים.

עודד פורר: אדוני תודה ראשית באמת על קיום הדיון הזה בלוחות הזמנים האלה.

עודד פורר: שמצטרף קצת גם להצעת החוק שכבר הגשנו בתמיכה כמובן של שר החינוך, לגבי ההוצאה של ארגון "שוברים שתיקה" מבתי הספר.

עודד פורר: השימוש של הארגון הזה בכל מיני נקודות, כדי להפיץ את השקרים שלו ואת הדיבה שלו כבר חוצה כל גבול.

עודד פורר: צריך להבין שלוש נקודות שארגון "שוברים שתיקה" משתמש בהן.

עודד פורר: הראשון כמובן הוא מוציא את דיברת ישראל בעולם והוא עושה את זה בדיוק כמו שחטאו המרגלים בפרשת המרגלים, בזה שהוא לוקח קורטוב של אמת, איזה שהוא סיפור, מקרה שחלקו קרה ומלביש עליו סיפורים שלא היו ולא נבראו והוא הופך את זה לאמת שלו.

עודד פורר: מעבר לעבירה שיש פה ולאווירה העכורה שזה יוצר, כמובן שזה חמור שבעתיים כשעושים את זה גם בעולם ומוציאים את דיבת ישראל רעה.

עודד פורר: הדבר השני, את כל זה הם עושים כשהם מקבלים מימון זר.

עבדאללה אבו מערוף: - - -

יעקב מרגי: חבר הכנסת אבו מערוף, אני לא רוצה לקרוא לך פעם שניה.

עודד פורר: של מימון שלממשלות זרות.

עודד פורר: והדבר השלישי שחמור בארגון הזה, זה שהוא גם נמצא ונתפס כשהוא אוסף חומר מסווג על פעילות צה"ל, כפי שנחשף בתחילת 2016 בצורה חמורה ביותר, שגם מחייבת חקירה ונמצא גם העניין הזה - - -

זהבה גלאון: - -

יעקב מרגי: זהבה את מפריעה.

יעקב מרגי: פעם ראשונה.

עודד פורר: הלוואי שהיית מגנה על חיילי צה"ל כמו שאת מגנה על "שוברים שתיקה".

עודד פורר: אני אומר, בסופו של דבר שלושת הדברים האלה שעושה הארגון הם שלושה דברים חמורים מאין כמוהם, שחד משמעית צריכים להוציא אותו מחוץ לכותלי בתי הספר ומחוץ לכותלי האוניברסיטאות.

עודד פורר: חמור שבעתיים שמנהלים כמו אותו רן כהן מתיכונט, שפעם אחת סירב להשמיע את ההמנון בטקס יום הזכרון לרבין.

עודד פורר: פעם שניה זילזל בועדה, - - - חברי הכנסת ובפעם השלישית עוד אחרי זה הוא מכניס את "שוברים שתיקה" אליו לבית הספר.

עודד פורר: האם הוא הכניס ארגונים שהם ארגונים לא פוליטיים כמו "האמת שלי", "כמו מילואימניקים בחזית", האם הוא הביא את הארגונים האלה להופיע בפני התלמידים?

עודד פורר: לא.

עודד פורר: הוא הביא את "שוברים שתיקה" והוא ממשיך להתריס ולדרוס ברגל גסה את כל מה שנכון בדמוקרטיה הזאת כי הדמוקרטיה הזאת היא לא חד צדדית, ובבתי הספר אי אפשר להציג איזו שהיא תמונה שקרית וחד צדדית ועל שלושת הדברים האלה צריך ארגון "שוברים שתיקה" לצאת מחוץ לכותלי בית הספר ואני מקווה שהצעת החוק שלנו תעבור מהר וגם לא נמצא אותו בבתי ספר בקרוב.

יעקב מרגי: הרהרתי עם עצמי אם להביא בפניכם את תגובת ארגון "שוברים שתיקה" כי הציניות מטפטפת להם מהאזניים.

יעקב מרגי: "לצערנו נבצר מאיתנו להגיע כי אנחנו עסוקים בפעילות חינוכית מול בני הנוער".

יעקב מרגי: בסדר.

<קריאה: הם צודקים.

יעקב מרגי: בסדר, אם הם צודקים למה אתם כאן?

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: תודה.

ענת ברקו: - - -

יעקב מרגי: ענת ברקו, פעם ראשונה.

יעקב מרגי: עמית דרעי בבקשה, מילואימניקים בחזית.

<עמית דרעי: תודה.

<עמית דרעי: אני אהיה מאוד קצר וענייני.

<עמית דרעי: קודם כל הם לא כאן.

מירב בן ארי: הם אף פעם לא באים.

<עמית דרעי: בדיוק בגלל כל המהות.

<עמית דרעי: הם שמים פס על מוסדות המדינה, על מדינת ישראל.

זהבה גלאון: הם שמים פס עליך.

<קריאה: לא, הם שמים פס עלייך, זהבה.

<קריאה: אבל את רגילה ששמים.

ענת ברקו: - - -

יעקב מרגי: ענת פעם ראשונה.

אורן אסף חזן: צריך למחוק לך את החיוך מהפרצוף.

אורן אסף חזן: את לא מבינה את המשמעות של - - - בכלל.

יעקב מרגי: אורן תודה.

יעקב מרגי: בבקשה עמית.

<עמית דרעי: לנו יש דה-ז'ה-וו, לפני שנה ישבתי פה מולך, חבר הכנסת מרגי, וחברי הכנסת פה חתמו על עצומה בדיוק בנוסח החוק שהולך לעבור בעזרת חבר הכנסת אוחנה, מירב בן ארי, אורן חזן ואחרים, ושוב אנחנו בלופ, אותו דיון, ואני דווקא מתעקש לא לדבר הפעם על השקרים, על המניפולציות, על הפעילות בחו"ל, בארץ, כנגד מדינת ישראל וכנגד צה"ל, עברנו את השלב הזה, פירקנו עדות-עדות ופירקנו את השקרים המרכזיים.

<עמית דרעי: אנחנו בוועדת חינוך ונראה לי שהדבר הרלבנטי הוא שבסוף תלמידי ישראל ובכלל להבין מה זה ההרצאות האלה לתלמידי ישראל.

<עמית דרעי: אנחנו היינו שם, בכל בית ספר שזה קרה, הגענו מיד לאחר מכן.

<עמית דרעי: גם בבית ספר אדם בירושלים, גם בגימנסיה הרצליה.

<עמית דרעי: אגב, רם כהן, תיכונט, הדמוקרט הגדול, חברת הכנסת גלאון, הוא לא נותן לנו להיכנס.

<עמית דרעי: אני דיברתי איתו אישית, הוא לא נותן לנו להרצות בבית הספר שלו.

<עמית דרעי: הוא דמוקרט גדול רק לאיפה שזה מתאים לו.

תמר זנדברג: - - -

יעקב מרגי: לא להפריע.

יעקב מרגי: תמר זנדברג פעם שניה.

עודד פורר: אף נציג של מרצ לא הגיע ל- - -

יעקב מרגי: עודד אל תפריע.

יעקב מרגי: בבקשה.

זהבה גלאון: מי אתה בכלל שתחלק ציונים?

אורן אסף חזן: ציון אפס אני מחלק לך.

אורן אסף חזן: ציון אפס.

יעקב מרגי: עמית, תקשיב.

יעקב מרגי: קיבלת את רשות הדיבור.

יעקב מרגי: עד עכשיו עלית רק על מוקשים והגדלת לי את הבעיה.

יעקב מרגי: אתה לא רוצה לפוצץ לי את הדיון.

יעקב מרגי: דבר לי לעניין.

יעקב מרגי: הבטחת לדבר קצר וענייני.

יעקב מרגי: עד עכשיו לא דיברת לא ענייני ולא קצר.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, אם אתם רוצים שדבריו יישמעו – אל תפריעו.

<עמית דרעי: בסוף בסוף בסוף, אמרתי, הארגון שלנו "מילואימניקים בחזית" נמצא שם, בכל בית ספר ובכל מקום שהם עוברים.

<עמית דרעי: אנחנו יודעים מה הם אומרים, מה הם מספרים, ואיזה חומרים הם מחלקים.

<עמית דרעי: אני רוצה לשתף אתכם רק במשפט אחד.

<עמית דרעי: חברת הכנסת בן ארי קיבלה ממנו את החוברת הזאת, תצטט אותו בטח גם, ותגידו לי אם זה מקובל עליכם, חברי ועדת החינוך, שתלמידי ישראל יפתחו את החוברת של עדויות ילדים ונוער של "שוברים שתיקה" ויקראו כך: אני מצטט את זה מילה במילה "חיילי צה"ל מפעילים אלימות פיזית באופן תדיר", תדיר זה באופן קבוע, "לרוב בשרירותיות וללא סיבה של ממש" זה מה שפותח תלמיד החל מכיתה ז' ולומד.

יעקב מרגי: ענת ברקו פעם שניה.

יעקב מרגי: את נגררת לפרובוקציות.

יעקב מרגי: אני קורא אותך פעם שניה.

אורן אסף חזן: אין לך איזו שיחת - - -

יעקב מרגי: אורן פעם שניה.

<עמית דרעי: אני ממש עוד דקה מסיים.

<עמית דרעי: עזבו את כל השקרים והמניפולציות, הדבר הזה הוא עידוד סרבנות דה-פקטו.

<עמית דרעי: יושב התלמיד שם ושומע את זה, הוא אומר, אני חלק מהדבר הזה לא רוצה להיות.

<עמית דרעי: הדיון הזה הוא מעל לראש של מי שאנחנו מדברים עליו, וזה תלמידי ישראל.

<עמית דרעי: אז נמצאים פה שני תלמידים, בואו תשמעו אותם, חברי הכנסת.

<עמית דרעי: שני תלמידים מגימנסיה הרצליה.

<עמית דרעי: בואו תשמעו מה החוויה שלהם, אנחנו דיברנו שם גם, מה החוויה שלהם מההרצאה של "שוברים שתיקה".

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אילן גילאון בבקשה.

אילן גילאון: תודה רבה אדוני, אני כרגיל אהיה מאוד אקדמי, כפי שאני נוהג להיות.

אורן אסף חזן: - - -

יעקב מרגי: אני אקרא לך עוד פעם פעם שניה.

אורן אסף חזן: פעם שניה, שניה וחצי, שניה ושלושת רבעי.

אילן גילאון: אני רוצה להפריד את העניין לשניים.

אילן גילאון: אחד זה "שוברים שתיקה", - - -אני אדבר בסוף דבריי.

יעקב מרגי: מי שממהר לוועדה אחרת – שילך.

יעקב מרגי: לא יקבל ממני קדימות.

יעקב מרגי: יש רשימה.

יעקב מרגי: בוועדת חינוך הורדנו את הנוהל של כמה חברי כנסת.

יעקב מרגי: אין הקדמות.

אילן גילאון: אני אפתח במה שמתרחש היום במערכת החינוך בכלל.

אילן גילאון: בסימון של מערכת החינוך ברוח התקופה הזאת באמצעות חקיקות, אתם יותר מהכל ובראשכם הזרוע המדינית של נוער הזוועות שמסתובבת כאן, מסתובבים ומנצלים את הרוב שלכם כעדת כלבים שכל הזמן משתינה סביבה כדי לסמן את הסביבה.

יעקב מרגי: לשמאל מותר.

יעקב מרגי: הרגישות שלהם - - -

אילן גילאון: לשמאל מותר, אני לא אפריע לאף אחד שידבר.

יעקב מרגי: לא, ביקרת אותי על זה ש- - - עודד.

יעקב מרגי: עודד, בבקשה.

יעקב מרגי: לא להפריע לחבר הכנסת גילאון.

אילן גילאון: אנחנו כבר מתחילים לכתוב, אדוני היושב ראש, ספרים של אזרחות שבהם מדברים על דמוקרטיה אתנית, מושג חדש לגמרי, לא ידעתי מה הוא.

אילן גילאון: שר החינוך חושב שמערכת החינוך היא הבר מצווה הפרטית שלו.

אילן גילאון: לנגישות בבית הספר הוא לא דואג, אבל להגברת האלימות, להגברת ההתלהמות, להגברת הפירוד, זה כן.

אילן גילאון: תגידו לי אתם, מי מוציא את דיבתה של מדינת ישראל בחוצות יותר מאשר הקבוצה הזאת של הבי-בנט.

אילן גילאון: הקבוצה המורכבת הזאת שכל אחד צריך להוכיח למי יש דגל יותר גדול כלפי כולם.

אילן גילאון: וזה דבר שהוא איננו נסבל, אדוני היושב ראש.

אילן גילאון: אין לי מה לדבר פה כי המשחק הוא מכור, אבל אני מקווה שהתלמידים וההורים ומנהלים אמיצים כמו אלה שקמים מול הגזרה הזאת הם יעמדו בפרץ.

אילן גילאון: בוודאי "שוברים שתיקה".

יעקב מרגי: אילן, שאלה אליך.

יעקב מרגי: אתה לא חושב שרם כהן מתיכונט צריך לחשוף את תלמידיו למגוון הדעות הפוליטיות?

<קריאה: הם רוצים לאסור - - -

יעקב מרגי: סליחה, אני שאלתי את אילן גילאון.

אילן גילאון: אדוני היושב ראש, כל עמדה שאיננה מטיפה ללקיחת חיים ולגזענות היא מותרת בכל מקום.

יעקב מרגי: אז תכתוב לו את זה במייל.

אילן גילאון: בדיוק מה שחל על חסינות חברי הכנסת, זאת העמדה שלך להיכנס לתוך בתי ספר.

אילן גילאון: וכאשר אני צריך לשאול את עצמי אדוני, על מי אני סומך יותר, על נפתלי בנט או על רם כהן, על רם כהן במאת האחוזים.

אילן גילאון: אני רוצה להגיד משהו על "שוברים שתיקה".

אילן גילאון: איך אומרים, הכי גרועים הם לא הפרושים ולא האיסיים, הכי גרועים הם ה - - -

יהודה גליק: - - -

אורן אסף חזן: יהודה, חשבת לעשות הסבה לסדרן?

יעקב מרגי: יהודה, אל תפריע לי.

יעקב מרגי: זה על חשבונך.

יעקב מרגי: כל מי שיגזול דקות זה על חשבון הדיבור שלו.

יעקב מרגי: אל תהיה ה רופא של הכנסת.

יעקב מרגי: מי שרוצה לחטוף התקף, שיקבל, מי שרוצה - - -

אילן גילאון: אתה רואה מה דיברתי, אפילו הר הבית בידינו.

יעקב מרגי: יהודה גליק קיבל את רשות הדיבור שלו, כך שאת יכולה למחוק אותו - - -

אורן אסף חזן: מה מצחיק, זה דיון מאוד חשוב.

אורן אסף חזן: אותי זה לא מצחיק.

אורן אסף חזן: שייקחו לעצמם חדר, שיפסיקו עם המשחקים האלה.

אילן גילאון: תיקח אתה לעצמך.

אורן אסף חזן: אל תדאג לי.

אילן גילאון: בלקחת חדרים אתה יותר מומחה מאיתנו.

אורן אסף חזן: אני בלחלק חדרים.

אורן אסף חזן: אם תרצה הדרכה אני אתן לך.

אורן אסף חזן: לפחות אני לא בוגד.

זהבה גלאון: - - -

אורן אסף חזן: אני אומר את האמת.

זהבה גלאון: מי אתה חושב שאתה?

זהבה גלאון: סרסור של - - -

אורן אסף חזן: אני אוהב העם.

אורן אסף חזן: לא - - -

זהבה גלאון: מי אתה שתגיד - - - סרסור.

אורן אסף חזן: זהבה, קחי כוס מים ותירגעי.

אורן אסף חזן: קח כוס מים ותירגע.

יעקב מרגי: אתה אל תחזור בדבריך - - - שניכם לא תחזרו מדבריכם.

יעקב מרגי: אני לא שבט המוסר שלכם.

יעקב מרגי: בבקשה.

<קריאה: אתה מוכן שיקראו לחברי כנסת "בוגד"?

יעקב מרגי: חופש הביטוי.

יעקב מרגי: רם כהן לימד אותי מה זה חופש הביטוי.

<קריאה: מה הקשר לרם כהן?

<קריאה: ככה בוועדה - - -

אורן אסף חזן: על ראש הגנב בוער הכובע.

יעקב מרגי: אל תטיפי לי מוסר.

יעקב מרגי: טוב.

יעקב מרגי: אני מרגע זה מפעיל - - - אורן, אתה על הכוונת שלי.

תמר זנדברג: - - - כן או לא?

יעקב מרגי: אמיר פעם ראשונה.

יעקב מרגי: תמר זנדברג, פעם שלישית.

יעקב מרגי: החוצה.

יעקב מרגי: תוציאו את תמר זנדברג החוצה.

יעקב מרגי: היא הראשונה תשלם.

יעקב מרגי: ועדת האתיקה, תכתבי לי.

אורן אסף חזן: אני לא קראתי לה בוגדת.

חיים ילין: אתה בוגד מספר אחד במפעל הציוני.

יעקב מרגי: חיים פעם ראשונה.

יעקב מרגי: קראתי לה פעם שלישית לא הקשיבה לי.

אילן גילאון: הוא קורא לי בוגד.

יעקב מרגי: הוא יחזור בו.

יעקב מרגי: אורן, אתה מוכן לחזור בך מהמילה בוגד?

אורן אסף חזן: אני אחזור על מה שאמרתי.

אורן אסף חזן: אמרתי "לפחות אני לא בוגד".

יעקב מרגי: התכוונת לאילן גילאון?

אורן אסף חזן: אני לא עומד פה למשפט אדוני היושב ראש.

אילן גילאון: גם אני לא עומד פה למשפט.

יעקב מרגי: אורן, לא תבהיר את דבריך, לא תקבל רשות דיבור.

אורן אסף חזן: כשתגיע זכות הדיבור שלי אני אבהיר את דבריי.

חיים ילין: כבוד היושב ראש אתה רק מאיים.

חיים ילין: בינתיים היחידי שמדבר פה בלי רשות.

יעקב מרגי: אני הגעתי לכאן על דעת לצאת מכאן - - -

חיים ילין: יושב בשקט וכולם בוגדים, אתה היחידי שלא בוגד.

<קריאה: למה הוצאת רק את תמר?

יעקב מרגי: אני קורא אותך פעם ראשונה.

יעקב מרגי: אני באתי לפה עם ידיעה ברורה שאני בסוף הדיון אהיה לא הוגן.

יעקב מרגי: מי שרוצה לומר את זה, הנה, אמרתי לך.

יעקב מרגי: אני לא הוגן.

יעקב מרגי: אני לא הולך להיות הוגן בדיון הזה.

יעקב מרגי: אילן תסיים.

יעקב מרגי: יש לך חצי דקה לסיים.

אילן גילאון: אני לא צריך - - - הוכחה יותר גדולה לזה שהאיש הזה שקורא לי בוגד, לנו בוגדים, לחברים שלי, הוא יושב כאן והוא מתווה דרך חינוכית של מדינת ישראל.

אילן גילאון: ז'אן פול סארטר של ה- - - תסלחו לי, של הסמרטוטים.

אילן גילאון: חבר כנסת לוטומטי שנבחר במקרה, סגן יושב ראש הכנסת לשעבר בהתכתבות, והוא אומר את הדברים.

אילן גילאון: ולגבי "שוברים שתיקה" אני אומר - - -

<קריאה: אני מוחה על הפגיעה במעמד סגן יושב ראש הכנסת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: קיבלנו את תמיכתך.

יעקב מרגי: תודה.

אילן גילאון: גם אתה וגם - - - יכולים לפנות לוועדת האתיקה ולהתלונן עליי מה שעשיתי לכלבים, בסדר.

אילן גילאון: אין לי בעיה.

אילן גילאון: אבל אני אומר לכם על "שוברים שתיקה", ארגון שנושא אבן ריחיים של מוסר על הצוואר שלו, שהם יותר ציוניים מכל האנשים כאן, גם כולם לוחמים, גם כולם ציונים נאמנים ופטריוטיים מכל המלעיזים פה שלו נעליכם מעל רגליכם וצחצחו שיניכם לפני שאתם מזכירים את השם.

אילן גילאון: תודה.

מירב בן ארי: עוד ציונים כאלה ואבדנו.

אילן גילאון: דבר אחרון, הוא עצבן אותי אבל לא יכולתי.

אילן גילאון: משפט אחרון – הצבועים הם הדוחים ביותר, מילא, אני יכול להבין את הקנאות הימנית הזאת, עכשיו זה חנוכה, ברור לי לגמרי הרעיון הזה.

אילן גילאון: אבל אני לא יכול להבין את הצבועים, אלה שכמו צבועים, הם רואים שאפשר לעוט על משהו ועל מישהו ולבנות את עצמו באופן אלקטורלי ופוליטי, ואני לא אגיד לכם שאני מתכוון ליאיר לפיד, אבל מי שיבין – יבין.

<אביחי שורשן: בוקר טוב מכובדיי, אני מארגון "האמת שלי".

<אביחי שורשן: אני חושב שקצת סטינו מהנושא, אני חושב שהנושא פה הוא חיילי צה"ל.

יעקב מרגי: אל תיתן ציוני, תדבר מה שאתה - - -

<אביחי שורשן: בגלל שאני חושב שהנושא פה הוא חיילי צה"ל וזה מקור הבעיה, אני רוצה לפתוח במשהו קצר מ"צוק איתן", אני רוצה שנלך שניה ל-20 ליולי 2014, היום שבו התחיל המבצע הקרקעי.

<אביחי שורשן: אני לא יודע מי פה זוכר אבל המבצע של חטיבת גולני שהייתה צריכה לכבוש את סג'עייה נדחה ב-24 שעות למשך שבוע שלם של ריכוך אווירי והפצצות ארטילריות, חטיבת גולני מתאמנת על כניסה לסג'עייה.

<אביחי שורשן: יום לפני תחילת המבצע כל התכניות משתנות, טורפים את כל הקלפים ובמקום להיכנס לסג'עייה מכיוון אחד נכנסים מכיוון שני וכל זה בגלל שמגיע מידע מודיעיני שציר התנועה מלא באוכלוסייה אזרחית ואין ברירה, חייבים לשנות אותו כדי למנוע כמה ש יותר פגיעה בחפים מפשע.

<אביחי שורשן: לא עוברות פחות מ-24 שעות, חטיבת גולני נכנסת, אנחנו מסיימים את ה-24 שעות האלה עם 13 הרוגים לחטיבת גולני, אסון הנגמ"ש עם 8 הרוגים מגדוד 13, - - - גולני חוטף 18 או 17 טילי נ"ט לבית ונהרגים שם חמישה לוחמים, אחד מהם חבר טוב שלי, רב סרן צפריר בר-אור, סמג"ד הגדס"ר.

<אביחי שורשן: אני לא נביא.

<אביחי שורשן: וגם אלוהים לא משתף אותי במה היה קורה אילו, ויש סיכוי גם שאם היינו נשארים עם התכנית המקורית של הכניסה מאותו תוואי שעליו התאמנו, היינו מגיעים לתוצאה ד ומה.

<אביחי שורשן: כנראה שאני גם לעולם לא אדע את זה.

<אביחי שורשן: מה שאני כן יודע להגיד, וזה חשוב לשים פה על השולחן, בטח בפורום הזה, זה שצבא הגנה לישראל, כמו זה שעל ערכיו אני חונכתי, וכמו זה שיצא למערכה בצוק איתן, עשה הכל בקיץ ההוא כדי לעמוד במשימה, להגן על תושבי הדרום.

<אביחי שורשן: יש לנו פה את חיים שיודע פה טוב יותר מכולנו מה זה אומר, לעמוד במשימה של להגן על תושבי הדרום אבל עם זאת לא לשכוח כמה שיותר מאמצים כדי לא לפגוע בבלתי מעורבים, למרות שתראו מה קרה לנו בלילה הראשון, סיימנו את זה עם 13 הרוגים, וזה רק בלילה הראשון.

<אביחי שורשן: יש מקרים אחרים שגם חבר'ה נהרגו על טוהר הנשק, הדר גולדין ועוד סיפורים אחרים, אבל לא ניכנס לזה כרגע.

<אביחי שורשן: אני חושב שמה שארגון שתיקה הוא בזוי.

<אביחי שורשן: לא פחות מזה.

<אביחי שורשן: מסתיים המבצע, אנחנו סופרים כמעט 70 הרוגים, מאות רבות של פצועים, חלקם בבתי חולים עד היום.

<אביחי שורשן: מדינה שלמה שיושבת במקלטים עד תל אביב, למעלה מחמישים יום.

<אביחי שורשן: ומה עושים חברי "שוברים שתיקה"?

<אביחי שורשן: הם לוקחים מקרי קיצון, יוצאים מהכלל שאינם מעידים על הכלל, מוציאים אותם מכל הקשר, מתרגמים אותם לעשר שפות ומפיצים אותם בכל העולם, כאילו אלה פניו של צה"ל, כאילו זאת מדיניות הפעולה.

<אביחי שורשן: את כל זה הם מציגים בחיוך זחוח ובביטחון עצמי שחידה היא לי מאין שאבו אותו בכלל.

<אביחי שורשן: תגידו לי עכשיו "נו, אז הם אומרים, אז מה, מה קרה?

<אביחי שורשן: " אז זהו.

<אביחי שורשן: בואו תשמעו סיפור.

<אביחי שורשן: כמה חודשים אחרי שהם מפרסמים את הדו"ח שלהם, - - - יוצא בדו"ח חמור, דו"ח המשווה בין ישראל לחמאס ומטיל על ישראל את האחריות לתוצאות הקשות.

יעקב מרגי: מותר לי.

יעקב מרגי: אל תפריע לי.

יעקב מרגי: אמרתי שבסוף הדיון, אני הגעתי למסקנה שבסוף אני אצא בתדמית של לא הוגן אז החלטתי להיות לא הוגן ואני מנהל את הדיון ואני אאפשר לדבר למי שאני חושב ש- - - איפשרתי לדבר חמש דקות עם פרובוקציות לאילן, לא הערת לי.

זהבה גלאון: לא איפשרת לדבר - - -

יעקב מרגי: לוחם מדבר לעניין, זה מכאיב - - - אל תפריעי לי, ענת ברקו.

יעקב מרגי: אני הולך להיות המורה בכיתה.

יעקב מרגי: אל תפריעי לי.

ענת ברקו: אני מוותרת על הזמן שלי לטובתו.

יעקב מרגי: פעם שנייה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: את לא צריכה לוותר, רק אל תפריעו לי.

אורן אסף חזן: הם בלעו ליצן, כל הח"כים מהשמאל היום.

<אביחי שורשן: כמה שבועות, סליחה, לא חודשים, אחרי ש"שוברים שתיקה" מוציאים את הדו"ח שלהם, שבאס, נציג האו"ם, מפרסם את הדו"ח שלו, דו"ח המבקר את צוק איתן ובדו"ח שלו המסקנות בין היתר, הוא משווה את ישראל לחמאס, הוא מטיל על ישראל את האחריות לתוצאות הקשות ולהרס ולנפגעים הרבים, והוא מגדיר את חלק מהדברים על גבול פשעי המלחמה.

<אביחי שורשן: על בסיס מה שבאס קובע את הדברים, אתם יודעים?

<אביחי שורשן: הוא לא ממציא את הנתונים.

<אביחי שורשן: הוא מצטט קטעים, חלקם, שמונה פעמים הוא מצטט את "שוברים שתיקה", כמעט 70 פעמים הוא מצטט את ארגון בצלם בדו"ח שלו, שעל סמך הדברים האלה הוא מגיע למסקנות האלה.

<אביחי שורשן: אבל חכו, כמה ימים אחרי זה חמאס מוציא הסתייגות לדו"ח הזה, וחמאס בהסתייגות שלו, בהודעה לעיתונות שהוא רוצה להגיד למה הדו"ח של שבאס לא בסדר, כי הוא בכלל המסכן פה וישראל היא התוקפנית, הוא מצטט את "שוברים שתיקה".

<אביחי שורשן: והוא אומר, ואני מצטט את חמאס: "הדו"ח מתעלם מההודעות המפורשות של פשעי מלחמה מפני קצינים וחיילים ישראליים בזמן הלחימה ולאחריה שבהם הם הצהירו שהם קיבלו הוראות ישירות לפגוע באזרחים.

<אביחי שורשן: חיילים רבים," וזה חמאס אומר "הפעילים בארגון הישראלי "שוברים שתיקה" אישרו את קיומן של הוראות ישראליות אלה".

<אביחי שורשן: מי שלא מאמין לי ואני יודע שזה קשה לעיכול, שילך לאתר חמאס וימצא את זה לבד.

<אביחי שורשן: אתם מבינים מה קורה פה?

<אביחי שורשן: ארגון רצחני שהאמנה שלו מדברת על השמדת ישראל, אנחנו לא מדברים פה על BDS אפילו, משתמש בחומרים של הארגון הזה, כדי לפגוע בנו ובמוסדות - - -.

<אביחי שורשן: מכובדיי, בואו נודה על האמת, ברוך השם אנחנו מדינה דעתנית ובאמת שלא חסרים כאן גופים ופעילים פוליטיים מימין ומשמאל שראויים לדבר עם ילדינו מבתי הספר, אך אני שואל אתכם באמת, איזה מסר אנחנו מעבירים להם כשאנחנו מכניסים לכיתות ארגון שאינו מוכן לשתף פעולה עם רשויות החוק, אינו מוכן להעביר את חומרי התיעוד שלו למצ"ח כדי לחקור חיילים שפשעו, ארגון אשר נמצא כרגע תחת חקירה ביטחונית ונמצא בהליכים משפטיים על סוגיה אחרת.

<אביחי שורשן: האם ראוי שארגון כזה יפגוש את ילדינו?

<אביחי שורשן: התשובה שלי לא, ואני קורא לכם, חברי הוועדה, לשמור על ילדינו בבתי הספר.

<אביחי שורשן: תודה רבה.

אמיר אוחנה: חמאס.

אמיר אוחנה: שכחת להגיד.

אמיר אוחנה: אפילו החמאס עושה שימוש.

יעקב מרגי: אמיר הוא אמר את זה.

יעקב מרגי: בבקשה זהבה גלאון.

זהבה גלאון: אני רוצה להגיד כבוד, אדוני, למנהל בית הספר רם כהן.

זהבה גלאון: מנהל בית הספר זאב גרני וכבוד לך שיש חיילים שעושים עבודה פטריוטית, לוחמים, לא פחות ממצטיינים, מצוינים ואמיצים מכאלה שיושבים כאן ומביאים את האמת שלהם שהיא אמת מעוותת ומעוותת.

אורן אסף חזן: בוגדים.

יעקב מרגי: די.

יעקב מרגי: מספיק.

זהבה גלאון: את תמר זנדברג הוצאת, אדוני?

זהבה גלאון: אתה סלקטיבי.

יעקב מרגי: אני אחליט מתי להוציא.

יעקב מרגי: ככל שתטיפו לי אתם מעכבים - - -

אילן גילאון: תשלח אותו למנהל להביא - - - אתה מסכים שהוא יגיד לה בוגדים?

יעקב מרגי: הוא לא אמר לה בוגדת.

יעקב מרגי: הוא אמר ל"שוברים שתיקה".

אמיר אוחנה: אתה מסכים שהיא תגן על אלה שמעבירים חומרים לחמאס?

אמיר אוחנה: על זה אתה מסכים?

אמיר אוחנה: שהיא תגן על אלה שמעבירים חומרים לחמאס?

אורן אסף חזן: תמיד אני אשם.

אורן אסף חזן: בהכל אני אשם.

אילן גילאון: אני יודע שהשר שלך מעביר הכי הרבה חומרים לחמאס.

אילן גילאון: ובנט וליברמן גם מעבירים הכי הרבה חומרים לחמאס.

יעקב מרגי: אילן פעם שניה.

יעקב מרגי: אמיר פעם שניה.

יעקב מרגי: אל תפריעו לי.

יעקב מרגי: בבקשה זהבה.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אנחנו מתכנסים כבר לא פעם אחת לדון ב"שוברים שתיקה", ועכשיו בעקבות היוזמה, הייתי אומרת המקרארתיסטית של השר בנט לאסור על "שוברים שתיקה" להופיע בבתי הספר.

זהבה גלאון: "שוברים שתיקה" הוא ארגון פטריוטי.

זהבה גלאון: אני קובעת את זה.

זהבה גלאון: ממה אתם חוששים?

זהבה גלאון: אתם שולחים חיילים לשטחים להלחם במלחמות ואתם לא רוצים שתלמידי תיכון ידעו מה המציאות המורכבת שם?

זהבה גלאון: אתם רוצים תלמידי תיכון שיהיו חיילים צייתנים בלי יכולת לבקר - - -

אמיר אוחנה: - - - שמסרב להכניס חיילי צה"ל לבית הספר.

יעקב מרגי: אמיר אוחנה, אתה על סף שלישית.

זהבה גלאון: אתם רוצים מערכת חינוך מסוגרת, פרנואידית, שלא מתמודדת עם ביקורת, שלא מפתחת אצל תלמידים חוש ביקורת, אפשר להתווכח.

זהבה גלאון: שאלת אדוני היושב ראש, למה מכניסים את "שוברים שתיקה" ולא מכניסים ארגונים אחרים.

זהבה גלאון: אני רוצה לוודא שכש"שוברים שתיקה" באים לבתי ספר ובאים ארגונים אחרים זה ארגונים שהם ארגונים פלורליסטיים, לא ארגונים שמבקשים לתחזק את הכיבוש ואת ההתנחלויות - - -

אמיר אוחנה: את פלורליסטית על "שוברים שתיקה".

אמיר אוחנה: הגנה על החמאס?

אמיר אוחנה: מה פלורליסטי ב"שוברים שתיקה"?

אמיר אוחנה: החמאס הוא ארגון פלורליסטי לשיטתך, אולי גם אותם נכניס לבתי הספר?

עודד פורר: את שמעת מה היא אומרת, על מה היא מגנה?

עודד פורר: מה קרה לכם?

עודד פורר: השתגעתם לגמרי, מרצ, ירדתם מהפסים לחלוטין.

עודד פורר: איבדתם את הכיוון שלכם.

מיכל רוזין: אתם ירדתם מהפסים.

מיכל רוזין: אתם לא עושים הפרדה בין המדינה אליכם.

יעקב מרגי: עודד פעם שניה.

יעקב מרגי: מיכל, תודה.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אנחנו מדברים על ארגון "שוברים שתיקה", אבל מערכת החינוך ואנחנו כל כך חרדים לפגיעה בציפור נפשה של מערכת החינוך אז אני רוצה לסיים בלתת כמה דוגמאות לערימת השרצים שזוחלת אצל בנט מתחת לשטיח וכולכם שותקים.

זהבה גלאון: איפה בנט?

זהבה גלאון: איפה אתם?

זהבה גלאון: למשל מה עם אותם ארגונים להחזרה בתשובה, אותם ארגונים שמקורבים למפלגות כאן?

יעקב מרגי: סכנה לאומית.

יעקב מרגי: איום אסטרטגי למדינה.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אתה נכנס לדבריי.

זהבה גלאון: אתה היושב ראש, אז תאפשר לי לדבר.

יעקב מרגי: אני קורא את עצמי לסדר פעם ראשונה.

זהבה גלאון: ארגונים שמקורבים למפלגות כאן שמקבלים מיליונים לשטוף את המוח לתלמידים.

זהבה גלאון: מה עם רב בישיבת הסדר בשדרות שקרא לסרב פקודה אם ישלבו נשים ביחידות קרביות.

זהבה גלאון: מה עם לוינשטין, ש אתמול בנאום הסוטים 2, בנט אמר עליו משהו?

זהבה גלאון: אתם אמרתם משהו?

אמיר אוחנה: אז תברכי על זה - - -

מיכל רוזין: אתה אמרת משהו אמיר?

אמיר אוחנה: אני כן אמרתי.

אמיר אוחנה: תפסיקי לעוות.

אמיר אוחנה: תברכו את בנט ש- - - למה אתם לא מברכים?

יעקב מרגי: אני רוצה לקיים דיון אני מצטער שאני - - -

זהבה גלאון: אתם חבורה צבועה שיושבת כאן סביב השולחן וחושבת שבגלל שיש לכם כוח פוליטי כרגע ואתם בקואליציה, אז אתם יכולים להכתיב איך תיראה כאן מערכת החינוך.

זהבה גלאון: זה לא יעזור לכם.

זהבה גלאון: יש כאן אנשים אמיצים שלא חוששים לומר את דעתם ואנחנו מגינים עליהם, ואנחנו חבר הכנסת פורר, פטריוטים לא פחות מכם.

אמיר אוחנה: ולא חוששים לשקר.

זהבה גלאון: הילדים שלנו נלחמים במלחמות לא פחות מכם, הולכים לצבא, נהרגים במלחמות לא פחות מכם.

<קריאה: אין תחרות.

זהבה גלאון: יש תחרות כאן מי יותר פטריוטי, אל תחלקי לנו ציונים.

זהבה גלאון: כן.

זהבה גלאון: ומי שחושף התנהלות לא תקינה צריך לכבד אותו, צריך לברך אותו.

אמיר אוחנה: לכבד את - - -

זהבה גלאון: ואתם חבורה של פחדנים וצבועים, זה מה שאתם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נמצאים איתנו תלמידים מגימנסיה הרצליה ששמעו את השיעור של "שוברים שתיקה".

יעקב מרגי: תציג את עצמך, ודבר לעניין.

זהבה גלאון: למה לא הבאת כאלה שהתרשמו מהשיעור.

יעקב מרגי: הזמנו את "שוברים שתיקה", הם פחדו.

יעקב מרגי: אני לא הזמנתי אף אחד.

יעקב מרגי: כל מי שנרשם לדיון קיבל אישור.

זהבה גלאון: הם הביאו אותם.

יעקב מרגי: מותר להם.

יעקב מרגי: גם את יכולת להביא את נערי - - -

מירב בן ארי: מישהו מונע ממך - - - כל אחד יכול להביא.

<שי-אל נחמני פריפלד: אני לומד בבית הספר גימנסיה הרצליה בתל אביב.

<שי-אל נחמני פריפלד: כמו ששמעתם בתקשורת "שוברים שתיקה" הגיעו אלינו להרצאה.

יעקב מרגי: איזו כיתה אתה?

<שי-אל נחמני פריפלד: אני בכיתה י"ב.

<שי-אל נחמני פריפלד: לפני גיוס.

<שי-אל נחמני פריפלד: אני בא לספר את החוויה האישית שלי של מה שאני ראיתי, של מה שמועבר בהרצאה עצמה ומה ש"שוברים שתיקה" רוצים לעשות.

<שי-אל נחמני פריפלד: חשוב להבין קודם כל שארגון "שוברים שתיקה" זה ארגון שלא פועל באופן אובייקטיבי.

<שי-אל נחמני פריפלד: הוא מציג לנו תמונה - - -

יעקב מרגי: מה הוא הציג לכם?

<שי-אל נחמני פריפלד: הוא הציג לנו תמונה מאוד מאוד חד צדדית, מציגים לנו עדויות ונותנים לנו, אני, המסר האישי שקבילתי והרבה מאוד תלמידים ואני מדבר במחיצתם של תלמידי ישראל, הוא לא להתגייס לצה"ל.

<שי-אל נחמני פריפלד: למה להתגייס לצבא כזה?

<שי-אל נחמני פריפלד: מציגים לנו תמונה שהיא מאוד מאוד לא נכונה, ומאוד מאוד שקרית, ואומרים "זה צה"ל.

<שי-אל נחמני פריפלד: אתם רוצים להתגייס לצה"ל, אתם תתגייסו לצה"ל בעתיד, זה מה שאתם מתגייסים אליו" וזה לא נכון, צה"ל הוא לא צבא כזה.

<שי-אל נחמני פריפלד: התמונה שאני קיבלתי, זה מסר פוליטי של "לא, אל תתגייסו, זה לא הצבא שאתם רוצים להתגייס אליו".

יעקב מרגי: אתה שמעת מהם שלא כדאי להתגייס לצה"ל?

<שי-אל נחמני פריפלד: לא.

<שי-אל נחמני פריפלד: הם לא דיברו על זה באופן מובהק, אבל אני עשיתי אינפרינג, ואני רואה שהמסר שהם רוצים שאנחנו נסיק מתוך ההרצאות האלה, היא "לא, לא כדאי לכם להתגייס לצה"ל".

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תלמיד שני מהגימנסיה בבקשה.

<רוני אהרונבייב: אני גם לומד בגימנסיה הרצליה.

יעקב מרגי: איפה אתה גר?

<רוני אהרונבייב: בתל אביב.

יעקב מרגי: ובכיתה י"ב?

<רוני אהרונבייב: כן.

<רוני אהרונבייב: בהרצאה שהייתה לנו הציגו הארגון, הם הציגו שם עדויות ובעצם לאחר ההרצאה, בהתחלה אני וחברי ישי-אל ניסינו למנוע את הגעתם לבית הספר, ואני חושב שגם חברי ישי-אל חושבים שהארגון הזה לא צריך לקבל - - -

יעקב מרגי: למה, תגיד לי למה.

יעקב מרגי: עזוב מה אתה חושב.

יעקב מרגי: תאמר לי למה אתה חושב.

<רוני אהרונבייב: בגלל שאני חושב שהוא משחיר את הפנים של צה"ל בארץ, בעולם.

<רוני אהרונבייב: ברגע שהארגון הזה מקבל כספים ובמה במקומות שהם ידועים כמקומות אנטישמיים ופרו פלסטיניים ואנטי ישראליים - - -

<קריאה: זה היה בהרצאה?

יעקב מרגי: לא להפריע לתלמיד בבקשה.

<רוני אהרונבייב: זה מוחק את הלגיטימציה שלהם.

יעקב מרגי: אתה שמעת מהם משהו בהרצאה שמחזק את הדברים שאתה אומר?

<רוני אהרונבייב: כן.

יעקב מרגי: מה שמעת?

<רוני אהרונבייב: אמרו כמה פעמים שהארגון בעצם לא עושה שום דבר חוץ מלהגיד את האמת, אבל ברגע ששאלתי שאלה הם התחמקו ממנה ובעצם נתנו מענה אחר שבעצם - - -

יעקב מרגי: מה הייתה השאלה?

<רוני אהרונבייב: מה הייתה השאלה?

<רוני אהרונבייב: אני שאלתי אותם, אמרתי להם שסרטון שלהם שבעצם המנכ"ל שלהם, אבנר גביהר אומר שחיילי צה"ל, כל משחק כדורגל שיש נכנסים לבית פלסטיני עם לווין וקושרים את כל בני הבית בחדר ופשוט משתלטים להם על הבית ורואים את המשחק.

<רוני אהרונבייב: שאלתי אותם אם זו לא עלילת דם, כי בעצם הם אומרים באופן תדיר, ובעצם הם התחמקו מזה, אמרו במקום זה שנותנים - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מירב בן ארי בבקשה.

מירב בן ארי: תודה אדוני היושב ראש.

מירב בן ארי: אני מבקשת לומר שאני בשקט אחרי שפעם שעברה נזפת בי.

מירב בן ארי: אני חברה פה בוועדה וישבתי בקו האש פה.

מירב בן ארי: יש לציין.

מירב בן ארי: וחוץ מכל בעלי החיים שהוזכרו פה, צבועים, כלבים ופחדנים, תשמע, אילן, אתה יודע, אני לא רוצה לקחת את הדיון הזה למחוזות שהבאתם אותו.

מירב בן ארי: אני מבחינתי הדיון הזה הוא דיון עקרוני, יש כאן גם נציגי ארגונים שעושים עבודת קודש, גם מילואימניקים בחזית, גם האמת שלי, שלצערי לא מקבלים מספיק במה בבתי הספר ומפה אני קוראת למשרד החינוך לבוא ולהזמין את אותם ארגונים אלה, ארגונים שעושים חסד, שמראים את צה"ל כצבא כמו שהוא ולא משחירים את פניו כמו ארגון "שוברים שתיקה".

יוסף ג'בארין: הם מראים את צה"ל כמו שהוא.

יעקב מרגי: יוסף פעם ראשונה.

מירב בן ארי: מה אתה בכלל - - - שירתת בצבא?

מירב בן ארי: אתה יודע איך צה"ל נראה?

מירב בן ארי: אפילו אני הייתי - - - אתה יודע, זה מדהים, מי אתה שבכלל תיתן חוות דעת על צה"ל?

מירב בן ארי: תן להם, אבל אתה?

מירב בן ארי: אתה פעם היית בצבא?

אמיר אוחנה: יום אחד הוא שירת בצה"ל, יום אחד בשירות לאומי, בצה"ל.

עבדאללה אבו מערוף: לא אתה תקבע.

יעקב מרגי: אבו מערוף פעם שניה.

<קריאה: גם אתה לא היית בצבא, אבו מערוף.

<קריאה: יש לי זכות - - - כמו כולם.

<קריאה: אתה מאיים עליו כל הזמן.

<קריאה: אותה הוצאת מיד, אבל אותו אתה משאיר כאן, מפריע לכולם.

<קריאה: לדעתי מי שלא היה בצבא צריך לצאת.

מיכל רוזין: - - - לא להשתתף בדיוני - - -

יעקב מרגי: מיכל לא להפריע.

מירב בן ארי: לא אמרתי מילה - - - מה את רוצה?

מירב בן ארי: סליחה, למה הוא יודע איך נראה צה"ל בכלל?

מיכל רוזין: מה זה קשור?

יוסף ג'בארין: אני יודע איך הכיבוש נראה, אני יודע טוב מאוד.

מיכל רוזין: מותר לו להגיד - - -

מירב בן ארי: אז אני אגיד מה שאני - - -

יעקב מרגי: - - - פעם ראשונה.

יעקב מרגי: גנאים פעם שניה.

יוסף ג'בארין: אני יודע הפלשתינים נראים.

יעקב מרגי: יוסף פעם שניה.

יעקב מרגי: אני אוציא אותך.

יעקב מרגי: ענת אני אוציא אותך.

יעקב מרגי: גנאים אני אוציא אותך.

אורן אסף חזן: תלמד להיות בנאדם קודם.

אורן אסף חזן: תהיה מנומס.

מירב בן ארי: לצערי אף אחד - - -

מסעוד גנאים: - - -

יעקב מרגי: מסעוד גנאים פעם שלישית, החוצה.

יעקב מרגי: כל מי שיפריע לי יצא החוצה.

יעקב מרגי: מירב בבקשה.

יעקב מרגי: אתה מפריע לי, פעם שניה.

מירב בן ארי: מרוב חופש שאתה נותן אז יש חבר כנסת שמעביר פלאפונים למחבלים רוצחים.

מירב בן ארי: זה מהחופש.

<קריאה: מה זה קשור לדיון?

<קריאה: תפסיק את ההסתה הזאת.

<קריאה: היא מסיתה.

ענת ברקו: - - - ברגותי.

יעקב מרגי: ענת ברקו החוצה.

יעקב מרגי: להוציא את ענת ברקו בבקשה.

אילן גילאון: ענת זה פעם שלישית.

יעקב מרגי: אילן, אני אוציא אותך.

יעקב מרגי: אני עכשיו באי שוויון ואני צריך להיות שמאלני יותר, להוציא יותר שמאלנים.

מירב בן ארי: אנחנו ישבנו פה, באמת, ושמענו על ארגון "שוברים שתיקה", כמה שהוא ארגון פטריוטי, אני חוסכת ממדינת ישראל את הפטריוטים שלהם, הם יכולים להיות פטריוטים של מדינת פלשתין.

מירב בן ארי: הם בעצם מגנים על צה"ל, אז תחסכו לנו, יש כאן ארגונים נהדרים שמגנים על צה"ל ועושים עבודת קודש.

מירב בן ארי: אני רוצה מילה אחת לגבי כל ההתנהלות הזאת של "שוברים שתיקה".

מירב בן ארי: זו פעם שלישית, אדוני היושב ראש, שאנחנו יושבים כאן בדיון בנושא "שוברים שתיקה".

מירב בן ארי: פעם שלישית.

מירב בן ארי: אתה יודע מה, היה דיון קשה אתמול גם, אבל באו נציגי האוניברסיטה ואמרו, זה המצב, זה חוק העמותות, אנחנו עומדים.

מירב בן ארי: זו פעם שלישית שהארגון הזה מוזמן לפה ואני פגשתי אותם היום בבוקר ואמרתי להם "למה אתם לא באים, יש לכם פה, תראו איזו גברדיה מכובדת של הגנה, ערבים, מרצ, כולם בעד.

מירב בן ארי: תבואו, ממה אתם מפחדים?

מירב בן ארי: " הוא אמר לי "אנחנו לא נגיע לישיבות" אז אתה יודע מה, נמאס כבר מהזלזול שלהם, נמאס שהם מצפצפים על הכנסת.

מירב בן ארי: הם חייבים, זה דיון בעניינם, שיבואו.

זהבה גלאון: - - -

מירב בן ארי: למה את מגנה עליהם, שיבואו, תראי איזה גב יש פה.

מירב בן ארי: יש כאן הסכמה, מרצ והמשותפת מעולם לא נראו קרובים יותר.

מירב בן ארי: חבל, שיבואו לפה, יקבלו הגנה.

זהבה גלאון: מירב, את מסיתה.

מירב בן ארי: מה יש להסית?

מירב בן ארי: אמרתי את האמת.

מירב בן ארי: אלוהים, כל פעם שאת אומרת משהו זה לא הסתה?

מירב בן ארי: אני מסיתה?

מירב בן ארי: אני אומרת את האמת.

מירב בן ארי: זו הסתה?

מירב בן ארי: מה הסתה בזה?

מירב בן ארי: כל מה שהימין אומר זו הסתה, כל מה שהשמאל אומר זה נאורות.

מירב בן ארי: הצביעות הזאת הורגת אותי כל פעם.

<קריאה: את לא מכירה את עצמך כמרכז יותר.

<קריאה: זה בטח לא - - -

מירב בן ארי: אני אף פעם לא הגדרתי את עצמי כ- - - תאמיני לי, אי אפשר להתבלבל.

זהבה גלאון: שומעים את ה - - -

מירב בן ארי: איזה - - - זהבה, על מה את מדברת?

מירב בן ארי: זה שאמרתי ש- - -

יעקב מרגי: ענת קורמן בבקשה.

<ענת קורמן: הפורום המשפטי למען ישראל.

יוסף ג'בארין: כל האורחים נגד - - -?

יוסף ג'בארין: אני שואל אותך.

יוסף ג'בארין: כולם נגד?

מירב בן ארי: למה הם לא באו?

מירב בן ארי: ממה הם מפחדים?

יעקב מרגי: אני אענה לך.

יעקב מרגי: תקשיב טוב טוב.

יעקב מרגי: רבותיי, חשוב להבין, לא לטובת הציניקנים מבין חברי הכנסת, אלא לטובת הצופים בבית.

יעקב מרגי: דיוני הועדה הם שקופים, פתוחים לציבור, מי שרצה לבוא – נרשם, מי שעסוק בחינוך ילדי ישראל כנראה לא מצא את הזמן הציני שלו לבוא לכאן.

יעקב מרגי: עניתי לך.

יעקב מרגי: לא אענה לשאלה הזאת פעם שניה.

<ענת קורמן: אני מהפורום המשפטי למען ישראל.

<ענת קורמן: אנחנו פעלנו כבר מ-2010 להסדיר את כל הנושא של פעילות העמותות בבתי הספר, כי ראינו שזה לא רק "שוברים שתיקה", זה גם ארגונים אחרים שנכנסים לבתי הספר ופשוט מרעילים את הנוער שלנו כמו שפה שמענו.

<ענת קורמן: מחובתו של משרד החינוך לוודא שהתכנים שמועברים בבתי הספר הם תכנים שתואמים את חוק חינוך חובה ואת ערכי מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

<ענת קורמן: אלה שני ערכים שאנחנו כולנו מנסים לעבוד לפיהם.

<ענת קורמן: כשיש ארגון כמו "שוברים שתיקה" שמשחיר את צה"ל גם בארץ וגם בחו"ל, אין לו מקום במערכת החינוך באופן כללי ולשר החינוך יש את הסמכות ואת החובה הזאת למשול.

<ענת קורמן: להוציא חוק, או חוזר מנכ"ל, לא משנה מה, שיסדיר את הפעילות הזאת של העמותות.

יעקב מרגי: את קוראת לשר החינוך כרגע לחוקק את החוק.

<ענת קורמן: זה מה שהוא - - -.

<ענת קורמן: ב-2010 יצא חוזר מנכ"ל שהגדיר את הפעילות של העמותות, מסיבה כלשהיא הוא בוטל, הוקם מה שנקרא שולחן עגול שמשתף מנהלים, עמותות, תלמידים, במין חוכמת המונים כזאת, ושום ערך מערכי מדינת ישראל כמדינה יהודית דמוקרטית לא מופיע במערכת הזאת.

<ענת קורמן: אנחנו דורשים שזה יחזור.

<ענת קורמן: מה ששר החינוך עכשיו עושה זה בעצם מחזיר את חוזר המנכ"ל מ-2010 ומסדיר ומגדיר את פעילות העמותות.

יעקב מרגי: תודה שהחלפת את היועצת המשפטית של הוועדה להסביר לנו מה עושה שר החינוך.

<ענת קורמן: זה פורום משפטי - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אורן חזן בבקשה.

יעקב מרגי: תשתדל לא לפנות פניות אישיות, שלא ניאלץ להיות פה בוררים.

אורן אסף חזן: רציתי לשאול אם החברים של המחבל גטאס עברו בידוק, אבל אני לא רוצה לעורר פרובוקציה, אז נשאיר את זה לאחר כך.

אורן אסף חזן: למי שלא זוכר, אני הייתי, וגאה לומר את זה, אני הייתי השתול הראשון ב"שוברים שתיקה".

זהבה גלאון: אתה שתול בכלל.

אורן אסף חזן: אני שתול גאה.

אורן אסף חזן: אני מזכיר שאת רוב הצליבה שאני עובר מהשמאל נולדה בעיקר בגלל שחשפתי את הפרצוף של הארגון הבוגדני הזה.

אורן אסף חזן: השיח פה הלך לאיבוד לגמרי.

אורן אסף חזן: אנחנו נלחמנו כבר בתחילת ה דרך שלא יהיה להם מקום לא בצבא הגנה לישראל, וגם לא במערכת החינוך.

אורן אסף חזן: משום מה גם היום, שנה ו- אחרי, אנחנו עדיין מוצאים אותם בגלל שיתוף פעולה של מורים או מנהלים שמחליטים לעשות דין לעצמם מבלי לקבל את המרות של משרד החינוך שכבר קבע שאין להם מקום בבתי הספר.

אורן אסף חזן: אבל כהרגלנו בקודש, כנראה שמה שלשמאל מותר לנו אסור, וכנראה שהם מעל לחוק, ואני רוצה לומר את זה בצורה ברורה, ואני אגיד את זה בצורה ברורה.

אורן אסף חזן: מדובר באסופה של בוגדים - - -

זהבה גלאון: לא, זה לא יעבור.

יעקב מרגי: סליחה, זכותו לומר על ארגון שהוא בוגד.

זהבה גלאון: אל תגיד לי סליחה, - - - לא סובל - - -

אורן אסף חזן: את רוצה שאני אגיד לך את ההגדרה של המילה בוגד מהמילון, זה יעזור לך?

מיכל רוזין: לא, בוגד יש על זה עבירה בחוק - - -

יעקב מרגי: תתבעו אותו על הוצאת דיבה.

מיכל רוזין: הממשלה שיקרה ל- - - תגיש תלונה במשטרה.

אורן אסף חזן: כשבאתי ל"שוברים שתיקה", עם הנסיון - - - להוכיח את הפרצוף שלו, - - - שגם העדות שלי הייתה צריכה להופיע שם.

אורן אסף חזן: מה שעניין את אותם בוגדים, אנשים מסוכנים שבאמת פוגעים במדינת ישראל ובצבא, זה דבר - - -

זהבה גלאון: מה יותר מסוכן, "שוברים שתיקה" - - -

יעקב מרגי: זהבה, את רוצה לתת לי את ה- - - זהבה, פעם אחרונה.

אורן אסף חזן: תראי, זהבה, זהבה'לה, תראי, המשת"פית גלאון, אם אני סרסור, אז את סרסורית של מחבלים.

אורן אסף חזן: יש רק הבדל אחד בינינו - - -

זהבה גלאון: אתה סרסור עם חותמת של בית המשפט.

אורן אסף חזן: בית המשפט קבע שאני לא.

זהבה גלאון: בית המשפט קבע שאתה סרסור.

אורן אסף חזן: אני בזכות דיבור, נכון?

אורן אסף חזן: אמרתי, אם אני סרסור, אז את סרסורית של מחבלים.

אורן אסף חזן: יש רק הבדל אחד בינינו.

יעקב מרגי: אני יכול רק להצטער על הסגנון של כל חברי הכנסת היום.

יעקב מרגי: בבקשה.

אורן אסף חזן: יש רק הבדל אחד בינינו, שבמקרה שלי בית המשפט קבע שאין ולא היו דברים מעולם, ובמקרה שלך עדיין לא נשפטת.

אורן אסף חזן: בוגד אחד כמו גטאס כבר עבר מאחורי סורג ובריח ובעזרת השם ייזרק שם, יתר הבוגדים בדרך, זהבה.

אורן אסף חזן: יתר הבוגדים בדרך.

אורן אסף חזן: זו הייתה אנקדוטה, משת"פית גלאון.

אורן אסף חזן: היה פעם שר בטחון שסרח - - -

יעקב מרגי: אורן.

אורן אסף חזן: לא, זה לא הוגן.

אורן אסף חזן: אני ישבתי ושתקתי כיבדתי.

יעקב מרגי: דבר לעניין.

חיים ילין: כשאתה נושם חברי הכנסת יכולים לדבר.

יעקב מרגי: תודה חיים.

אורן אסף חזן: אני רק אענה לגלאון, לגילאון, אותו דבר.

זהבה גלאון: חפש את החברים שלך במקום אחר.

אורן אסף חזן: יש לי חברים טובים - - - שפעם היה שר בטחון שסרח ואמר עלי "אנקדוטה חולפת" אני עדיין פה, הוא כבר לא.

אורן אסף חזן: ואני אגיד אותו דבר גם לכם, וגם לחברים הבוגדים שלכם, חבורת משת"פים שעושים הכל כדי לחרחר ולפגוע - - -

יעקב מרגי: תסיים.

אורן אסף חזן: אני מסיים.

אורן אסף חזן: עם כל הרצון הטוב שלכם והחלום ההזוי למסור את הלחי השניה כשמכים בכם, בסוף אנחנו הרוב, והרוב קובע.

אורן אסף חזן: ובוגדים מקומם מאחורי סורג ובריח.

אורן אסף חזן: כך היה, כך יהיה וכך יהיה כנראה גם הסוף שלכם.

יעקב מרגי: תודה.

אורן אסף חזן: למה אתם מתעצבנים?

אורן אסף חזן: חשפנו את הפרצוף שלכם.

אורן אסף חזן: את האמת שלכם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אורן אני אוציא אותך החוצה.

מיכל רוזין: את אורן חזן לא מוציאים.

מיכל רוזין: - - -

אילן גילאון: מה ה- - - שכתבה לך ב- - -

אורן אסף חזן: אמרתי לך כבר פעם שניה - - -

יעקב מרגי: אורן חזן פעם שלישית החוצה.

אורן אסף חזן: כואב להם לשמוע את האמת.

אורן אסף חזן: אני יוצא.

אילן גילאון: כואב לי לראות אדם - - -

אורן אסף חזן: כואב, אבל הסוף - - - מאחורי סורג ובריח.

זהבה גלאון: אורן חזן מדבר על שר ה- - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: זהבה, אני אוציא אותך.

יעקב מרגי: מתן פלג בבקשה.

<מתן פלג: תודה.

<מתן פלג: בוקר טוב לכולם.

<מתן פלג: חשוב לי להגיד משהו חשוב שאנשים פה מפספסים.

<מתן פלג: כשמדובר בארגון פוליטי, כשמדובר בארגון ביקורת, צריך להלחם להשמיע אותו ולא משנה מה הדעות שלו.

<מתן פלג: כאשר מדובר בארגון פוליטי או ארגון ביקורת.

<מתן פלג: "שוברים שתיקה" זה ארגון תעמולה שמאשים לא את חיילי צה"ל, את החברה הישראלית כולה בפשעי מלחמה.

<מתן פלג: הם עושים את זה כי הם משתמשים בעדויות אנונימיות.

מיכל רוזין: זו עמדתך.

יעקב מרגי: זו עמדתו, הוא מביע את עמדתו.

מיכל רוזין: זו עמדתו, זו לא עמדה חוקית.

יעקב מרגי: בסדר, אמרת, הבהרת נקודה.

עודד פורר: הוא בסך הכל - - -

מיכל רוזין: לא עודד, הוא - - - יש הבדל בין לתאר - - - את זה אתם לא מבינים.

יעקב מרגי: תנו לנו להחזיר את הדיון לשפיות.

יעקב מרגי: מיכל תודה.

מיכל רוזין: אתם לא מבינים מה ההבדל בין דמוקרטיה לדיקטטורה.

יעקב מרגי: מיכל אני אקרא אותך לסדר.

יעקב מרגי: דבר בבקשה.

<מתן פלג: ברגע שמשתמשים באופן תדיר בעדויות אנונימיות ועם זה הולכים לכל העולם, עושים מאות אירועים בעולם, ובאו"ם, באיחוד האירופי, ארגון שמקבל כסף מקרן פלשתינית שיושבת ברמאללה, משתמשים בעדויות אנונימיות, ולא יודעים מי פשע, מי העבריין.

<מתן פלג: גם אני רוצה לקחת כל חייל צה"ל שפשע ועבר על פשעי מלחמה, רוצה לקחת אותו לכלא, אבל לא יודעים מי זה.

<מתן פלג: המדינה אפילו ביקשה את העדויות, היא לא קיבלה.

<מתן פלג: הארגון הזה מאשים את כל מדינת ישראל בפשעי מלחמה.

<מתן פלג: פשעים נגד המלחמה הם פשעים נגד האנושות.

<מתן פלג: כולם פה הולכים להאג.

<מתן פלג: זה ארגון שהם רוצים לקחת לבתי ספר?

<מתן פלג: מה חינוכי בזה.

יעקב מרגי: משרד החינוך שמע את שאלתך וייתן לנו תשובה.

יעקב מרגי: תודה.

מיקי רוזנטל: - - -

יעקב מרגי: לא להפריע.

יעקב מרגי: מיקי פעם ראשונה.

יעקב מרגי: תודה פלג.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יהודה גליק.

יעקב מרגי: אולי אתה תחזיר לנו את אהבת - - -

יהודה גליק: בוקר טוב לכולם.

יהודה גליק: חג פורים שמח לכל המתוקות והמתוקים שלי, לא רק שלי, של כנסת ישראל.

יהודה גליק: אני רוצה לומר קודם כל, דעו לכם שזה לא הפרצוף האמיתי של ועדת חינוך.

יהודה גליק: ועדת החינוך של הכנסת היא ועדה מכובדת, הישיבות שלה הם בדרך כלל מכובדות.

יעקב מרגי: אנחנו סובלים מהאורחים כל הזמן.

יהודה גליק: דבר נוסף, אני מציע שכולנו נשים בצד את הסופרלטיבים.

יהודה גליק: זה שאתה צועק לא הופך אותך להיות צודק וזה שאתה מכנה מישהו צבוע או בוגד זה ממש לא משכנע כלום.

יהודה גליק: זה רק אומר משהו על מי שמדבר.

יהודה גליק: עכשיו לעצם העניין.

יהודה גליק: מדינת ישראל חייבת להיות מדינה דמוקרטית, פתוחה, פלורליסטית ומאפשרת לכל מי שמעביר ביקורת לגיטימית, הגיונית, פתוח לכל בית ספר.

יהודה גליק: יחד עם זאת, בית ספר לא צריך להכניס לא את צעירי הליכוד ולא את צעירי מרצ.

יהודה גליק: לא את צעירי הבית היהודי ולא את צעירי יש עתיד אפילו.

יהודה גליק: גורמים פוליטיים לא צריכים להיות בבית הספר.

יהודה גליק: אילו "שוברים שתיקה" היה גוף שהיה מעביר ביקורת, היה מביא עדויות ואומר "הביקורת שלי עניינית, תתמודדו עם זה", הייתי מזמין אותו לצה"ל והייתי אומר לו, כל חייל חייב לראות את הביקורת ואם חיילים סררו, מיד לטפל בזה.

יהודה גליק: אני חי במדינת ישראל שהיא המדינה הכי מוסרית וההתיישבות ביהודה ושומרון היא הכי מוסרית והיא חייבת להישאר ככה ולכן חיילי צה"ל צריכים להיות מוסריים.

יהודה גליק: אילו זה היה המצב, הייתי מחייב את כולנו לראות את זה.

יהודה גליק: אבל "שוברים שתיקה" מכריזה ומצהירה, היא אומרת "תראו, אנחנו נגד הכיבוש, נגד צה"ל", ולכן - - -

<קריאה: הם לא נגד צה"ל.

יעקב מרגי: זכותו לומר, תחלקי עליו בדברייך.

יעקב מרגי: בזמנך.

יעקב מרגי: בבקשה יהודה.

יעקב מרגי: אתה לא פונה לאף אחד.

יעקב מרגי: דבר לעניין כי אין לך הרבה זמן.

יהודה גליק: אני מבטיח לסיים בקרוב.

יהודה גליק: אנא לא להפריע לי.

יהודה גליק: תודה.

יהודה גליק: ברגע שהארגון מכריז מראש, אומר תראו, המטרה שלי היא נגד הפעילות של צה"ל ביהודה ושומרון.

יהודה גליק: אנחנו מתנגדים לפעילות של צה"ל ביהודה ושומרון ומדינת ישראל החליטה שצה"ל פועל ביהודה ושומרון.

יהודה גליק: עכשיו הם באים ולוקחים את העדויות ואומרים "תראו, זה מוכיח שאנחנו צודקים" פה זה נקרא עיוות.

יהודה גליק: כלומר עיוות, זה לא כשאתה בא ואומר ש - - -

יעקב מרגי: לסיכום, מה אתה קורא למשרד החינוך?

יהודה גליק: אני מדבר הכי קצר שרק אפשר.

יהודה גליק: עיוות זה כאשר אתה לוקח עובדות חלקיות, ומוכיח איתן את הטענה שממנה התחלת.

יהודה גליק: ולכן, מדינת ישראל צריכה להכריז שלבתי ספר נכנסים רק גורמים, פלורליסטיים, אמרה זהבה גלאון, אבל היא אמרה פלורליסטים, חוץ ממי שלא חושב כמוני.

יהודה גליק: אני אדוק בפלורליזם שלי.

יהודה גליק: אני בעד שכל מי שיהיה פלורליסט בדיוק כמוני.

מירב בן ארי: אתה לא היית נכנס.

יהודה גליק: זהו, אמרתי, זהבה אמרה "אני פלורליסטית" אני בעד כל מי שפלורליסט בדיוק כמוני.

יהודה גליק: הפלורליזם אומר הפוך.

יהודה גליק: גם למחזירים בתשובה מותר להם להביע דעות, וגם מי שמתנגד לחזרה לתשובה מותר להביע דעות.

יהודה גליק: אבל, וזה הדבר העיקרי, האם אתה משתמש בחומר שיש לך לפרופגנדה נגד צבא הגנה לישראל, נגד מדינת ישראל?

יהודה גליק: כאן זה הקו האדום.

יהודה גליק: והקו האדום חייב להיות מאוד ברור, גם לכם חבריי ממרצ, כי אם אתם רוצים להצדיק את הפעילות הזאת, אתם חייבים לשים את הגבולות.

יהודה גליק: לא הפוליטיקה, לא פסילת מדינת ישראל.

יהודה גליק: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אילן סנלניקוב בבקשה, מייצג עמותת סטודנטים מארצות הברית בבקשה.

דב חנין: אולי קודם תיתן לחברי הכנסת.

יעקב מרגי: אמרתי בתחילה לסירוגין ואני עקבי בקטע הזה.

יעקב מרגי: אם הייתי נותן לחברי הכנסת הייתי גומר את הקרקס מיד.

יעקב מרגי: עד עכשיו האורחים דיברו לעניין וחברי הכנסת התגרו אחד בשני.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: חילקתם לי ציונים, מותר לי פעם אחת לחלק לכם.

יעקב מרגי: קיבלתי באהבה את התואר "לא הוגן".

יעקב מרגי: בסדר.

<אילן סנלניקוב: שלום לכולם.

<אילן סנלניקוב: הגעתי מארצות הברית, אני מייצג את עמותת הסטודנטים "סטודנטים תומכי ישראל" יש לנו כ-50 סניפים ו-600 פעילים בארצות הברית.

<אילן סנלניקוב: בתקופה האחרונה אנחנו נאבקים נגד תנועות החרם והתנועות הפלשתיניות בקמפוס ומה שאנחנו רואים זה ש"שוברים שתיקה" - - -

יהודה גליק: באיזו אוניברסיטה אתה לומד?

<אילן סנלניקוב: אני למדתי באוניברסיטה של מינסוטה, יש לנו 50 סניפים מחוף לחוף.

<אילן סנלניקוב: "שוברים שתיקה" משתמשים בעדויות שלהם ומספקים אותם לסטודנטים הפלשתינאים בקמפוס, ואחרי זה הסטודנטים הפרו ישראליים נאלצים להיאבק נגד עדויות שכביכול חיילי צה"ל מספקים, אנטי ישראליות.

<אילן סנלניקוב: לדוגמה, באוניברסיטה של אטינס בג'ורג'יה, שם "שוברים שתיקה" יצאו בקמפוס, עם הפאואר פוינט, המצגת הראשונה, כוונת של צלפים שמכוונת על אדם פלשתינאי, כך מתחילה מצגת של "שוברים שתיקה" בקמפוס.

<אילן סנלניקוב: באירוע עצמו מגיעים כ-100 פלוס אנשים.

<אילן סנלניקוב: באוניברסיטת קולומביה בניו יורק ששם גם יש לנו סניף, "שוברים שתיקה" דיברו והרצו שם גם מול כמה מאות אנשים, ומספרים עוד פעם על כל פשעי המלחמה שחיילי צה"ל מבצעים.

<אילן סנלניקוב: אז אנחנו מגיעים לסיטואציה בעצם שהסטודנטים שהם פרו ישראליים צריכים להיאבק נגד הסטודנטים האנטי-ישראליים שמשתמשים בעדויות כביכול של חיילי צה"ל.

<אילן סנלניקוב: אז מה עושים?

<אילן סנלניקוב: מה אנחנו אמורים לעשות בקמפוס ואיזה תשובות אנחנו אמורים לספק לסטודנט האמריקאי שמגיע אלינו ואומר, "אני שמעתי באירוע של סטודנטים לצדק בפלשתין שזה מה שחיילי צה"ל מספרים על צבא ההגנה, שהוא לא מוסרי, שהוא כובש וכולי".

מירב בן ארי: אז מה אתם עושים?

עודד פורר: הוא רצה לתאר את החוויה שלו עם "שוברים שתיקה" בעולם.

עודד פורר: הם מתנהגים כמו ברשות ה- - -

יעקב מרגי: שואלת חברת הכנסת מירב בן ארי.

יעקב מרגי: בתשובתך אתה מסכם את דבריך.

יעקב מרגי: בבקשה.

מירב בן ארי: מילא אנחנו - - - הוא הגיע במיוחד מארצות הברית.

<אילן סנלניקוב: מה שאנחנו עושים, אנחנו כמובן גם עושים המון אירועים בקמפוס כדי לייצג את ישראל ולהסביר את הצד שלנו.

<אילן סנלניקוב: משתפים פעולה עם הארגונים פה בארץ כמו "האמת שלי" וכמו "מילואימניקים בחזית" ועוד ארגונים נהדרים כדי להציג את הצד הנכון והצד היפה של ישראל והצד המוסרי.

<אילן סנלניקוב: שמצד אחד יש את "שוברים שתיקה" ומצד שני אותנו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יוסף ג'בארין בבקשה.

יוסף ג'בארין: אני מקשיב לדברי הביקורת הקשים ואני עם כל הכבוד, לא מגלה שום טעם לקיום הדיון הזה, אלא אם מדובר בעוד מסע של השתקה, שאינו מכוון רק כנגד "שוברים שתיקה" אלא שהוא המשך לאותם ניסיונות להשתיק ארגוני זכויות אדם, כמו "שוברים שתיקה", כמו "בצלם" וארגונים אחרים.

יוסף ג'בארין: כי מה אנחנו שומעים מהחברים?

יוסף ג'בארין: שארגון "שוברים שתיקה" מבקר את התנהגות חיילי צה"ל לרבות אם זה פשעי מלחמה בשטחים הכבושים, מה, זה אסור?

יוסף ג'בארין: אסור לעשות את זה?

מאיר כהן: אסור לעשות את זה עם שקרים.

יוסף ג'בארין: לכן אני אומר שהדיון האמיתי אינו - -

מאיר כהן: הוא לא מבקר הוא אומר שצה"ל לא מוסרי.

יוסף ג'בארין: אני אומר לך חבר הכנסת כהן, אין התנהגויות לא מוסריות של חיילי צה"ל בשטחים?

יוסף ג'בארין: מישהו יכול להגיד לנו שאין התנהגות לא מוסרית - - - מישהו יכול להגן על העמדה הזאת?

מאיר כהן: איפה שיש עומדים לדין.

מירב בן ארי: יש התנהגות - - -

יוסף ג'בארין: בוודאי שצה"ל מבצע פשעי מלחמה בשטחים.

יוסף ג'בארין: בוודאי שיש התנהגויות לא מוסריות.

אמיר אוחנה: לא היה ולא נברא.

אמיר אוחנה: - - - להפיץ שקרים.

יוסף ג'בארין: לכן אני אומר שהדיון הוא לא על "שוברים שתיקה" זהו ניסיון של השתקת הנושא העיקרי שזה נגד הכיבוש.

יוסף ג'בארין: אותו דבר, חברים, אותו דבר כפי שחוק ההסדרה הוא לא על עמונה אלא על סיפוח כל השטחים הכבושים, לפחות על אזורי C, אותו הדבר כאן.

יוסף ג'בארין: זה לא העניין.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לך שאנחנו כל הזמן אמרנו שמדינת ישראל היא דמוקרטית ליהודים ויהודית לערבים, אבל נראה לי שהיא מתקשה אפילו להיות דמוקרטית ליהודים עצמם, כשהיא רוצה להשתיק דיון שהוא כל כך לגיטימי.

יוסף ג'בארין: חברתי בן ארי אמרה דבר אחד לגביי ולגבי צה"ל.

יוסף ג'בארין: את צודקת שאני לא חלק מצה"ל, אני לא רוצה להיות מצבא כיבוש, ואני נוגע לעניין כי אני מכיר את פשעי המלחמה - - -

מירב בן ארי: כל יום שהייתי בו היה יותר טוב מהשני.

מירב בן ארי: אני גאה בצה"ל - - -

יעקב מרגי: תודה מירב.

יעקב מרגי: את מפריעה לי.

יעקב מרגי: משרד החינוך.

דב חנין: אולי בסוף שיתנו תשובות?

יעקב מרגי: אני עקבי ומתעקש להיות עקבי.

יעקב מרגי: יהיה להם סיבוב שני לתשובות.

יעקב מרגי: בשלב הזה של הדיון, משרד החינוך, אני רוצה לדעת - - -

אילן גילאון: בסוף הישיבה אולי תמליץ מי ידליק משואה ביום העצמאות?

יעקב מרגי: לא, זה לא תפקיד שלי.

יעקב מרגי: אני אהיה מוטה, לא כדאי שאני אמליץ.

יעקב מרגי: משרד החינוך, אתם שומעים את הקולות בשלב הזה של הדיון.

יעקב מרגי: אנחנו מדברים, באמת רוצים לתת - - -

דב חנין: אולי כדאי שישמעו את כל חברי הכנסת?

יעקב מרגי: סליחה.

יעקב מרגי: עצמאות פדגוגית, אנחנו קנאים בוועדות לתת לכם את העצמאות הפדגוגית, ויש פה קולות שנשמעים לכאן ולכאן.

יעקב מרגי: בפתיח שלי אמרתי שאני הייתי רוצה לתת למגוון הדעות לבוא לידי ביטוי במערכת החינוך, לא הפוליטיות, לא על ידי גורמים פוליטיים.

יעקב מרגי: מגוון הדעות שקיימות בחברה הישראלית, על ידי גופים ואזרחים אין לי בעיה.

יעקב מרגי: השאלה המטרידה אותנו בדיון הזה, האם יש לנו את המסננות שיודעות לעשות את האיזונים.

יעקב מרגי: לא לסנן מי כן ומי לא.

יעקב מרגי: האם אנחנו יודעים, האם המערכת מבקרת את עצמה אם מנהל בית ספר יש לו את הסמכות להטות או להוביל את התלמידים שלו בקו אחד, להציג בפניהם קו אחד, דעה אחת, כזאת או כזאת במערכת החינוך.

מיכל רוזין: אתה מתכוון רק לממלכתי, כי בממלכתי דתי - - - לתת רק אידיאולוגיה אחת.

מיכל רוזין: אבל בממלכתי צריך לתת הרבה.

יעקב מרגי: תודה מיכל.

יעקב מרגי: אני שואל לכל הכיוונים ומחזק את השאלה של מיכל.

<אלירז קראוס: אני מנהלת את אגף חברה ורוח במזכירות הפדגוגית במשרד החינוך.

<אלירז קראוס: המדיניות של משרד החינוך, כולל חוזר מנכ"ל שפורסם לאחרונה היא לעודד מורים ובתי ספר לקיים דיונים בנושאים אקטואליים, בנושאים שמעסיקים את הציבוריות הישראלית, כולל הבעת מגוון דעות ועמדות ביקורתיות כלפי מדיניות שנוהגת בנושאים שונים.

<אלירז קראוס: שיח כזה הוא מותר ורצוי.

יעקב מרגי: בכל הזרמים בממלכתי?

<אלירז קראוס: כן.

מאיר כהן: עד לנקודה.

<אלירז קראוס: עד לנקודה שמדובר בשיח תעמולה מפלגתי, או שזה חוצה את הגבול שבין ביקורת לבין דה-לגיטימציה.

<קריאה: איך קובעים את הגבול הזה?

יעקב מרגי: שואל חבר הכנסת איך קובעים את הגבול של דה לגיטימציה.

<אלירז קראוס: אני מתחילה להגדיר: כמו הטפה לאלימות או לגזענות, אפלייה והסתה, וגם שיח שפוגע בלגיטימיות של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, או מערער על עצם הלגיטימיות של גופים ממלכתיים כגון צה"ל ובתי המשפט.

<אלירז קראוס: לשאלת בתי הכנסת, הנושא הזה של הקו שמגדיר בין ביקורת לדה לגיטימציה הוא נושא מורכב ורגיש.

<אלירז קראוס: אני לא אכנס כרגע לדיון שהתקיים פה כי הדוגמאות הובאו.

<קריאה: אין איזה טריבונל?

יעקב מרגי: לא, יש ועדות מקצוע.

<קריאה: איך זה עובד, מי קובע את זה?

<אלירז קראוס: יחד עם זה נמצא פה איתי נציג של מינהל חברה ונוער, - - - את המדיניות כלפי מנהלי בתי הספר ואיך אנחנו - - -

יעקב מרגי: אני אתן לו רשות דיבור מאוחר יותר.

יעקב מרגי: תודה בשלב הזה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: תודה אדוני היושב ראש, הדיון הזה עבורי הוא דיון מאוד מאוד עצוב וקשה.

דב חנין: ולפני שאני אומר את הדברים שאני הולך להגיד, אני אומר מראש שהדברים האלה לא יהיו מקובלים פה על חלק גדול מאוד מהנוכחים, יהיו מאוד מרגיזים ומקוממים, ואני מבקש לתת לי לומר את דבריי.

דב חנין: אני לא מתגעגע לעבר.

דב חנין: לא מתגעגע לעבר.

דב חנין: ובעבר שלנו היו דברים קשים ורעים מאוד, אבל כשאני מסתכל על העבר, עם הדברים הרעים שהיו בו ואני מסתכל עלינו בהווה, אני אומר לכם בדאגה גדולה, אנחנו הידרדרנו הידרדרות איומה.

דב חנין: אני רוצה להקריא לכם שורות שנכתבו, למען הסדר אני אומר, הם נכתבו על חיילי צה"ל ב-1948.

דב חנין: אני אומר מראש שהם דברים קשים.

דב חנין: אם "שוברים שתיקה" היו אומרים את זה עכשיו הם היו לא רק נעלמים מבתי הספר, הם היו נסגרים בתור עמותה.

דב חנין: אבל אלה הדברים שנכתבו, ואני מקריא אותם: "חצה עלי ג'יפ את העיר הכבושה נער עז וחמוש, נער כפיר.

דב חנין: וברחוב המדובר איש זקן ואשה נלחצו מפניו אל הקיר.

דב חנין: והנער חייך בשיניים חלב, אנסה המקלע, וניסה.

דב חנין: רק הליט הזקן את פניו בידיו ודמו את הכותל כיסה.

דב חנין: יושר אם כן על מקרים עדינים אשר שמם במקרה רציחה כי חוגרי כלי לוחם ואנחנו איתם, מי בפועל ומי בטפיחת הסכמה, נדחקים במלמול של הכרח ונקם לתחומם של פושעי מלחמה".

דב חנין: את הדברים האלה כתב - - -

עודד פורר: השיר הזה שכתב אלתרמן הוא כתב נגד מקרה ספציפי שקרה, והאנשים האלה גם שילמו וטוב שכך.

דב חנין: תן לי לדבר.

דב חנין: אתה לא תשתיק אותי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תמשיך.

דב חנין: את הדברים האלה כתב ב-19.11.

דב חנין: 1948 נתן אלתרמן, פורסמו בעתון "דבר", אחרי יומיים הועתקו בעיתון "הארץ".

דב חנין: אגב, אתם אמרתם אנונימי, זה לגמרי אנונימי.

דב חנין: זה מכליל.

עודד פורר: זה היה בעקבות מקרה שקרה ובעקבות גם עניין שבצה"ל טיפלו בעניין הזה.

עודד פורר: בדיוק שכמו צריכים לטפל.

דב חנין: אתה לא יודע על מה מדובר.

דב חנין: כמו תמיד אתה לא יודע מה שאתה מדבר.

דב חנין: מקרה אחד שקרה.

דב חנין: אז בואו אני אומר לכם מה קרה אחרי הפרסום של השיר הזה.

דב חנין: בן גוריון שר הביטחון, שאני לגמרי לא מתגעגע אליו, לא מתגעגע אליו ולא שייך למפלגה שלו ולא שייך לזרם שלו.

דב חנין: בן גוריון שלח לאלתרמן מכתב ובעקבות פרסום השיר הזה הורה להדפיס את השיר הזה ב-100,000 עותקים ולחלק אותו לכל חייל בצבא.

דב חנין: איפה אנחנו היום?

דב חנין: אם רם כהן היה מציע לחלק את זה לכל חייל בצבא - - -

עודד פורר: בעקבות איזה מקרה?

עודד פורר: בעקבות איזה מקרה?

עודד פורר: תן לי מקרה אחד.

עודד פורר: בעקבות איזה מקרה?

דב חנין: אתה לא יודע.

דב חנין: תקרא קצת היסטוריה.

יעקב מרגי: תודה עודד.

יעקב מרגי: בבקשה דב, תסכם.

דב חנין: ואיפה אנחנו עומדים היום?

דב חנין: היום שר בטחון מציע להדפיס כאלה שירים?

דב חנין: יש מנהל בית ספר אחד שעוד יש לו את האומץ להביא את הקול, להביא את העדויות, עדויות ממוסמכות, ואז מה קורה?

דב חנין: מזמינים מנהל כזה לכאן לוועדת החינוך - - -

מירב בן ארי: הוא לא טרח להגיע.

דב חנין: הכיוון הזה מסמל הידרדרות מסוכנת.

דב חנין: אנחנו לא מדברים רק על "שוברים שתיקה", אנחנו מדברים על דמותה של מערכת החינוך.

דב חנין: אנחנו מדברים על דמותה המוסרית של החברה שלנו.

דב חנין: תראו מה היה אז, עם כל הקשיים, הבעיות והזוועות שהיו בעבר.

דב חנין: ואיפה אנחנו עומדים היום?

דב חנין: ותראו כמה ההידרדרות הזאת מסוכנת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חיים ילין בבקשה.

חיים ילין: האמת שאנחנו בוועדת חינוך והדיון הזה מאוד קשה לי.

חיים ילין: הוא קשה לי בגלל שכשאני יוצא ועובר דרך בית הקברות של בארי, שנהרגו כל כך הרבה חיילים במלחמת יום כיפור ונקברו שם, אז אני שומע על חלק ממדינת ישראל שאומרים עליהם "בוגדים" ומכתימים בהחלט אוכלוסייה שלמה שנלחמה למען מדינת ישראל.

חיים ילין: ואותו דבר קרה גם בצוק איתן.

חיים ילין: הבן שלי נקרא בוגד.

חיים ילין: למה?

חיים ילין: כי הוא נלחם.

חיים ילין: כל חייל שנלחם אז הוא בוגד.

חיים ילין: אבל הוא גם אמר שמלחמה זה דבר אכזר.

חיים ילין: הוא היה ב"שובו אחים" אז היה בשטחים הכבושים שחלק מהאנשים ככה קוראים לזה.

חיים ילין: הוא היה צריך להלחם בשביל לבוא ולחפש את שלושת הנערים החטופים.

חיים ילין: הוא הגיע לשם ואחרי זה היה בעזה.

חיים ילין: אז אני אגיד לך משהו לגבי סג'עייה לפני שנכנסנו לשם.

חיים ילין: לפני שאתם נכנסתם לשם, לא רק היה "הקש בדלת" לגבי המוסר של צה"ל, אלא מטוסים הפיצו שם מכתבים לכל האזרחים שהולך להיות שם קרב.

חיים ילין: בעצם הודיעו להם שהם הולכים להיכנס לשם ושייזהרו.

חיים ילין: אבל כשהם הפגיזו את נחל עוז אף אחד לא העז להודיע לנחל עוז "תצאו משם כי מפגיזים אתכם" כי בצד השני היו 3,500 בלתי חמושים שלא יכלו להפגיז שם ומשם ירו עליהם.

חיים ילין: ובגלל זה כואב לי, כי זאת האמת, אבל אפשר לצייר אותה גם אחרת.

חיים ילין: עליי אי אפשר לבוא ולהגיד שאני מפה או מפה.

חיים ילין: אלה העובדות, אפשר להתווכח איתן, אפשר לשים עליהן תוויות, אפשר כל מה שאתם רוצים.

חיים ילין: יותר מזה, אני גדלתי בדיקטטורה.

חיים ילין: כל פעם שסותמים פה למישהו או שאומרים לו "בוגד", לבי נקרע.

חיים ילין: אני לא רוצה לסתום פיות.

חיים ילין: אבל מצד שני, אני לא מוכן שהכביסה שלנו וכל הביקורת שלנו וכל הדעות שלנו יסולפו בצורה כזאת בחוץ לארץ, כאשר אני מרגיש שבאמת הבן שלי הוא בוגד כנראה.

חיים ילין: ואני בכוונה אומר את זה, כי אין אף אחד שצריך לשלוח את הבן שלו לצבא ולשמוע את מה שהוא שמע פה.

חיים ילין: גם מחברי כנסת מהימין, במיוחד.

חיים ילין: זה לא עובד ככה.

חיים ילין: מה זה הבגידה הזאת?

חיים ילין: מי בוגד במדינה הזאת?

חיים ילין: וכשהטילים נפלו על דימונה ונהרגו בדואים שם, ראש העיר של דימונה הוא הראשון שהיה שם, לא אתם הייתם שם, אלה שאומרים עכשיו ומטיפים מוסר גם.

חיים ילין: לכן קשה הדיון.

חיים ילין: כי אני לא רואה בכלל איך אנחנו מסוגלים את הקרעים האלה לחבר אותם ביחד.

חיים ילין: ומה שקורה פה זה עצוב, עצוב לי בדיון הזה.

יעקב מרגי: אז מה אתה מציע למשרד החינוך?

חיים ילין: רגע.

חיים ילין: "שוברים שתיקה" זה גוף שמשהו, אני אומר את זה כי אני מכיר אותם, ב-DNA השתבש.

חיים ילין: כל עוד שהם היו בתוך צה"ל והיו יחד עם החיילים, והחיילים יכלו לספר, וניסו לתקן בדיוק מאותו מכתב שאתה מדבר עליו והכל נשאר פה אצלנו מתוך הביקורת, היה בסדר גמור.

חיים ילין: משהו השתבש ב-DNA, אני אומר לכם את זה.

זהבה גלאון: שום דבר לא השתבש.

חיים ילין: זהבה, לא הפרעתי לך.

חיים ילין: הדיון הזה באמת קשה לי.

חיים ילין: אבל ברגע שהדברים האלה יוצאים לחוץ לארץ, אז אין שום סיבה בעולם, ואני מקבל את הגישה של משרד החינוך, אני רוצה להגיד לכם שאני מאוד מקבל אותם.

חיים ילין: זו רוח הדברים שאני מאוד רוצה, גם כראש מועצה, זה רוח הדברים שהיו.

חיים ילין: ואני רוצה שזה יהיה.

חיים ילין: שהגבול יהיה בדיוק הגבול הפוליטי.

חיים ילין: יש שיעורי אזרחות, יש כל מה שאתם רוצים במסגרת הזאת, אבל הגבול הפוליטי אסור לו להיכנס לשם.

יעקב מרגי: לסיכום.

חיים ילין: הנערים האלה ב-י"א, ו-י"ב, שהולכים למסע פולין, ויוצאים בסוף הם תוך כמה חודשים צריכים לקחת מטוס או טנק או נשק, בשביל להגן על עם ישראל, חונכו להגן על המדינה.

חיים ילין: לא להרוג.

חיים ילין: והמסר הזה זה מה שאני רוצה שייצא, אם כבר יוצא משהו לחו"ל.

חיים ילין: כי מה שעשו פה "שוברים שתיקה", ברגע שיצאו לחוץ לארץ והתחילו לדבר עלינו, וגם לא הובנו, וסילפו גם את הדברים שלהם, בסופו של דבר זה כמו טלפון שבור.

חיים ילין: באת עם מסר אחד, יצאת עם משהו אחר.

חיים ילין: אני מציע, כבוד היושב ראש, שהמילה הזאת "בגידה" ששומעים אותה בוועדת חינוך, אתה כאחראי על ועדת חינוך, יהיה כמו שלוש קריאות ותעיף את הבנאדם.

חיים ילין: לא יכול להיות שבמדינת ישראל יש בוגדים שהילדים שלהם שירתו בצה"ל, יש שמאלנים שהם בוגדים וכל הזמן מפצלים.

חיים ילין: יש סרט ילדים שקוראים לו מולאן, אני מציע לכם לראות את מולאן, שהיא מחנכת "הפרד ומשול", זה בדיוק, הפרד ומשול.

חיים ילין: זה אסור שיהיה, במקום לחבר ולמשול - - - כל הזמן מנסים לפצל.

חיים ילין: גם זה מחלחל לצה"ל.

חיים ילין: גם זה מחלחל לתוך הדיון של צבא הגנה לישראל וזה לא טוב.

חיים ילין: המזל שלנו, אני אומר לכם, שיש לנו רמטכ"ל מעולה שהוא מספיק ערכי ושם את הגבולות בצורה מאוד ברורה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אבו מערוף בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב.

עבדאללה אבו מערוף: לדיון הזה יש כמה היבטים.

עבדאללה אבו מערוף: יש לו היבט עקרוני, אני לא מדבר על היבט חינוכי שאין לו, יש לו היבט עקרוני אידיאולוגי, אבל המסקנות מהדיון הזה, המסר שלו, עצם קיום הדיון מה שנקרא המקארתיזם, זה לא רק מקארתיזם, זה רמיסה, נסיון לרמוס כל ערך שיגיד - - -אומר "לא לכיבוש".

מירב בן ארי: מי מנסה לרמוס אותם בכלל?

עבדאללה אבו מערוף: אני לא מדבר על "שוברים שתיקה", מירב, לא הפרעתי לאף אחד ואף אחד לא יפריע לי.

עבדאללה אבו מערוף: זה מסר ברור למי שאומר "לא לכיבוש" זה מסר ברור למי שיגיד אין לגיטימציה של הכיבוש.

עבדאללה אבו מערוף: זה הדיון שישנו כאן.

עבדאללה אבו מערוף: שכל מי שיעז להגיד שישנה כאן פרה קדושה שצריך לשחוט אותה, הוא בוגד.

עבדאללה אבו מערוף: זה המסר של הדיון.

עבדאללה אבו מערוף: לכן השיח חייב להיות על אי לגיטימציה של הכיבוש וזה מה שצריך להיות וזה העיקר, ולא העיקר מה שעשה או לא עשה חייל שם.

עבדאללה אבו מערוף: על מה מגינים חיילי צה"ל?

יעקב מרגי: אנחנו לא ועדת - - - תודה.

יעקב מרגי: בבקשה לסכם.

חיים ילין: זה לא הדיון.

מרדכי יוגב: ארץ ישראל שייכת לעם ישראל ואתם פה הכובשים המוסלמים, השודדים והרמאים.

מרדכי יוגב: וכך יהיה.

מרדכי יוגב: לעולם תהיה פה מדינת ישראל ולא ניתן להשמיד אותה.

מרדכי יוגב: גם לא לך.

מרדכי יוגב: גם לא למי שמכניס טלפונים לרוצחים ושהם מהרשימה שלך.

עבדאללה אבו מערוף: אל תתערב - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: סיימת.

יעקב מרגי: חברת הכנסת מיכל לאחר מכן מאיר כהן.

עבדאללה אבו מערוף: אל תתערב - - -

יעקב מרגי: אבו מערוף פעם שלישית החוצה.

יעקב מרגי: להוציא את אבו מערוף החוצה.

יעקב מרגי: מוטי יוגב אתה בדרך החוצה.

יעקב מרגי: מיכל רוזין לאחר מכן חבר הכנסת מאיר כהן.

מיכל רוזין: שלוש נקודות שחשוב לי לומר.

מיכל רוזין: קודם כל, אנחנו קצת נסחפנו לדיון על הכיבוש והמלחמה ואנחנו דנים בכך רבות בכנסת ואפשר לדון.

מיכל רוזין: אני חושבת שהדיון פה הוא על דמוקרטיה.

מיכל רוזין: זה הדיון האמיתי, והכוח שלנו של מדינת ישראל הוא קודם כל לפני הכל הדמוקרטיה וזכויות האדם.

מיכל רוזין: אני חינכתי את בני ואני אחנך כך גם את שאר ילדיי ללכת לצבא, לשרת בצבא ולעשות ככל יכולתו ולתרום ככל יכולתו, אבל מצד שני גם חינכתי אותו לביקורת, להכרת כל העמדות, כך בכל דבר, בדת, בכל דבר.

מיכל רוזין: חינכתי אותו להכיר, ללמוד ותמיד לשאול שאלות ולבקר, ולצערי הרב המערכת היחידה במדינת ישראל, וכאן אני פונה למערכת החינוך, כי זה ועדת חינוך, המערכת היחידה שבה עוד איך שהוא זה קיים וגם את זה רוצים להפסיק, היא במערכת החינוך הממלכתי.

מיכל רוזין: כי כמו שאמר לי שר החינוך בעצמו, במערכת החינוך הדתית ממלכתית אין לשאול שאלות לחקור ולבקר מכיוון אחר, וכשהם היו באים לפגוש תלמידים כמונו חילונים, היו מכינים אותם מה לענות ומה להגיד ומה לא לשאול, כדי שחס וחלילה לא יסטו מהקווים.

מיכל רוזין: אז הדיון התקיים אך ורק, אנחנו צריכים לזכור, על הזרם הממלכתי.

מיכל רוזין: כל השאר חסום בפני פלורליזם.

מיכל רוזין: אנחנו קצת התבלבלנו בשנים האחרונות.

מיכל רוזין: אנחנו נוטים לחשוב, לצערי הימין נוטה לחשוב, הממשלה, והטיעון תמיד "אנחנו הרוב", זה בסדר, רוב בדמוקרטיה, כחלק מהדמוקרטיה, דמוקרטיה היא כמובן גם זכויות המיעוט.

מיכל רוזין: אבל הנטייה של נתניהו וממשלתו לחשוב שהוא זה מדינת ישראל, היה כבר מלך שאמר "המדינה זו אני" ופה הטעות, ולהגיד שאנחנו שמתנגדים לעמדת ממשלת נתניהו ומתנגדים לכיבוש ולמדיניות הממשלה שאנחנו נגד המדינה, זו הטעות ואי ההבנה והפרדה בין השלטון לבין המדינה.

מיכל רוזין: אנחנו אזרחים ואזרחיות המדינה.

מיכל רוזין: ומשרתים ומשלמים מסים ואנחנו אזרחים נאמנים בדיוק כמו השאר ואף אחד לא צריך להוכיח את הנאמנות הזאת - - -

יעקב מרגי: סיכום.

יעקב מרגי: אני רוצה לאפשר גם למיקי לדבר.

מיכל רוזין: לכן גם ראשי השב"כ ושומרי הסף הפכו להיות שמאלנים בוגדים, וגם כל אחד שאומר ביקורת הפך להיות, אני חייבת שתי נקודות קצרות.

מיכל רוזין: חיים, הטיעון הזה שידברו בבית ולא ילכו לעולם, חברים, נתניהו וממשלתו הולכים בכל העולם, סגנית השר ציפי חוטובלי הולכת ומדברת על ארץ ישראל השלמה וסותרת את מדיניות הממשלה לכאורה של פתרון שתי המדינות, והשרים עושים הכי הרבה נזק תעמולתי נגד ישראל על פי תפיסתי, בעולם.

מיכל רוזין: ועם כל הכבוד כל העניין הזה של לשמור את זה בבית כאילו אנחנו בשנות החמישים בברית המועצות, אי אפשר לשמור בבית.

יעקב מרגי: תודה.

מיכל רוזין: לא, עוד שני משפטים.

מיכל רוזין: עם כל הכבוד, לא יחוקקו פה את חוק ההסדרה והעולם לא ישמע ופתאום נופתע שמצביעות נגדנו מדינות ידידותיות.

יעקב מרגי: יש דיון על זה היום במליאה.

מיכל רוזין: נקודה אחרונה באמת חשובה, ארגון "שוברים שתיקה" הוא ארגון חוקי.

מיכל רוזין: כל האמירות הפופוליסטיות פה, בוגדים, לא בוגדים, מרמים, לא מוסרים לצבא, אנחנו מדינת חוק, יש חוק, אם אתם חושבים שהם עוברים על החוק תפנו למשטרה, תפנו לרשויות החוק, הם בידכם, אתם הרוב.

יעקב מרגי: אתם המחוקקים.

יעקב מרגי: נכון.

יעקב מרגי: היא צודקת בקטע הזה.

עודד פורר: זה לא הדיון.

עודד פורר: השאלה אם זה - - -

מיכל רוזין: אם הוא חוקי אז תפסיקו להגיד את האמירות הפופוליסטיות האלה.

מיכל רוזין: וכל עוד הוא חוקי, אז לגיטימי ונכון שהוא יופיע מול תלמידים שעומדים בפני שירות צבאי כי הם צריכים הכי הרבה לשמוע מכל העמדות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רבותיי, לידיעה השידור עבר למליאה.

יעקב מרגי: מי שמעניין אותו - - -

מאיר כהן: אדוני היושב ראש, אני באמת מציע לקבל את מה שחיים אמר, ואתם כיושבי ראש ועדות צריכים להיות הרבה יותר נחושים ולא לאפשר במרחב הזה להשמיע אמירות של בוגדים, אמירות שממש מסיתות.

מאיר כהן: אני ניהלתי בית ספר כל חיי.

מאיר כהן: היה כל הזמן על השולחן שיח סביב הקושי הגדול של חיילי צה"ל לשלוט על אוכלוסייה אזרחית.

מאיר כהן: חיים ג'ומס היה אורח כבוד אצלי במשך לדעתי 15 שנים.

מאיר כהן: בכל שנה, כהכנה לצה"ל, הסוגיה הזאת הייתה.

מאיר כהן: אבל יחד עם זה, מאוד נזהרתי לא להכניס גופים שקבעו מסמרות ואמרו על כולם שהם לא בסדר.

מאיר כהן: אני מעולם לא הכנסתי אליי גוף של מישהו שאמר שכל הערבים הם בוגדים.

מאיר כהן: לא נכנס אליי, לא התקרב אליי.

מאיר כהן: הבעיה עם "שוברים שתיקה" ואני - - - וקראתי את החומרים שלהם, ואני לא מדבר מתוך איזה, כי התעוררתי בבוקר והחלטתי להיות נגדם.

מאיר כהן: זה שהם טוענים שההתנהגות הזאת היא הפרקטיקה של צה"ל, אני שירתי בצנחנים אדוני, ועברתי את מלחמת יום הכיפורים ומלחמת לבנון וכהנה וכהנה מבצעים.

מאיר כהן: הקוד האתי של צה"ל נכתב כי ידעו אנשים שיש תופעות כאלה וצריך לטפל בהם.

מאיר כהן: אבל דווקא בגלל שבמרחב הצה"לי כן כתבו את הקוד האתי וגם עיגנו ומטפלים בצורה חדה וחלקה, ואנחנו רואים את כל הסיפור של אלאור עזריה.

מאיר כהן: זה הסיפור שככל שהפוליטיקאים ניסו להיכנס בו וככל שאנחנו הצלחנו, אנחנו, מדינת ישראל ידעה לשים שם ולהגיד, "זה מטופל אך ורק על ידי צה"ל, בבית משפט של צה"ל".

מאיר כהן: לכן הסיפור הגדול עם "שוברים שתיקה", שברגע שהם אומרים שזו הפרקטיקה של צה"ל וברגע שהם אומרים "אנחנו נדון בסוגיות האלה בחוץ לארץ ולא בארץ", מותר להם ללכת לחו"ל אבל זה אחרי שיפנו למוסדות צה"ל.

מאיר כהן: לצערי הגדול הם אוספים נתונים, לא מביאים אותם למוסדות צה"ל ואומרים "תטפלו", הם רצים עם זה לחו"ל.

מאיר כהן: לכן אם בחוזר מנכ"ל כתוב שלא נותנים לגופים שעושים דה לגיטימציה למדינת ישראל ולצה"ל, ההחלטה לא להכניס אותם לבתי ספר הולמת את חוזר המנכ"ל אלא אם כן יבוא שר חינוך אחר ויגיד "זה לא חוזר המנכ"ל שלי", כל עוד זה חוזר המנכ"ל, ואני אומר לחבריי מנהלי בתי הספר, אם אתם באמת מכבדי חוק, תכבדו את חוזר המנכ"ל.

מאיר כהן: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אחרון הדוברים מיקי רוזנטל.

מיקי רוזנטל: תודה רבה אדוני היושב ראש, באמת בקצרה אני אגיד.

מיקי רוזנטל: לאף אחד אין מונופול לא על האמת ולא על החוכמה.

מיקי רוזנטל: יושב לידי חבר הכנסת מוטי יוגב, אני לא מסכים כמעט לשום דבר שהוא אומר, אבל אני אלחם על זכותו להגיד את זה.

מיקי רוזנטל: הנסיון של משרד החינוך לעשות פוליטיזציה ודה לגיטימציה של חלק מהארגונים הוא קודם כל מטופש.

מיקי רוזנטל: אני אדם שסתמו לו את הפה, עשיתי סרט, ניסו להשתיק אותי, זה רק עזר לסרט ורק הפיץ את הסרט ופרסם אותו יותר.

מיקי רוזנטל: אתם רוצים להיאבק בדעות של "שוברים שתיקה" תעמידו מולם אחרים שסותרים אותם, זה נכון לעשות, אבל לא לסתום להם את הפה.

מיקי רוזנטל: זה הבדל גדול.

מירב בן ארי: זו הבעיה שלא- - - אותם.

מירב בן ארי: אתה פספסת אותו שהוא אומר - - -

מיקי רוזנטל: את מפריעה לי.

מיקי רוזנטל: האנשים שאמרו פה שהפעילות של "שוברים שתיקה" מקרבת אותנו להאג, אם זה הפרמטר, אז גם לראש הממשלה וגם לשר נפתלי בנט א סור היה להיכנס למערכת החינוך כי המעשים שלהם, חוק ההסדרה וכולי מקרבים אותנו להאג הרבה יותר מהר מ"שוברים שתיקה" חד וחלק, אין בכלל שאלה על הדבר הזה.

מיקי רוזנטל: ודבר אחרון, תראו, צה"ל הוא צבא מוסרי, חשוב לי להגיד את זה.

מיקי רוזנטל: יש בו הרבה כשלים.

מיקי רוזנטל: מתי אנחנו מתקנים את הכשלים?

מיקי רוזנטל: בעקבות שיח לוחמים, אחרי פסק הדין של דיר יאסין, כל מיני.

מיקי רוזנטל: רק כשיש מישהו שהוא אמיץ מספיק להגיד "חברים, כשלנו פה" זה הופך אותנו ליותר מוסריים.

מיקי רוזנטל: על זה צריך לחנך את הילדים שלנו, לא שהצבא לא מוסרי, אלא שאנחנו כולנו בני אדם וטועים, וצריכים לתקן את הכשלים.

מיקי רוזנטל: סתימת הפה הופכת את הדבר הזה ללא לגיטימי.

מיקי רוזנטל: עצם האמירות, וזו טעות ברמה הטקטית, - - - תנו לאנשים לדבר גם אם דעותיהם מקוממות.

יעקב מרגי: רבותיי, מאחר והנושא באמת בליבת הדיון, אני עושה מנהג הפוך ממנהגה של הכנסת, מאחר ואמורה להיות הצעת חוק בנושא הזה, אני מחזיר את הדיון מהוועדה למליאה.

יעקב מרגי: זה הסיכום שלי.

יעקב מרגי: כל טוב, תודה.