ועדת המשנה לקידום טכנולוגיות לאנרגיה מתחדשת - פיקוח ומעקב אחר יישום החלטות ועידת פריז, כנסת 20, פרוטוקול מספר 5, 2016-08-01 09:30

יעל כהן-פארן: אני שמחה לפתוח את ישיבת ועדת המשנה של ועדת המדע לנושא קידום טכנולוגיות של אנרגיה מתחדשת ומעקב אחר יישום הממשלה את החלטות ועידת פריז.

יעל כהן-פארן: היום אנחנו דווקא לא מדברים על אנרגיה מתחדשת כמו שכולכם ודאי יודעים, הגעתם אחרי שראיתם את ההזמנה לדיון.

יעל כהן-פארן: אנחנו התכנסנו כאן בפעם הראשונה של הועדה הזאת ולדעתי בכלל בפעם הראשונה אם מותר לי להקדים ולומר, בכנסת, כדי לדבר על שני נושאים שבדרך כלל מדברים עליהם בלי קשר אחד לשני.

יעל כהן-פארן: מדברים הרבה מאד בכנסת שלנו על מזון, בוועדות שונות, במליאה, על היבטים שונים של חקלאות ושל מזון, הרבה מאד דיונים על בטיחות מזון, על בטחון תזונתי, על עוני ובטחון תזונתי, על פיתוח טכנולוגיות, ועדת המדע קיימה דיון על הקשר בין פיתוח טכנולוגיות חקלאיות לביטחון תזונתי, זה היה ביום העוני הבינלאומי, באוקטובר האחרון, אפילו היה גם סיור במכון וולקני, שם ראינו מאד מקרוב את הפיתוחים ומענים שניתנים בכל מיני הזדמנויות ואני בטוחה שיש כאן גם נציגים של המכון הוולקני, לפחות נרשמו לדיון, אני מקווה שהם כאן ומצד שני, מדברים על אקלים ועל האנרגיות המתחדשות ועל התמודדות ישראל עם פליטות גזי חממה ואיך היא מפחיתה, לְמה היא מתחייבת ולְמה היא לא מתחייבת ובין השניים יש גם קשר והקשר הזה נחלק לשניים.

יעל כהן-פארן: מצד אחד, ברור והיום ברור יותר מאי פעם, תיכף יציגו כאן אנשים שעוסקים בתחום, הקשר בין גידול מזון והפליטות שהוא גורם, בפרט גידול מזון מתעשיית החי, תעשיית הבשר, תעשיית החלב, יש קשר משמעותי ויש תרומה משמעותית לפליטות גזי חממה של ישראל, של העולם.

יעל כהן-פארן: בעולם, בדיונים בינלאומיים, עד לאחרונה לא הייתה הרבה התייחסות לנושא, היום המגמה המתחילה להשתנות ויש דוחות של האו"ם בנושא ומיד הם יוצגו כאן.

יעל כהן-פארן: מצד שני, יש כמובן את ההשפעות של שינוי האקלים, השפעות שיהיו לו על החקלאות, עקב שינויי אקלים ממש, ירידה בכמות המשקעים, שינויים בחלוקת המשקעים וההשפעות אולי כבר ניכרות ובכל מקרה הן וודאיות למדי.

יעל כהן-פארן: בקרב חוגים רחבים של מדענים הצפי הוא ירידה ובאזורינו בוודאי, ירידה בכמות המשקעים וההשפעה של זה על החקלאות היא ברורה וידועה.

יעל כהן-פארן: כאן נכנס הנושא של איך אנחנו נערכים, בישראל, באזור, בכל העולם, לשינויים האלה הצפויים.

יעל כהן-פארן: איך זה ישפיע על המזון, איך זה ישפיע על הביטחון התזונתי שלנו ומה אפשר לעשות.

יעל כהן-פארן: כאן באמת השאלה מה ניתן לעשות, מהם הפתרונות שאפשר לשים על השולחן, מה מתחיל להתפתח, מה עדיין רק בגדר רעיונות ופתרונות תיאורטיים.

יעל כהן-פארן: הדיון שלנו יעמוד על ארבע רגלים.

יעל כהן-פארן: קודם כל נדבר, כמו שאמרתי, על טביעת הרגל הפחמנית של המזון, בפרט המזון מן החי וכיצד מתמודדים אתה.

יעל כהן-פארן: שלב ראשון הוא קודם כל להכיר בבעיה.

יעל כהן-פארן: האם מכירים בבעיה?

יעל כהן-פארן: האם בכלל התכניות הממשלתיות להפחתת פליטות מתייחסות לנושא הזה?

יעל כהן-פארן: הרגל השנייה תהיה היערכות לשינוי סל המזון בעקבות שינויי האקלים בעולם ובארץ וההשלכות הצפויות על ישראל.

יעל כהן-פארן: כל הנושא של בטחון תזונתי, איך אנחנו מסתכלים על הסוגיה הזאת.

יעל כהן-פארן: יש כאן הרבה דוברים שמתייחסים לנושא הזה מתוך הסתכלות של סוגיית הרעב וסוגיית הביטחון התזונתי והעוני.

יעל כהן-פארן: אני רוצה להרחיב את ה scope של השאלה, גם לנושא הרחב וכמובן שיש קשר בין הדברים לעוני ולחוסר יציבות חברתית.

יעל כהן-פארן: הנושא השלישי הוא בין השאר, חלק מהפתרונות שבוודאי יועלו כאן והוא פתרון של חקלאות בת קיימא.

יעל כהן-פארן: איך אפשר לייצר חקלאות בת קיימא ומהו שינוי סל המזון שייתמך על ידי אותה חקלאות, כדי לתת מענה, גם להפחתת הפליטות וגם להתמודדות עם מצב של שינוי אקלים.

יעל כהן-פארן: יש עוד הרבה נושאים על הפרק בתחום הזה.

יעל כהן-פארן: אנחנו לא נדון בכולם.

יעל כהן-פארן: יש כאן הרבה דוברים שנרשמו לדיון אז קודם כל אני שמחה ומברכת את כל המגיעים ואנחנו נפתח, כמו שאמרתי, בנושא של טביעת הרגל הפחמנית.

יעל כהן-פארן: אני מברכת את חבר הכנסת חיים ילין שנכנס עכשיו לדיון ואני אבקש מנציגי ארגון "מגמה ירוקה" לפתוח.

יעל כהן-פארן: תציגו את עצמכם בבקשה.

יעל כהן-פארן: כל מי שמדבר בבקשה להציג את שמו ואת שם הארגון שממנו הוא מגיע.

יעל כהן-פארן: בבקשה.

<יפעת צור: בוקר טוב, זו התרגשות גדולה להיות חלק מדיון כל כך משמעותי וחגיגי.

<יפעת צור: אני יפעת ממגמה ירוקה.

<יפעת צור: אני חלק מתא שמתעסק ספציפית בנושא של מזון וסביבה.

<יפעת צור: אני רוצה לפתוח בכמה מלים על השאלה מה פתאום לדבר על מזון בתוך השיח האקלימי ובעיקר על מזון מהחי.

<יפעת צור: למעשה, המצב נמצא בשיח כבר כמה עשורים ובעיקר בשני העשורים האחרונים הסיפור הזה מאד מתגבר.

<יפעת צור: אני מניחה שלכל האנשים שיושבים פה בחדר לא צריך להציג את זה, דו"ח האו"ם של 2006, הוא כבר די לעוס כאן, אותו דוח שקבע ומצא את תעשיית המזון מן החי כמזהמת ראשית בכל קטגוריה סביבתית עיקרית, אם זה זיהום ובזבוז מים, קרקע, הכחדת מינים ביולוגיים, זיהום אויר וכמובן פליטות גזי חממה.

<יפעת צור: אחד האפקטים שהדוח הזה יצר הוא איזושהי הידברות, איזושהי פריחה של מחקרים מדעיים שבאים משתי זוויות: הזווית הראשונה היא הזווית שדרכה ניתן להכיר במה מדובר, מהן בעצם ההשפעות של תעשיית המזון על הסביבה שלנו והמקום השני הוא להסתכל על איזשהו פוטנציאל לאיזושהי הטבה.

<יפעת צור: איך אפשר להשתמש בשינוי של דפוסי מזון כמשהו שיעזור לנו בהתמודדות עם משבר האקלים.

<יפעת צור: אני לא אזכיר פה את כל המחקרים, יש באמת די הרבה, מאד נשמח אם מישהו רוצה או רוצה, יפנו אלינו בסוף הדיון וניתן איזושהי רשימה.

<יפעת צור: אני כן אזכיר מחקר שפורסם ממש לאחרונה, של פרידמן שלמשל משווה בין שלושה סוגי תזונה.

<יפעת צור: אחד מהם הוא תזונה כללית, השני הוא תזונה שהיא צמחונית והשלישי זה תזונה שהיא טבעונית כלומר, רק מזון שהוא צמחי.

<יפעת צור: יש פה הרבה מאד משתנים במחקר הזה ובשורה התחתונה הוא מגיע לנתוני הפחתה של עד כדי 70% פחות פליטות גזי חממה, בהשוואה בין תזונה כללית לבין תזונה שהיא לגמרי צמחית.

<יפעת צור: באמת - - - מאוד מאוד רציני.

<יפעת צור: מחקר נוסף שאני אזכיר פה הוא המחקר של קרלסון-קניאמה, שנמצא כאן מימין, שמשווה בין שלש ארוחות שונות בשבדיה.

<יפעת צור: ארוחות שיש בהן אותם ערכים תזונתיים.

<יפעת צור: הראשונה היא ארוחה שכולה חומרים מן הצומח, השנייה והשלישית כוללות מוצרים מהחי וכמו שאפשר לראות, הארוחה הראשונה כוללת 0.42 ק"ג של Co2 equivalent והארוחות השנייה והשלישית הן 1.3 ואפילו 4.7 כשמדובר בהוספה של בשר פרה, בשר בקר.

<יפעת צור: נשאלת השאלה איך מגיעים למספרים האלה, מהם כל ההבדלים ואני רוצה להסב את תשומת הלב לבזבוז המובנה של משאבים שנמצא בעצם השימוש במזון מן החי.

<יפעת צור: אנחנו מגדלים כמות אסטרונומית של מזון צמחי ואותו מזון צמחי במקום לצרוך אותו ישירות אנחנו מעבירים אותו לבעלי החיים ואוכלים חלק קטן מהם.

<יפעת צור: כלומר, חוסר ההתייעלות נמצא פה כחלק מובנה מתוך המשוואה הזאת.

<יפעת צור: גם בזירה המדינית אנחנו רואים הרבה מאד התקדמות, בזמן האחרון בעיקר.

<יפעת צור: יש את המלצות האו"ם שהולכות וגוברות להפחתה בעיקר בבשר ובחלב.

<יפעת צור: בדנמרק יש הצעות חוק שיצאו ממש לאחרונה שמדברות על מיסוי של מזון מזהם ובראשו כמובן בשר.

<יפעת צור: באיטליה הצעות חוק שמדברות על הנגשה מאוד מאוד רצינית של מזון צמחי, בסין דיברו על הפחתה של 50% בצריכת הבשר כדי להפחית פליטות גזי חממה ובכל אחד מהדברים האלה, מה שמאד משמעותי הוא שהם משתמשים בחינוך והסברה מאד רציניים, בכלים כלכלים, בהנגשה ובהצבה של יעדים ומדדים מאד ברורים, מה שכרגע חסר לנו בכלל בשיח בישראל.

<יפעת צור: מילה אחת על מה שקורה בישראל.

<יפעת צור: מצד אחד יש לנו פה צריכה מאד מאוד גבוהה של בשר, אחת הגבוהות בעולם.

<יפעת צור: השנה דיברו על מקום שלישי, שזה די הזוי.

<יפעת צור: צריכה מאד גבוהה של חלב פרה, של ביצים ובכלל, של מזון מהחי.

<יפעת צור: מצד שני, יש פה התעוררות מאד גדולה של אוכלוסייה של צמחונים וטבעונים במגמת עלייה.

<יפעת צור: יש כאן צרכנים אכפתיים.

<יפעת צור: ראינו את זה למשל השנה, בירידה במכירות הבשר המעובד בעקבות - - - של ארגון הבריאות העולמי על הנזקים מבשר, זה משהו שהייתה לו תגובה מאד מהירה בישראל.

<יפעת צור: יש כאן אוכלוסייה שתרבותית קל לה לקבל מזון צמחי.

<יפעת צור: אנשים פה אוהבים פירות וירקות, אנשים הולכים לאכול חומוס בלי לשים לב שהופה! הם הלכו לאכול ארוחה טבעונית, זה פשוט קרה.

<יפעת צור: כלומר, הפתיחות נמצאת, הפוטנציאל קיים, הפתיחות לקראת הנושא הזה היא מאד מאוד גבוהה, בואו נקבע מדדים ברורים ונצא לדרך עם הסיפור הזה.

<יפעת צור: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לאמנון, להציג כמה נתונים ספציפיים על - - - בישראל.

<אמנון יונש: אני אמנון יונש, גם מ"מגמה ירוקה".

<אמנון יונש: יש טבלה שמראה את המצב בישראל, כאשר הנתון החשוב הוא שבתרחיש עסקים כרגיל ל-2030 אנחנו צפויים לכ-9.6 מיליון טון פליטות גזי חממה כתוסף - - - למאכל ויש לנו אפשרות סבירה להפחית מתוכם 6.9 מיליון עד 2030.

<אמנון יונש: איך אנחנו עושים את זה?

<אמנון יונש: אנחנו מדברים פה על הפחתה של 5% בשנה, זו הפחתה הדרגתית שתביא אותנו עד 50% לקראת 2030.

<אמנון יונש: והשאלה אם זה באמת מעשי.

<אמנון יונש: קודם כל ראינו שבעולם מתייחסים לזה ברצינות.

<אמנון יונש: אם במדינות בעולם רואים את זה כאפשרי, בישראל זה על אחת כמה וכמה.

<אמנון יונש: כמו שיפעת אמרה זו מגמה שקיימת פה - - - תזונה טבעונית, צמחונית, סמי צמחונית, הפחתות שונות וזו בהחלט מגמה שיש בה מוכנות של הצבור.

<אמנון יונש: יש לנו פה תשתית, מזון צמחי מאד נגיש פה, במסעדות, במרכולים, יש טכנולוגיות קיימות מפותחות בתחום, הנושא הזה גם מתלכד עם כמות - - - שאנחנו רוצים לקדם.

<אמנון יונש: אנשי הבריאות ממליצים על מעבר למזון צמחי, זכויות בעלי חיים, נושא של חלוקת משאבים, דווקא אותן מדינות שמייצרות מזון לפיטום בעלי חיים שם המון הרבה מאד ילדים סובלים מרעב, נושא של הורדת יוקר המחיה, במקום להוריד מחיר של מזון מן החי, שמראש יקר יותר גם בגלל חוסר היעילות של התעשייה הזו, עדיף להוריד את המזון הצמחי וכך נגיע לסל מוצרים שהוא גם יהיה יותר זול, גם יותר בריא עם הרבה יותר בטחון תזונתי לשכבות החלשות.

יעל כהן-פארן: אמנון, אם אפשר לסיים.

<אמנון יונש: דקה.

<אמנון יונש: יש את הנושא של אדפטציה, שאנחנו צריכים להיערך לקראת שינויי האקלים.

<אמנון יונש: ישראל מאד רגישה, אנחנו על ספר המדבר ובמצב שבו צפוי מחסור עולמי במזון חשוב מאד שאנחנו ניערך לזה ונוכל לספק את צרכי המזון של המדינה בעצמנו.

<אמנון יונש: זה - - - צמחית, שזה מה שמסוגל לספק לנו מזון ומשאבים שתמיד יהיו קיימים בארץ.

<אמנון יונש: להגביל את תעשיית המזון מהחי שצורכת הרבה מאד מזון צמחי כדי להחזיק כמות קטנה בהרבה של מזון מן החי.

<אמנון יונש: איך אנחנו מממשים את זה, כמו שיפעת אמרה, שלש זרועות, חינוך והסברה של מערכת החינוך, תזונה ורפואה, הסברה בתקשורת, להקים מועצה למזון בריא במקום - - - שמקדמות את התעשייה, כלכלה, עם כל - - - שלהם, מיסוי, דברים שקיימים וצריך להפנות אותם כדי לקדם את מה שאנחנו רוצים לקדם.

<אמנון יונש: נושא של נגישות, לוודא שמזון צמחי יהיה נגיש בבתי ספר, במקומות עבודה, בסופרים, במסעדות, לקדם תעשייה.

<אמנון יונש: אנחנו לא רוצים שאף אחד יפסיד מקום עבודה אז מדברים על מעבר הדרגתי עם תמיכה לתעשייה שתעשה הסבה הדרגתית למזון צמחי, כשבסופו של דבר יש פה הרבה פוטנציאל כלכלי, טכנולוגיות יצרניות שאפשר לקדם, נושא של תיירות אקולוגית שמאד - - - בעולם, בסופו של דבר זה משהו שנוכל גם להרוויח ממנו כלכלית.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: נשמח עוד מעט, רגע, אנחנו נשמע בהמשך את תגובת משרד החקלאות ומשרדי הממשלה השונים, גם את המכון הוולקני לדברים שהועלו כאן.

יעל כהן-פארן: משרד החקלאות, מי הנציג?

יעל כהן-פארן: שמך?

<ענת לוינגרט: ענת לוינגרט.

<רוני כהן גינת: אם אפשר לחזור לשקף הזה עם פוטנציאל ההפחתה.

יעל כהן-פארן: מיד אבקש את תגובתה של רוני כהן גינת מן המשרד להגנת הסביבה, בפרט לגבי השאלה היכן כל ההסתכלות הזו נמצאת או לא נמצאת בעבודה של המשרד להגנת הסביבה, שהכינה בשנה האחרונה והציגה תכנית להפחתת פליטות שהוגשה לאו"ם ואושרה על ידי הממשלה, היכן זה נמצא אבל לפני כן אני אבקש לתת את רשות הדיבור לחבר הכנסת חיים ילין.

יעל כהן-פארן: כמו שכולכם יודעים יש הרבה מאד ועדות במקביל בכנסת באותן שעות.

יעל כהן-פארן: אנחנו בשבוע אחרון של הכנסת אז חברי כנסת נאלצים לרוץ מוועדה לוועדה אז חיים יהיה אתנו חלק מהזמן אבל הוא בא לשמוע וזה מאד חשוב.

יעל כהן-פארן: חיים הוא מהמקדמים המרכזיים של כל נושא החקלאות והמזון בכנסת.

חיים ילין: אני בעצם, לפי התיאור פה כנראה שאני אויב.

יעל כהן-פארן: אויב – מה פתאום?

חיים ילין: כי אני בא ממדינה שרק אוכלת בשר אבל כנראה שחינכתי טוב את הילדים כי חלק מהם טבעוניים.

חיים ילין: הם לא אוהדי מכבי תל אביב, הם הפכו להיות אוהדי מכבי חיפה אז נכשלתי בחלק - - -

יעל כהן-פארן: חיים, אם אתה מחשיב את זה כחינוך טוב אז זה מאד - - -

חיים ילין: נכשלתי לגמרי בחינוך.

חיים ילין: המילה היא מידתיות.

חיים ילין: יעל ואני יושבים בהמון ועדות משותפות ואנחנו נלחמים גם על צפיפות אוכלוסין וגם על פינוי-בינוי ואנחנו נלחמים בהמון תחומים וגם פה.

חיים ילין: בוועדה הזו, לפני בערך חודשיים לדעתי, אם לא יותר, היה דיון על שיטות אחסנה של ירקות או של מזון כדי שלא ייזרק ועל אורך החיים של המזון הצמחי, שהוא אחת הבעיות.

חיים ילין: זה לא פשוט.

חיים ילין: בשר אפשר להקפיא ולהוציא אותו.

חיים ילין: אי אפשר להקפיא מזון מן הצומח.

חיים ילין: מאד בעייתי אלא אם הוא מעובד ואז אנחנו נכנסים שוב לתחום אחר לגמרי - - -

<יפעת צור: לא כשמדובר בקטניות.

חיים ילין: תקשיבו.

חיים ילין: יש פה חוקים.

חיים ילין: מקשיבים אחד לשני.

חיים ילין: יש ועדות שצועקים אחד על השני אבל פה מקשיבים אחד לשני.

יעל כהן-פארן: בוועדה הזאת אנחנו - - - במיוחד.

חיים ילין: זו ועדה תרבותית.

חיים ילין: ואני מדבר על מידתיות ועל איזונים.

חיים ילין: זאת אומרת, מאז ומתמיד בין אבותינו היו כאלה שאכלו צמחי והיו כאלה שליקטו והלכו לצוד.

חיים ילין: תמיד זה היה.

חיים ילין: אלא מה, תמיד היה איזון.

חיים ילין: היינו כנראה על פני כדור הארץ מעט מאד אנשים עם הרבה בעלי חיים ועד לא מזמן, דרך אגב, אנחנו נתנו, לא רק במדינת ישראל אלא גם בעולם, אישורים לצייד של חיות מסוימות שמפרות את האיזון העולמי בכל מיני תחומים.

חיים ילין: תמיד אני אומר לכל מי שצועק עליי "מה" ו"אולי" ו"אני טבעוני", אני אומר להם: חבר'ה, צריך פרופורציות בחיים כי לפעמים אנחנו הולכים ישר לצד אחד ושוכחים מאיפה אנחנו באים.

חיים ילין: אין לי ספק שכל נושא המזון המעובד, כמעט בכל תחום שיש בו, מכימיקלים עד כל מה שאתם רוצים הוא מבחינתי – והקמפיין הזה דרך אגב, שעשתה אותו, חלק מהמחקר, זו קרובת משפחה שלי שגרה בלוס אנג'לס, גם ארגנטינאית דרך אגב, מחקר אדיר שחוצה את כל העולם, הוא לא תגלית אבל הוא רק מראה מהי המשמעות של חלק מהדברים - - - לגבי המזון המעובד ואת זה צריך לשים על השולחן.

חיים ילין: זה תופס גם לגבי בשר וגם לגבי המזון הצמחי והמחקרים מוכיחים את זה.

חיים ילין: מה שאני מצפה מהדיון בסופו של דבר שנבוא גם עם המלצות.

חיים ילין: שנבין דבר אחד, מדינת ישראל חתמה אם אני לא טועה לפני עשרים שנה על אמנת קיוטו, או חמש עשרה שנה - - -

יעל כהן-פארן: הסכם פריז - - -

חיים ילין: אני יודע, אני יודע אבל גם אז כולם בהו-הא, שום דבר לא קרה, תאמינו לי, אני אומר לכם את זה, יופי, הייתה חתימה ובסוף לא קרה כלום.

חיים ילין: למה?

חיים ילין: כי היה באמת צריך להוריד משמעותית בנושא הרפתות, את השימוש בזבל לצורכי גז ואנרגיה חלופית, כל התחום של קו-גנרציה, אף אחד בכלל לא התחשב בזה.

חיים ילין: היינו יכולים להוריד, תאמינו לי, את כל מה שאתם רוצים ועוד לקבל כסף, כי אמרו שלפי הכמות שאנחנו נוריד אנחנו נקבל גם כסף.

חיים ילין: אז לא קיבלנו כסף, חתמנו, הרבה פרסום ואנחנו תקועים כמעט באותו מקום למרות שחלק ירדו על אותם שרים ואותם אנשים שחתמו.

חיים ילין: בסוף, אני אומר לכם, איפה האיזון – אני לא יודע אבל הדיון הוא מבורך.

חיים ילין: יעל, אני מברך אותך על הדיון ואני מבקש מכולם תמיד תמיד לחשוב ולשמור על פרופורציות, כי בסוף צריך להאכיל עולם שלם ואי אפשר להאכיל אותו רק מהצומח, במיוחד שבברזיל היום מגדלים כמעט את כל התירס אתם יודעים לְמה?

חיים ילין: בכלל לא למאכל אלא לדלק אז אני מנסה להגיד חבר'ה, בואו, לשמור על פרופורציות, לא כל מה שמגדלים ולא כל הגרעינים הולכים לבעלי חיים, חלק גדול הולך לדלק.

חיים ילין: כל פעם מוצאים פטנט חדש - - -

יעל כהן-פארן: זו בעיה בפני עצמה, במקום מזון לגדל לדלק.

יעל כהן-פארן: יש פה בעיה.

חיים ילין: אנחנו במדבר - - -

יעל כהן-פארן: אנחנו במדבר בכלל - - -

חיים ילין: אנחנו יכולים לבוא ולתת חשמל כמעט לכל העולם פה - - -

יעל כהן-פארן: גם בעיה.

חיים ילין: מהמדבר ואנחנו לא עושים כלום עם זה.

חיים ילין: רק מדברים.

חיים ילין: אז הגיע הזמן.

חיים ילין: אני אמרתי שאם מייסדי המדינה היו צריכים היום להקים את המדינה, יש לי הרגשה שהם היו נכשלים אבל למזלנו - - -

יעל כהן-פארן: היום - - - לא באותו מצב.

חיים ילין: פעם כנראה היה יותר טוב והצליחו למרות כל הבעיות להקים את המדינה.

חיים ילין: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה, תודה רבה.

יעל כהן-פארן: כן, הוא נשאר כמה שהוא יכול כי יש ועדות נוספות.

יעל כהן-פארן: רוני כהן גינת, אלייך.

יעל כהן-פארן: אם אפשר תשובה קצרה.

יעל כהן-פארן: האם המשרד בכלל מכליל את התחום הזה בכל החשיבה שלו, מה קורה עם תכנית פריז, אם יש לך איזשהו עדכון אבל האם זה נכנס, אחד, להפחתת הפליטות ומיתיגציה ושתיים, בחשיבה על אדפטציה, על מזון ועל חקלאות.

<רוני כהן גינת: כן, זה נכנס.

יעל כהן-פארן: רגע, תפקיד לפרוטוקול.

<רוני כהן גינת: רוני כהן מהמשרד להגנת הסביבה, אגף איכות אויר ושינוי אקלים.

<רוני כהן גינת: אני כן אגיד שיש לנו, כמו שרובכם יודעים, תכנית לאומית להפחתת גזי חממה וכן בדקנו את הפוטנציאל להפחתה - - - 2030 וכעת הצוותים השונים בעיצומה של עבודה להכין את התכניות המפורטות ליישום.

<רוני כהן גינת: יצאו לדרך להכנת התכניות להשגת היעד שהגשנו לאו"ם.

יעל כהן-פארן: האם יש צוות שעוסק במזון?

יעל כהן-פארן: עד כמה שאני זוכרת בהחלטת הממשלה לא, נכון?

<קריאה: יש צוות - - -

יעל כהן-פארן: או.

יעל כהן-פארן: קיי, אז עוד רגע, אני רק שואלת את רוני.

יעל כהן-פארן: בהפחתת פליטות, האם יש צוות שעוסק בחקלאות ומזון?

<רוני כהן גינת: בתכנית הלאומית, בין הצוותים שעוסקים במיתיגציה איך להציג את היעד הלאומי, לפי מה שאני יודעת, אין צוות שעוסק במיוחד - - -

יעל כהן-פארן: האם הנושא בכלל נבחן או שזה - - -

<קריאה: נבחן, נבחן.

יעל כהן-פארן: בסדר, אז תיכף נגיע.

יעל כהן-פארן: עד כמה שאת יודעת, הוא נבחן ונפסל כי הוא לא כל כך משמעותי בישראל?

<קריאה: לא, לא, לא.

<רוני כהן גינת: אנחנו התמקדנו יותר במיתיגציה וכן, כמובן אני מבינה שזה קשור, זה בין מיתיגציה לאדפטציה אבל, הועדה הבין משרדית לא העמיקה ממש את הבחינה של ההפחתות מן המזון החי.

<רוני כהן גינת: זה דינמי, זו ועדה בין משרדית דינמית, שמתייחסת גם לנושאים חדשים.

<רוני כהן גינת: זה שלא התייחסו כרגע לעומק לבחינת פוטנציאל ההפחתה, זה לא אומר שזה לא יכול להיות, כי עכשיו אנחנו עובדים על יישום התכנית הלאומית.

יעל כהן-פארן: את השקף הזה שביקשת להחזיר - - -

<רוני כהן גינת: אני ביקשתי - - -

יעל כהן-פארן: אתם מכירים אותו במשרד?

<רוני כהן גינת: רציתי לדעת וזה יכול להיות גם - - - רציתי לדעת מי הכין את הסקירה, מי בדק.

<רוני כהן גינת: אנחנו יכולים גם לחשוב כי הועדה הבין משרדית גם עשתה עבודה מאד מקיפה על פוטנציאל ההפחתה.

<רוני כהן גינת: צריך להסתכל ולראות.

<אמנון יונש: שלחנו לכם דוח עם כל החישובים.

יעל כהן-פארן: בואו, אני מציעה שאני אעביר בתום הדיון פנייה למשרד להגנת הסביבה לקבל פירוט נרחב יותר לשאלה האם הדברים הובאו לידיעתו, האם זה בכלל היה בתוך התכנית, האם נשקל בתכנית להפחתת פליטות ואם לא נשקל מדוע, אז אני אשמח לקבל את זה מכם לוועדה למעקב ולפני כן אפילו - - -

<רוני כהן גינת: וגם לצערנו סינַייה נתניהו המדענית הראשית לא יכלה להגיע היום.

יעל כהן-פארן: אבל סינייה לא עוסקת כל כך בהפחתת פליטות אלא יותר באדפטציה.

<רוני כהן גינת: אבל יש בכל זאת - - -

יעל כהן-פארן: או.

יעל כהן-פארן: קיי אבל בתכנית של הפחתת פליטות, שוב, הנתונים שהוצגו כאן, אני מבינה שהם נבחנו לעומק.

יעל כהן-פארן: אולי אפשר לדון במספרים אבל האם בכלל היה דיון?

יעל כהן-פארן: זו השאלה הראשונה אבל למיטב הבנתי וכמו שאני מבינה גם מנציגי "מגמה ירוקה", אין דיון בנושא הזה.

יעל כהן-פארן: טוב, אני משאירה את זה לשאלות המשך.

יעל כהן-פארן: אני אשמח עכשיו לתת את רשות הדיבור לנציגי הפורום הישראלי לתזונה בת קיימא.

יעל כהן-פארן: דורית ואלון.

יעל כהן-פארן: מי פותח ותציגו את עצמכם לפרוטוקול.

יעל כהן-פארן: הם הכינו את הדוח בתוך דוח דרכים לקיימות, שהוכן על ידי "חיים וסביבה", ארגון הגג של ארגוני הסביבה, לקראת ועידת פריז.

יעל כהן-פארן: אתם הכנתם את הדוח, את החלק שעוסק בתזונה וחקלאות, בבקשה.

<אלון שפון: בוקר טוב, שמי אלון, אני גם שייך לפורום לתזונה בת קיימא ובעיסוק שלי אני מדען סביבתי ואני חוקר את הקשר בין מזון ובעיקר מזון מן החי לסביבה.

<אלון שפון: אלה תחומי המחקר שלי במכון ויצמן.

<אלון שפון: אני רוצה להתייחס בקצרה, אני אעשה את זה מאד בקצרה, לדברים שדיברו נציגי "מגמה ירוקה" ולחזק את ידם בנושאים האלה.

<אלון שפון: בשתי מלים להציג את המחקר העכשווי העולמי בנושאים האלה, בשביל לחדד את הדיון.

<אלון שפון: קודם כל, מבחינת פליטות פחמן עולמיות, משק המזון נמצא בסביבות ה-30% מסך הפליטות ולכן אני מאד סקרן לדעת מבחינת המשרד להגנת הסביבה, כיצד הנושא הזה אינו חלק מן החשיבה לפחות, בנושא של פליטות פחמן.

<אלון שפון: בתוך זה מזונות מן החי הם בערך 80%, אנחנו מדברים על כך שמעל 20% מפליטות הפחמן העולמיות קשורים למזונות מן החי.

<אלון שפון: לכן הדיון שהתחיל היסטורית על איך אנחנו מצמצמים את פליטות הפחמן התחיל גם כמו בנושא של התייעלות ברמה החקלאית.

<אלון שפון: גם שם התחיל הדיון בשאלה איך לייצר עוד מזון.

<אלון שפון: בשנים האחרונות אנחנו רואים שינוי בשיח ומחקרים שהולכים ומגבים את זה שאנחנו לא נוכל לעמוד ביעדים של ה-º2 האלו רק עם השינויים שנעשים ברמת החקלאות, הם חייבים לבוא גם עם שינויים מרחיקי לכת בדפוסי תזונה.

<אלון שפון: זו נקודה שבאה לחזק את הדברים שנאמרו על ידי מגמה ירוקה.

<אלון שפון: אנחנו לא נוכל לעמוד, כנראה, ביעדים המאוד נוקשים האלה, ביחס למצב של עסקים עכשיו ללא שינויים מעמיקים בתזונה.

<אלון שפון: נקודה נוספת, גם כשמדברים היום על מיתיגציה ברמה של חקלאות, חלק גדול מזה קשור למזונות מן החי.

<אלון שפון: איך אנחנו יכולים לצמצם את פליטות הפחמן כשחלק מרכזי מהחקלאות רק בייצור עצמו, מקורו במזונות מן החי.

<אלון שפון: לכן זה שוב מחזיר אותנו לנושא של פליטות שמקורן בתעשיית המזון מן החי.

<אלון שפון: נקודה חשובה.

<אלון שפון: המחקרים העכשוויים שוב ושוב קושרים דיאטות ושינוי בהרגלי תזונה עם נושאים סביבתיים ומיתיגציה של פליטות פחמן, יחד עם הטבות מרחיקות לכת בנושא של בריאות.

<אלון שפון: מִספרים, כמותית, לא נפנופים בידיים וגם רווחים כלכליים אדירים שבאים בעקבות כל השינויים האלה.

<אלון שפון: לכן חשוב להבין שאמנם אנחנו מתעסקים פה בנושא של פליטות פחמן אבל שינוי בצריכה, בתזונה, בעיקר צמצום של מזונות מן החי, ייגע בהמון סקטורים רחבים מעבר לדיון לנושא הזה.

<אלון שפון: לגבי המצב בישראל, מדינת ישראל מייבאת חלק גדול מהמזונות שלה, בעיקר מזונות עתירי פליטות פחמן ומשאבים.

<אלון שפון: לכן היום, כשאנחנו מדברים על צמצום פליטות פחמן אנחנו למעשה מדברים על צמצום פליטות פחמן שייעשו במדינות אחרות, בעיקר בגלל שזה קשור - - -

יעל כהן-פארן: בגלל איך שסופרים את הפליטות.

<אלון שפון: נכון אבל אנחנו, כחלק ממאמץ גלובלי, לא יכולים עכשיו לשים את הראש שלנו בתוך האדמה ולהגיד: זה נעשה מחוץ לגבולות ישראל, זה לא קשור אלינו, אנחנו מתמקדים בחקלאות הישראלית.

<אלון שפון: אנחנו חלק עכשיו מזירה עולמית ולכן, גם אם לנו אין נגיעה ישירה במה שקורה במקומות אחרים, יש לנו כזו דרך דפוסי התזונה שלנו ולכן יש לנו פה חשיבות מאד גדולה במה שאנחנו עושים.

יעל כהן-פארן: אתה מעלה פה משהו שהוא בדרך כלל מעבר ל scope של המדינה, היא לא מסתכלת על זה.

יעל כהן-פארן: לצערנו, כן?

יעל כהן-פארן: ברמה של ישראל היא מסתכלת על התכנית שלה להפחתת פליטות גזי חממה משטחה.

<אלון שפון: אבל מה זה "משטחה"?

<אלון שפון: אם אני בצריכה ישירה שלי משנה עכשיו ופולט פליטות פחמן במדינות אחרות בעולם דרך היבוא של המזון, אני לא יכול להגיד שזה לא קשור אלי אלא רק מה שנעשה בתחום הגיאוגרפי שלי.

יעל כהן-פארן: אתה צודק אבל זו התפיסה היום של כל הספירה של הפליטות בעולם, אגב, לא רק בישראל.

יעל כהן-פארן: מה עם כל הייצור בסין בתעשייה כבדה שעברה לסין, שם היא פולטת בלי המגבלות האירופאיות והאירופאים קונים את זה מהם.

יעל כהן-פארן: אתה יודע, זה קורה בעוד תחומים.

יעל כהן-פארן: לא שאני לא מסכימה אתך, אני רק אומרת שהבעיה היא באיך שמגדירים את הפחתת הפליטות מראש, כנראה.

<אלון שפון: בסדר, אז - - -

יעל כהן-פארן: האחריות היא גם שלנו.

<אלון שפון: אני חוזר למקום שבעיניי הנושא של תזונה ושינוי דפוסי תזונה הוא בלב לבו של הדיון פה, בעיקר מזונות מן החי, כי הם כרגע חלק הארי של פליטות הפחמן ולכן, מה שנדרש ופה אני אסיים, הוא שינוי חשיבה מאד מאוד גדול שצריך לעבור דרך כל הסקטורים ודרך כל מקבלי ההחלטות.

<אלון שפון: צריך לבוא בעיניי, דרך בניה של תכנית לאומית למזון, שצריכה לגעת בהמון נושאים שהם לא כרגע ב scope של הוועדה פה אבל יש להם חלק מרכזי באישור של מזון.

<אלון שפון: מזון הוא אינו רק תזונה או בריאות אלא הוא מכלול רב של דברים וזה יכול להיעשות רק אם תהיה ההסתכלות הרחבה הזאת.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: אני נותנת למשרד החקלאות, עוד דקה.

יעל כהן-פארן: דורית, יש לך משהו להשלים?

יעל כהן-פארן: ממש בקצרה.

<דורית אדלר: אנחנו מדברים על זה שלמעשה התזונה היא זו שמשפיעה על הגידולים - - - יש כאן כמה אלמנטים.

<דורית אדלר: דבר ראשון, חייבים לשנות את סביבת המזון שבה אנחנו חיים.

<דורית אדלר: מדינת ישראל מצד אחד ממליצה על דברים מסוימים מבחינת בריאות ומצד שני, עם הורדת המסים מאפשרת יבוא בשר כרגע, מעובד או לא מעובד.

<דורית אדלר: יש כאן הסתכלות של יריות באוויר ולא הסתכלות כוללת על הדבר הזה.

<דורית אדלר: חייבים להסתכל על המכלול.

חיים ילין: ברוכה הבאה למדינת ישראל.

<דורית אדלר: דבר ראשון, ההמלצה להפחית את צריכת המזונות מהחי עולה בקנה אחד עם ההמלצות הבריאותיות שמתכנסות היום.

<דורית אדלר: מדובר על - - - עם נגיעות של מזונות מן החי.

<דורית אדלר: זאת אומרת שאנחנו מדברים פה על win win.

<דורית אדלר: גם הנושא הבריאותי שקשור למרבית התחלואים - - - ההשמנה בהם.

<דורית אדלר: אז דבר ראשון, חייבים לשנות את סביבת המזון ולהסתכל על כל ההיבטים.

<דורית אדלר: יש הרבה מאד דיונים בוועדות השונות בכנסת שנוגעים לעניין הזה ומקבלים החלטות הפוכות כל פעם.

<דורית אדלר: חייבים לעגן את הדבר הזה.

יעל כהן-פארן: זו שאלה של מי שיושב בחדר.

יעל כהן-פארן: אם החקלאים היו יושבים פה ואין אף חקלאי פה, נכון?

<קריאה: יש, יש, יש.

יעל כהן-פארן: אז גם תדבר.

<דורית אדלר: אנחנו קודם כל, אנחנו בעד, רגע, אני רוצה להשלים את הדברים.

<דורית אדלר: אם אנחנו מסתכלים על הנושא התזונתי, אז בטחון תזונתי אישי ולאומי למדינת ישראל חשוב לא פחות מביטחון בטחוני ולכן, אנחנו, בדיוק לגבי מה שאת אמרת, הרי שינויי אקלים ישפיעו גם על היכולת שלנו לגדל אבל גם על היכולת שלנו לייבא גידולים, כי מדינות יעצרו את הייצוא שלהן.

<דורית אדלר: זאת אומרת - - -

יעל כהן-פארן: כי הן ישמרו את זה לעצמן.

יעל כהן-פארן: סין רוכשת אדמות באפריקה - - -

<דורית אדלר: בוודאי.

<דורית אדלר: היו כבר תקדימים כאלה דרך אגב, שמדינות עצרו את היצוא של האורז, למשל.

<דורית אדלר: אנחנו לא יכולים להמשיך לטמון את הראש בחול.

<דורית אדלר: יש לנו פה חקלאות מדהימה.

<דורית אדלר: מזון הוא לא עוד commodity, צריך להבין את זה.

<דורית אדלר: בדיונים האלה בכנסת מסתכלים על זה כאילו זה עוד מוצר, עוד איזה פלאפון, אנחנו לא יכולים לא לתכנן את החקלאות, כן?

<דורית אדלר: כי אם אנחנו למעשה - - - דבר אחד ונהיה חסרים דברים אחרים, נסבול מחסרים תזונתיים.

<דורית אדלר: לכן, חייבים להכניס את הנושא התזונתי ואת אנשי המקצוע לכל הדיונים האלה.

<דורית אדלר: מה שאני רואה זה איזה מן "מסע על העיוורון" אחד גדול, שכולם מנהלים דיונים והמומחים לתזונה לא נמצאים כמעט בצוותים של מקבלי החלטות ולכן מתקבלות פה החלטות הזויות.

<דורית אדלר: דבר נוסף, מאיפה האוכלוסייה צריכה לדעת מה היא צריכה לאכול?

<דורית אדלר: אני חושבת שאנחנו צריכים לקבוע טביעת לשון נוספת: חינוך תזונתי בריא לכל.

<דורית אדלר: הזכות לחינוך תזונתי בריא לכל.

<דורית אדלר: להחזיר את זה לבתי הספר אבל גם דרך חלונות הזדמנות ולא משנה אם זה בטיפות חלב, במחלקת יולדות וכיוצ"ב.

יעל כהן-פארן: אני ממש - - -

<דורית אדלר: אוקי, מסיימת.

יעל כהן-פארן: תודה ואני אשמח לשמוע עכשיו את משרד החקלאות.

יעל כהן-פארן: הציגי את עצמך.

<ענת לוינגרט: ענת לוינגרט יחד עם ד"ר משה מהלמ"ס לגיבוי הנתונים.

<ענת לוינגרט: אני חושבת שכדי, כמו שאמר פה חבר הכנסת חיים ילין, שבסוף הדיון נהיה קצת יותר ממוקדים ואלון ודורית חידדו את זה, אנחנו רוקדים פה איזשהו טנגו בין גבולות השדה הלול והרפת לבין כל נושא התזונה והחינוך לתזונה.

<ענת לוינגרט: אני אחזור חזרה להערה שלך - - -

יעל כהן-פארן: יש קשר בין תזונה - - -

<ענת לוינגרט: ברור אבל אם את כותבת פה הקטנת פליטות גזי חממה - - -

יעל כהן-פארן: רגע, רגע, לא.

יעל כהן-פארן: זה גם הנושא של הפחתת פליטות וגם הנושא של הבנה איך שינויי האקלים הגלובליים ישפיעו עלינו ואיך אנחנו צריכים לחשוב על זה.

<ענת לוינגרט: אז אני אחדד את זה כי אלה היו גם השאלות שלך לרוני.

<ענת לוינגרט: לגבי פליטות גזי חממה בסקטור החקלאי, כמו שציינת, זה גבולות מדינה, זה מה שקורה היום בזירה העולמית.

<ענת לוינגרט: לשמחתנו, החקלאות במדינת ישראל היא שחקן קטן מאד.

<ענת לוינגרט: ד"ר משה ינאי יתייחס לנתונים עצמם, הם פחות מ-3% אחוז תרומה למאזן הלאומי.

<ענת לוינגרט: יהיה פה תיכף פירוט על חלקם של משק החי והזבל מהדשן, שאלה המרכיבים העיקריים.

<ענת לוינגרט: נעשתה עבודת מטה ומקצוע עם המשרד להגנת הסביבה לגבי הדוח הלאומי עם בדיקת כל הנתונים ומאחר וזו ברזולוציה כמעט של יכולת המדידה, אז בין ועדת המשנה שהוקמו אין ועדת משנה שעוסקת רק במזון בהקשר של הפחתת פליטות גזי חממה, בגלל ה-3% פלוס מינוס ברמה של הגזרה הלאומית.

<ענת לוינגרט: יצור החי ברמה הגלובלית הוא בכלל בסדרי גודל אחרים.

<ענת לוינגרט: כמו שנאמר פה ואלון הזכיר את זה, התלות בחלבון מן החי היא כמעט ולא על בסיס היצור המקומי.

<ענת לוינגרט: למעט העוף והודו, הרוב מיובא ושם זה נספר במדינות המייצרות.

<אמנון יונש: והחלב.

<ענת לוינגרט: והחלב.

<ענת לוינגרט: נכון - - -

<אלון שפון: המספוא עצמו מגודל בחו"ל.

<ענת לוינגרט: לא, המספוא דרך אגב, רק בארץ.

<ענת לוינגרט: לא מייבאים - - - גרעינים מייבאים.

<ענת לוינגרט: עכשיו לשאלה שלך, חברת הכנסת פארן, לעומת האימפקט או טביעת הרגל היחסית קטנה ואנחנו לא מזלזלים בכל - - - זה ברור ואין - - - לגזי החממה, כולנו חיים על אותה פלנטה אבל, לעומת טביעת הרגל הקטנה יחסית בפליטות גזי חממה, חקלאות על ספר המדבר כמו שאמר חבר הכנסת חיים ילין, היא האתגר הגדול עם הנושא של ההיערכות לשינויי אקלים.

<ענת לוינגרט: הידיעה עד כמה החקלאות הקטנה הזו, שצריכה להחזיק פה בטחון תזונתי כזה או אחר בהיבטים שונים, מושפעת כבר עכשיו ותהיה מושפעת עוד יותר.

<ענת לוינגרט: כל ההיערכות היא הmain business שבו אנחנו עוסקים.

יעל כהן-פארן: אז מה נעשה בנושאים האלה?

יעל כהן-פארן: האם את יכולה להרחיב או שאת רוצה קודם לתת לד"ר ינאי?

<ענת לוינגרט: נסגור את הפינה.

חיים ילין: רק הערה קטנה.

חיים ילין: כולם מתייחסים באופן תיאורטי לדברים.

חיים ילין: אף אחד לא מתייחס לא רק לחינוך אלא גם למחירים.

<ענת לוינגרט: לאו דווקא.

חיים ילין: מחיר.

חיים ילין: מחיר, כי בסוף מי שרוצה להפוך להיות צמחוני או טבעוני במדינת ישראל צריך משכורת שהיא מעבר ל- 20,000 שקל.

חיים ילין: המעמד, אתם תתנפלו עליי - - -

<קריאה: להיפך - - -

<קריאה: יצור חקלאי - - -

<קריאה: להיפך - - -

חיים ילין: לא, לא נכון, חברים, לא יעזור לכם כלום, אני אגיד לכם את זה כחקלאי.

חיים ילין: בדרך כלל המזון הזול הוא מזון המתועש.

חיים ילין: המעובד.

חיים ילין: הוא בסוף, תבינו טוב, התעשייה הזו גורמת לרוב הפליטות, לא החקלאי - - -

יעל כהן-פארן: המזון המעובד כן אבל כמה עולה קילו קטניות לעומת קילו בשר?

יעל כהן-פארן: איך אתה משווה?

יעל כהן-פארן: ששה שקלים או מאה שקל.

חיים ילין: הבעיה לא נמצאת בין בשר לבין קטניות, אתם פשוט לא הולכים כי - - -

יעל כהן-פארן: זה כן התחליף, זה הבסיס.

חיים ילין: התחליף הוא בסופו של דבר לא רק בשר, כי כשאת מסתכלת על העוף שהצריכה פה פר נפש במדינת ישראל היא מהגבוהות ביותר שיש בעולם - - -

יעל כהן-פארן: זה משהו - - -

חיים ילין: כן, אז אמרתי - - -

<קריאה: מספר 2 בעולם.

חיים ילין: הנה, אז אמרתי 'בין', בחמישייה הפותחת, אנחנו סוף סוף במשהו טובים.

חיים ילין: בסופו של דבר זה התחליף.

חיים ילין: אל תשימו את הבקר מול זה, כי הבקר, אף אחד עד היום לא מבין שכשמדברים על העולם, אוסטרליה חיה כמעט כולה רק מזה.

חיים ילין: מי שחושב שהם עכשיו יפסיקו את הייצוא ואת הפרנסה של חצי אוסטרליה על הבקר ועל כל מה שיש עם זה בשביל להוריד את הפליטות, חבר'ה, אנחנו בדיון, אני באמת אומר לכם, די הזוי נראה לי, כי אנחנו כאלה קטנים.

חיים ילין: שלום עם השכנים שלנו אנחנו לא מסוגלים לעשות אז האם אנחנו נשנה את העולם?

חיים ילין: אז בואו לא נאבד פרופורציות ונשמור על הפרופורציות ואני חייב ללכת לוועדת הכנסת.

יעל כהן-פארן: טוב, אני לא מסכימה אתך אבל אנחנו נמשיך.

חיים ילין: ברור אבל מה שיפה - - -

יעל כהן-פארן: כן, משה, בבקשה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה לחיים ילין שהצטרף אלינו.

יעל כהן-פארן: תודה.

<משה ינאי: בוקר טוב, אני משה ינאי, אני ראש תחום חקלאות, סביבה ואנרגיה בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

<משה ינאי: אצלנו מתבצע חישוב של פליטות גזי חממה של ישראל והדיווח לאום.

<משה ינאי: אם אנחנו מסתכלים על הממצאים של ישראל, החקלאות כולה, ללא שריפת דלקים, כי שריפת דלקים נספרת במקום אחר, מהווה ב-2014 2.6% מסך הפליטות, כאשר המספרים פה שמוצגים על הלוח, אינם מוכרים לי, הם הרבה יותר גבוהים ממה שאנחנו מחשבים.

<משה ינאי: אנחנו מדברים בסך הכול על פליטות מחקלאות מקומית כעל משהו כמו 2 מיליון שמתוכן 70% באים מממשק החי.

<משה ינאי: כמובן שרוב משק החי הוא פליטות ישירות ועקיפות מגידול בקר וצאן וכמעט שאין פליטות של גזי חממה מעופות.

<משה ינאי: כמובן שיש לגידול בעלי החיים השלכות סביבתיות אחרות אבל גזי חממה אינם ההשלכה העיקרית של החקלאות בארץ ובטח לא - - -

יעל כהן-פארן: אז אני מבינה לגבי המספרים שאתה לא קיבלת את - - -

<משה ינאי: אני לא קיבלתי להתייחסות והמספרים שלי הם לגמרי שונים.

<משה ינאי: הרבה יותר - - -

יעל כהן-פארן: אולי כדאי - - -

<קריאה: אתה מתייחס רק למה שנעשה במדינת - - -

<משה ינאי: בוודאי.

<משה ינאי: כך החישוב בארץ - - -

יעל כהן-פארן: בסדר, אבל - - -

<משה ינאי: סליחה, אבל כך החישוב בעולם מתבצע.

<משה ינאי: האו"ם מנחה כל מדינה לחשב את הפליטות בגזרה שלה כי אחרת כל מדינה לא תדע בדיוק את הגזרה שלה ולכן, כל מדינה אחראית לחוד.

<משה ינאי: אם אנחנו רוצים לעשות איזשהו שינוי מדיניות ולחשוב מה עושים עם החקלאות בארץ אז צריך לדעת מה אנחנו פולטים, קודם כל.

<משה ינאי: הגזרה של התזונה היא משהו אחר, היא כבר חינוך והיא כבר נושאים אחרים מאשר חקלאות.

<משה ינאי: זה כבר לגמרי נושא אחר.

<קריאה: למה?

יעל כהן-פארן: רגע, רגע, עוד שניה.

<משה ינאי: גם העובדות שמוצגות פה הן לא נכונות.

<אלון שפון: הסיבה שאתה לא מכיר את המספרים, אני רק עונה, אפשר להתווכח על מה שאתה אומר, בגלל שהחישוב שלך מתייחס למה שנעשה פה והחישובים האלה מראים את כלל שרשרת המזון - - -

<יפעת צור: החישוב בכחול הוא החישוב המקומי.

<משה ינאי: אבל החישוב המקומי שלי הוא 2 מיליון - - -

יעל כהן-פארן: אני מזמינה אתכם להיפגש, אם אתם רוצים אצלי בלשכה, יש מקום - - -

<משה ינאי: גם בשריפת דלקים היא נמוכה מאד.

<משה ינאי: אני אומר לך, המספרים פה מוגזמים.

יעל כהן-פארן: אני מאד אשמח וגם אם יש ויכוח על המספרים, זה כבר טוב כי זה אומר שיש דיון אז אני מציעה, משה, יכול להיות ואני ראיתי בעבר, אתה יודע, עסקתי באנרגיה, ראיתי שונות מאד גבוהה בין הנתונים שפרסמה חברת חשמל והנתונים שאתם פרסמתם לגבי פליטות שלה, שאמורות להיות משהו טריוויאלי, שורפים פחם, שורפים גז - - -

<משה ינאי: בדרך כלל היינו יותר גבוהים מהם.

יעל כהן-פארן: נכון, אתם הייתם יותר גבוהים ממנה.

יעל כהן-פארן: מעניין למה אבל היו חוסר - - - משווע אבל זה גם מראה על מתודולוגיה שונה של חישוב אז ראינו את זה עם חברת חשמל מולכם אז בואו תתווכחו על מתודולוגיה רק שייווצר דיון.

יעל כהן-פארן: אולי הוא ישכנע אותך שהיה משהו שממש לא לקחת בחשבון ואתה אומר: וואללה, צריך לקחת את זה בחשבון.

יעל כהן-פארן: אני מבינה רגע, אמנון, שהחישוב הזה הוא רק בשטח ישראל ולא כולל יבוא?

<אמנון יונש: הכול בישראל - - -

יעל כהן-פארן: הבנתי אז בישראל אנחנו מדברים על כמעט 10 מיליון טון, לפי החישוב שלכם של 2030 עסקים כרגיל, ללא - - -

<משה ינאי: 2 מיליון וחצי אם מתאמצים אז מגיעים.

יעל כהן-פארן: אז בואו נתווכח.

יעל כהן-פארן: אני מבינה שיש פה סדר גודל, אני מבינה, זה עשרת אלפים לעומת אחד וחצי, 10 מיליון לעומת 1.5 מיליון וזה משמעותי.

יעל כהן-פארן: אני לא אומרת שתתווכחו על המתודולוגיה ותיפגשו באמצע, לא, בואו תתווכחו על המתודולוגיה באמת.

יעל כהן-פארן: אני מבינה שאתם לא קיבלתם את הנייר, אולי הוא לא הועבר, אין בעיה.

יעל כהן-פארן: אני מבקשת ממגמה ירוקה, תעבירו להם את הנייר, תקבעו פגישה, אני מבקשת ממשה, אנחנו מכירים כבר הרבה שנים, אתה מכיר גם את מגמה ירוקה, אני חושבת שהם אנשים רציניים וראוי להיפגש אתם ולהתווכח.

יעל כהן-פארן: או.

יעל כהן-פארן: קיי, אני רוצה לעבור לנושא הבא של ההיערכות, שכמובן הדברים קשורים.

יעל כהן-פארן: איך אנחנו נערכים ומה עשויות להיות ההשפעות, אפילו נדבר כאן על ההשפעות של המזון.

יעל כהן-פארן: אני שמחה שהגיעה והצטרפה אלינו היום העיתונאית מיקי חיימוביץ', שגם עוסקת בתחומים תזונתיים, בתחום הזה של פליטות, של תזונה מהחי, הובילה את המהלך Meatless Monday יום שני צמחוני והרבה יוזמות נוספות.

יעל כהן-פארן: אני יכולה לסיים את הדיון רק עם לדבר על מיקי אז בבקשה.

<מיקי חיימוביץ: האמת היא שאני לא חברת כנסת בשלב זה, לא, לא.

יעל כהן-פארן: יש פה אמירה, מיקי?

<מיקי חיימוביץ: לא, לא.

<מיקי חיימוביץ: אני נמצאת פה בשני כובעים.

<מיקי חיימוביץ: האחד הוא באמת יוזמה של meatless Monday שהבאתי לארץ לפני ארבע שנים.

<מיקי חיימוביץ: היום אני יושבת ראש העמותה, זו עמותה וגם בכובע השני שלי כעיתונאית.

<מיקי חיימוביץ: הסרט האחרון שעשיתי במסגרת תכנית "המערכת" נקרא "אזהרת רעב" והוא עוסק בדיוק בנושא שאנחנו נוגעים בו כאן.

<מיקי חיימוביץ: הוא מחבר את הנושא של הביטחון התזונתי לנושא של מה שקורה כאן בחקלאות בשנים האחרונות והסכנה הזאת של מה שקורה לחקלאות, נוכח הייבוא המתגבר ובדיוק הנקודות שנורית נגעה בהן.

<מיקי חיימוביץ: אני רוצה להרחיב בנושא של היוזמה של יום שני ללא בשר כי היא בעצם היוזמה שמנסה לפחות להתחיל איזשהו צעד בנושא של הפחתה.

<מיקי חיימוביץ: יצאנו לדרך לפני ארבע שנים ואני חושבת שהיום אפשר כבר להגיד שהצלחנו בהרבה מאד מקומות להכניס שינוי.

<מיקי חיימוביץ: אין לי הרבה זמן, אני לא אסקור את כל מה שאנחנו עשינו אבל אנחנו פועלות בעיקר בתחום המוסדי, בחדרי אוכל מוסדיים גדולים מאד.

<מיקי חיימוביץ: לא רחוק מכאן, במשרד החוץ, הגענו כמעט כבר ל-50% מן האנשים שסועדים שם, שמדי יום שני אוכלים צמחוני.

<מיקי חיימוביץ: בכל המקומות האלה, במשרד המשפטים נחנוך בספטמבר, גם כאן בכנסת, הניסיונות הם בכל המקומות שיש חדרי אוכל מוסדיים גדולים.

<מיקי חיימוביץ: אמדוקס עכשיו הצטרפה אלינו, אינטל, כל חדרי האוכל הגדולים האלה ביום שני יהיה שם צעד של הפחתה, של איזשהו ניסיון לשכנע את האנשים להעדיף את המנות הצמחוניות שיש בשפע, ביום שני במיוחד.

<מיקי חיימוביץ: גילינו לאורך הדרך שלמשל במסעדות כבר לא צריך כי בישראל המצב הוא מצוין.

<מיקי חיימוביץ: תמיד יש מי שרוצה, מי שמחליט באופן אישי, תמיד הוא יכול, ביום שני אין לו שום בעיה בכל מקום בישראל לבחור את האופציות הצמחוניות או הטבעוניות.

<מיקי חיימוביץ: איפה אני רואה את הבעיות שלנו, את נקודות החולשה ואת המקומות שבהם צריך לפעול ביתר שאת?

<מיקי חיימוביץ: התחום הראשון הוא נושא החינוך.

<מיקי חיימוביץ: כמו שנורית נגעה בזה, שיש צורך בכלל בחינוך לתזונה, הנושא של תזונה בת קיימא הוא הנושא שצריך להיכנס לתכנית הלמודים ובתוך שאנחנו מלמדים ילדים על תזונה בת קיימא ואנחנו מלמדים אותם מאיפה האוכל שלהם מגיע, אז גם נכנס הנושא של המזון מן החי.

<מיקי חיימוביץ: צריך ללמד את הילדים מאיפה האוכל הגיע, מהן ההשלכות של הבחירות שלנו, להעדיף מזון מְקיים, לדבר על הנושא של בזבוז מזון ולדבר גם על העדפה של תזונה שנשענת יותר על תזונה מן הצומח.

<מיקי חיימוביץ: להכניס את הנושא של הקטניות.

<מיקי חיימוביץ: האו"ם הכריז על שנת 2016 כשנת הקטניות הבינלאומית, תוך איזשהו ניסיון לשכנע את העולם לחזור לתזונה הזאת ולהעדיף אותה.

<מיקי חיימוביץ: אני חושבת שישראל צריכה להצטרף לקו הזה אז אין ספק שהנושא החינוכי הוא נושא מאד מאוד מאוד חשוב.

<מיקי חיימוביץ: ילדים צריכים לגדל ירקות בבית הספר, הם צריכים להבין מאיפה האוכל הזה מגיע, מה באמת הנושא של המזון המעובד והכל מתחבר.

<מיקי חיימוביץ: בסופו של דבר הכול מתחבר.

<מיקי חיימוביץ: הנושא השני שאולי אנחנו יכולים לקבל ממנו איזושהי דחיפה כאן הוא לפנות לאותם גופים מאד מאוד גדולים שאצלם רק יום אחד, גם יום אחד יכול להביא שינוי מאד גדול.

<מיקי חיימוביץ: אני מכוונת לצבא, אני מכוונת למשטרה, אני מכוונת לגופים שיש בהם עשרות אלפי עובדים ואנשים שמבחינתם צעד אחד כזה יכול להוות שינוי מאד גדול.

<מיקי חיימוביץ: אנחנו ניסינו לפעול עם הצבא לפני שלש שנים, נענינו לצערי הרב בשלילה, אני מאד מקווה שאולי.

<מיקי חיימוביץ: דווקא מלמטה פונים אלינו המון חיילים מכל מיני יחידות אבל זה משהו שצריך לבוא באופן מערכתי.

<מיקי חיימוביץ: אני מקווה שנצליח לפעול גם בנושא הזה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה ותודה גם שקיצרת.

יעל כהן-פארן: היית מצוינת ואני רוצה לעבור לפרופ' ניר אוהד.

יעל כהן-פארן: נמצא כאן?

יעל כהן-פארן: אוניברסיטת תל אביב, ראש מרכז מנה לביטחון המזון.

<ניר אוהד: שלום רב, אני ראש מרכז מנה לביטחון המזון באוניברסיטת תל אביב.

<ניר אוהד: לפי כחודש וחצי קיימנו כנס בינלאומי בנושא של תזונה בת קיימא עם העמותה לתזונה בת קיימא ובהשתתפותה של מיקי חיימוביץ' ואני רוצה ממש לתמצת.

<ניר אוהד: מה שנאמר פה הוא נכון.

<ניר אוהד: אנחנו מוכרחים להקים ועדה שתתכלול את כלל הגורמים שעוסקים במזון, החל מחינוך, דרך חשיבה כלכלית ועסקית, דרך הנושא החקלאי ואני מצטער שחבר הכנסת חיים ילין עזב אותנו אבל אני חושב שתזונה מקיימת היא תזונה שמקיימת גם את החקלאי וגם את הצרכן.

<קריאה: זה נגמר, חקלאים הם דבר - - -

<ניר אוהד: בדיוק, אז זה מה שאנחנו צריכים לדאוג לו.

<ניר אוהד: אנחנו מוכרחים לדאוג לו.

<ניר אוהד: אנחנו מדברים הרבה על העולם ויש חשיבות כמובן לעולם, אני מכיר בזה אבל אנחנו קודם כל צריכים לדאוג לעצמנו.

<ניר אוהד: אנחנו צריכים להסתכל על מה שקורה כאן בארץ.

<ניר אוהד: לחשוב איך אנחנו מחזיקים את החקלאים שלנו שיהיה כדאי לעשות חקלאות.

<ניר אוהד: זה לא רק כי אנחנו צריכים לקיים אותם אלא כי הם מקיימים אותנו.

<ניר אוהד: אם אנחנו נמשיך להתנהל בצורה שאנחנו עושים, שהיא חשיבה כלכלית גרידא, אנחנו עשויים להפיל אותם ולהפיל את עצמנו.

<ניר אוהד: יש לנו דוגמאות מהתקופה האחרונה ממש.

<ניר אוהד: בואו נסתכל על 700 חקלאים באזור של הערבה, שהם מקום - - - ייצור של מדינת ישראל לייצור של ירקות ואחרי הפגיעה הכלכלית שהם חוו בגלל שינויי הצריכה בעולם גם הם לא בטוחים.

<ניר אוהד: צריכה להיעשות פה חשיבה מערכתית שכמו שדורית אומרת, זה מתחיל מהחינוך אבל גם מצורת התזונה.

<ניר אוהד: אנחנו צריכים לעבור לתזונה ים תיכונית שהיא תזונה שמתאימה לאזור שלנו, שמתחילה מצריכה בעיקר של הצומח ומשולבת בנגיעות מן החי.

<ניר אוהד: אנחנו מוכרחים לחזור לפירמידה הבסיסית הזאת שהיא בסופו של דבר תאפשר לנו עצמאות חקלאית דרך החקלאים שלנו ולדאוג למצוא את הפתרונות כדי לתת להם את התמיכה הכלכלית שצריך, את הביטחון הכלכלי שצריך, את ההכוונה, לא לקבוע להם מה לגדל אבל לתת להם את המידע כדי שלא ייווצר מצב שכלל המשפחות בערבה מגדלות עגבניות וברוסיה נופלת הכלכלה אז הם כולם אחר כך מתמוטטים.

<ניר אוהד: מוכרחה להיעשות פה עבודה מתכללת וזאת הייתה אחת המסקנות של הכנס שקיימנו, שצריכה לקום ועדה כללית שמתכללת את הנושא של מזון בכל הרמות.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: האם משרד החקלאות נכח בכנס?

<ניר אוהד: היו בו נציגים.

יעל כהן-פארן: האם זה בכלל משהו שנתפס במשרד החקלאות כחלק מהמחשבה על איך ישראל יכולה להיות, אפילו כעבודת מטה, לעתיד, איך והאם ישראל יכולה להפוך ליותר ניזונה מן החקלאות שלה, מבוססת על החקלאות שלה עם פחות יבוא ויצוא?

יעל כהן-פארן: האם זה בכלל עלה?

<ענת לוינגרט: לפני שניתן לחקלאי - - -

יעל כהן-פארן: אני בכוונה שואלת - - -

<קריאה: אני ביקשתי רק - - -

<ענת לוינגרט: אבל אני רוצה רק לחדד.

<ענת לוינגרט: מבחינת נתונים חשוב לזכור את האוכלוסייה שקיימת במדינת ישראל, עם השטח של החקלאות שהוא 20% פחות או יותר משטחה של מדינת ישראל, לזכור את הקרקע החקלאית ואת כמות המים כי אין אפשרות לספק את כל התזונה אלא אם כן אנחנו מדברים על גידול אחד ויחיד.

<ענת לוינגרט: זאת אומרת, מבחינת אמצעים פיזיים אין אפשרות לספק את כל התזונה הנדרשת בהנחה שיש איזשהו סל או פירמידה.

<ענת לוינגרט: אנחנו נשענים על חלבון מן החי ששוב, אם ירד הביקוש בעקבות החינוך בדרכים שונות זה סיפור אחר אבל הסוכר והשמנים הם חלק נכבד מאד, אנחנו תלויים בו לגמרי וכמובן הגרעינים, אפילו הלחם שאותו אנחנו אוכלים, בלי הגרעינים מן החי אנחנו רחוקים מלספק עם מיליון דונם מתוך מיליון מיליון וחצי דונם, כש-50% מהשטח מיועד לגידול חיטה, על מי גשמים, גידול בעל, זה חלק קטן מהייצור של הדגנים שנדרשים לייצור הלחם ולא דיברנו בכלל על הגרעינים למזון.

<ענת לוינגרט: זאת אומרת, פיזית, אין אפשרות לייצר במדינת ישאל, להיות self sufficient לכל הילדים אבל זה - - -

<ניר אוהד: נכון אבל אנחנו צריכים לשמר - - - ירקות.

יעל כהן-פארן: עוד רגע, אני אשמח לתת, אנחנו ממשיכים את הדיון, אני מקווה שכולם יקבלו את זכות הדיבור אבל אני מאד שמחה שהצטרף אלינו חבר הכנסת דב חנין שכמו שכולכם יודעים, עומד בראש השדולה הסביבתית-חברתית בכנסת כבר הרבה שנים ועוסק בנושאים האלה ובנושא האקלים כבר שנים רבות.

דב חנין: תודה רבה גברתי יושבת הראש, גם על רשות הדיבור וגם על הדיון החשוב הזה שיזמת בוועדת המשנה הזו.

דב חנין: ברוכים הבאים לכולם ולכולן.

דב חנין: אני חושב שהחיבור שאנחנו עוסקים בו בדיון הזה הוא מאד מאוד חשוב.

דב חנין: החיבור בין הפרט, כל אחד מאתנו ואיך אנחנו יכולים לחיות יותר בריא.

דב חנין: יש שאלה מאד מאוד מרכזית והיא שאלה שקשורה מאד לשאלות של תזונה, מה אנחנו אוכלים, מה אנחנו בעצם מכניסים לגוף שלנו.

דב חנין: אפשר לייחס לה השלכה בריאותית מאד מאוד מרחיקת לכת.

דב חנין: אנחנו בדרך כלל מתייחסים לחומרים שאנחנו מכניסים לגוף שלנו בעיקר כשאנחנו מדברים על חומרים שאנחנו מכניסים לגוף שלנו שלא בהתנדבות.

דב חנין: למשל, זיהומי אויר.

דב חנין: אלה חומרים שאנחנו לא מתנדבים לצרוך אותם ואנחנו מאד כועסים על זה שלמרות שאנחנו לא רוצים אותם העולם בנוי כך שאנחנו מחויבים לקבל אותם.

דב חנין: כאן אנחנו עוסקים בשאלות שהשליטה שלנו כבני אדם עליהן היא הרבה יותר גדולה ברמה העקרונית לפחות.

דב חנין: אנחנו הרי לכאורה יכולים לבחור מה אנחנו מכניסים לגוף שלנו ומה אנחנו לא מכניסים לגוף שלנו בתחום של מזון אבל המילה הכי חשובה שאמרתי עכשיו היא המלה לכאורה.

דב חנין: לכאורה אנחנו יכולים להחליט מה אנחנו מכניסים לגוף שלנו ומה אנחנו לא מכניסים לגוף שלנו ופה אנחנו לא כל כך יכולים להחליט כי אנחנו גם לפעמים מכניסים חומרים שאנחנו לא יודעים שהם חלק ממה שאנחנו מקבלים בחבילה.

דב חנין: כשאני אומר לא יודעים אני מתכוון שאו לא יודעים לגמרי או לא יודעים ברמה המעשית, כי יש איזושהי רשימה באותיות נורא קטנות שלא מצליחה להסביר לנו שום דבר אבל אנחנו מבינים שאין ברירה, אם אנחנו רוצים לאכול אז צריך לאכול את זה.

דב חנין: זו בעיה מסוג אחד ובעיה מסוג שני היא שאנחנו גם מוצפים בתעמולה רב ממדית ורב חושית, שמשכנעת אותנו להכניס לגוף שלנו דברים שאנחנו לא באמת צריכים להיות מעוניינים שייכנסו לגוף שלנו.

דב חנין: אז צד אחד של הבעיה הוא הצד של רמת הפרט, הגנת הבריאות של אנשים ובצד הזה אני חושב שאנחנו נמצאים במציאות של מודעuת גוברת ושל רצון של יותר ויותר אנשים לאכול בריא, מבלי שאנחנו, כמערכת חברתית, מבלי שאנחנו כמדינה נותנים למודעות הזאת את הכלים המספקים כדי שהיא תוכל להיתרגם לתוצאות מעשיות.

דב חנין: צד נוסף של המורכבות הזו הוא הבחירה של אילו סוגי מזון אנחנו צורכים.

דב חנין: לשאלה הזו יש גם היבטים ברמת פרט אבל גם של אוטרקיות.

דב חנין: כל המורכבות של העלייה המאוד מאד מרשימה ומאד יפה של מגמות טבעוניות בצבור הישראלי.

דב חנין: אני חושב שזו תופעה שהיא מאד מרשימה.

דב חנין: היא משהו שכבר אי אפשר להתעלם ממנו, גם ברמה של קביעת מדיניות.

דב חנין: זאת אומרת, ציבור שהולך וגדל נעשה יותר ויותר משמעותי והמדינה חייבת להתחשב בו לא רק ברמה של עמדה ערכית, אלא גם ברמה של עמדה דמוקרטית, של הזכות להתייחס למה שבני אדם מעדיפים ומה שבני אדם בוחרים בו.

דב חנין: כאן אנחנו רואים מגוון מאד גדול של פתרונות החל מגישות שהן גישות של טבעונות מוחלטת ועד לגישות של לצמצם, למעט, להפחית שימושים, meatless Monday ודברים מן הסוג הזה, שאני חושב שצריך לראות אותם כחלק ממערכה כוללת של שינוי התנהלות ושינוי מדיניות.

דב חנין: החיבור האחרון של הדיון הזה הוא החיבור לעולם של המאה ה-21.

דב חנין: העולם של המאה ה-21 יהיה מאד שונה מהעולם של המאה ה-20.

דב חנין: משבר האקלים הוא נתון מאד מאוד משמעותי.

דב חנין: הנתון הזה הוא נתון שחייב לשנות את צורת ההתנהלות שלנו כחברה אנושית והוא האתגר הגדול ביותר שעומד בפנינו כבני אדם, אם אנחנו רוצים להבטיח את הקיום הקולקטיבי שלנו בכוכב הזה במהלך המאה ה-21.

דב חנין: השינוי שהמשבר הסביבתי ומשבר האקלים באופן יותר ספציפי מחייבים אותנו הוא שינוי מאד מאוד גדול וכל הדברים האלה משתלבים באיזשהו צומת שמחייב אותנו באיזושהי חשיבה אחרת לגמרי.

דב חנין: בעולם של המאה ה-20 היו אומרים להחליף דיסקט אבל אין דיסקטים בעולם ואנחנו צריכים להחליף משהו מאד בסיסי בצורת החשיבה שלנו, בצורת ההתארגנות שלנו.

דב חנין: המטרה של הדיון הזה, לדעתי, גבירתי יושבת הראש, צריכה להיות להתחיל לסמן את הכיוון האחר של אסטרטגיית מזון לחברה הישראלית.

דב חנין: אסטרטגיית מזון שלא תסתכל על המציאות הקיימת ותאמר רק את השאלה שבה משרד החקלאות עוסק והיא איך אנחנו מספקים את הביקושים הקיימים כיום למזון, כי זו לא השאלה, השאלה היא איך אנחנו נותנים תשובה במציאות אחרת לגמרי, של המאה ה-21, של חברה שרוצה להיות גם יותר בריאה וגם יותר מספקת את הצרכים של בני האדם שחיים בה, איך אנחנו נערכים למציאות החדשה הזו?

דב חנין: איך אנחנו מאפשרים חקלאות אחרת מזו שיש לנו היום שתיתן מענה למפגש הזה בין שלושת המישורים שדיברתי עליהם?

דב חנין: אני חוזר ומברך אותך על הדיון החשוב הזה.

דב חנין: נמצאים פה מסביב לשולחן אנשים שאני מאד מאוד מעריך ואני בטוח שאתם תגידו דברים מאד חשובים בדיון.

דב חנין: אני מתנצל שאני רץ לדיון בוועדה אחרת כי יש איזושהי הצעת חוק שלי ואני חייב להילחם עבורה אבל אני בטוח שהדיון יהיה מצוין ובטוח שהמסקנות יהיו טובות.

דב חנין: אני מקווה שאנחנו כולנו נילחם ביחד כדי שהדיון המצוין והמסקנות הטובות גם יתורגמו למדיניות בפועל.

דב חנין: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה על הדברים.

יעל כהן-פארן: תודה רבה חבר הכנסת חנין.

יעל כהן-פארן: אני אשמח כרגע לעבור לְנושא, להכניס גם לדיון, להוסיף לדיון גם את משרד הבריאות שעוסק לא מעט בנושא המזון, בחינוך לבריאות, למזון בריא ויש, כמו שאנחנו שומעים, קשר בין הדברים אז פרופ' רונית אנדוולט.

<רונית אנדוולט: קודם כל תודה על ההזמנה לדיון המעניין והחשוב שקורה כאן ואני קוראת לשיתוף פעולה עם כל משרדי הממשלה האחרים.

<רונית אנדוולט: אני מוכנה לעזור ולסייע בתחום התזונתי.

<רונית אנדוולט: אני תזונאית במקצועי, אני מנהלת המחלקה לתזונה של משרד הבריאות.

<רונית אנדוולט: אנחנו כבר עושים שיתופי פעולה עם משרדים אחרים ואני אשמח להיות בדיונים האלה.

<רונית אנדוולט: אני חושבת שגם אם אלה אחוזים בודדים, זה באמת חשוב.

<רונית אנדוולט: אני רוצה לספר לכם קצת על מה שאנחנו עושים במשרד הבריאות בנושא הזה של תזונה בריאה יותר, תזונה מקיימת וכו'.

<רונית אנדוולט: יש לנו שתי תכניות מרכזיות.

<רונית אנדוולט: תכנית אחת שאנחנו מובילים שנקראת "תכנית לאומית לביטחון תזונתי לכל" שדנה למעשה במניעת תת-תזונה וחסרים תזונתיים אצל אוכלוסיות, אם אלו אוכלוסיות - - - ואוכלוסיות חולות בכל המישורים של הטיפול למינהו, כולל עבודה עם עמותות של חלוקות מזון, כי מה שאנחנו וראינו, שחלק גדול מחלוקת המזון שנעשית בישראל היא חלוקת מזון לא בריא ואנחנו רואים את זה בכל העולם, גם במדינות אחרות.

<רונית אנדוולט: אנשים שמקבלים מזון מתרומות הם אנשים שסובלים הכי הרבה מהשמנת יתר, מסוכרת, ממחלות לב אז מה עשינו?

<רונית אנדוולט: זאת אומרת, תרמנו מזון אבל בעצם עודדנו - - -

יעל כהן-פארן: כי הוא הכי זול.

יעל כהן-פארן: הסוכר והקמח הלבן.

<רונית אנדוולט: בדיוק ותשימו לב שבסופר, מה מבקשים מכם לתרום לעמותות?

<רונית אנדוולט: זה תמיד קמח לבן, סוכר ושמן, שזה ממש לא מה שאנחנו רוצים שאנשים האלה יאכלו.

<רונית אנדוולט: זה פן אחד של הדברים.

<רונית אנדוולט: פן נוסף שאנחנו עובדים בו הוא הנושא של העשרה תזונתית ויש לנו מספר ועדות ביניהן גם בשיתוף פעולה עם משרד החקלאות, בנושא של קיום שרשרת המזון, לראות ששרשרת המזון שלנו היא איכותית.

<רונית אנדוולט: אנחנו מנסים לקדם עכשיו שיתופי פעולה בין משרדיים לקידום מחקר לטיוב שרשרת המזון.

<רונית אנדוולט: אנחנו היום לא יודעים את הערכים התזונתיים של מרבית המזונות שאנחנו אוכלים, גם מן הטבע, לא רק מתועשים ולכן חשוב מאד שאנחנו נכיר גם ערכים תזונתיים ונוכל לטייב את שרשרת המזון שלנו בצורה מיטבית.

<רונית אנדוולט: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם משרד החקלאות בנושא של מניעת food waste.

<רונית אנדוולט: אנחנו יודעים שאחת הבעיות המרכזיות של קיימות היא גם זריקה של מזון ואין סיבה במדינה שיש בה מה שנקרא hidden hunger מחסור תזונתי וחסרים תזונתיים גם לאוכלוסיות שסובלות מעודף משקל, שאנחנו נזרוק כמויות עצומות של מוצרים.

<רונית אנדוולט: זה נושא מאד חשוב שאנחנו עובדים עליו בשיתוף פעולה.

<רונית אנדוולט: נושא נוסף שאנחנו שותפים שלו הוא כל הנושא של שעת חרום שזה בעצם כל הנושא של מזונות לשעת חרום שהרעיון הוא שבשעת מלחמה יהיה מזון בריא לאוכלוסייה, אז אנחנו גם מטייבים את רשימת המזונות - - - הזאת.

<רונית אנדוולט: תכנית לאומית נוספת שאנחנו שותפים בה היא תכנית שנקראת "אפשרי בריא" שבטח חלקכם שמע עליה ומתקיימת היום ועדת הסדרה בראשות מנכ"ל משרד הבריאות, שהמטרה שלה לקדם סביבה תזונתית בריאה יותר ונגישה יותר לאוכלוסייה, באמצעים של מדיניות מגוונת.

<רונית אנדוולט: חלק מהתהליך הוא שיתוף של תובנות של הצבור הרחב.

<רונית אנדוולט: כולכם מוזמנים להיכנס לאתר של משרד הבריאות, לכתוב ועדת ההסדרה התזונתית, כל הדיונים של הועדה פתוחים לצבור, אפשר להיכנס, לראות, לצפות להגיב.

<רונית אנדוולט: יש גם אתר שאפשר להיכנס אליו ולהביע דעה אז אני מציעה לפתוח את זה למשרדים השונים ולעובדים השונים במשרדים השונים, להגיב ולתת לנו עוד ועוד רעיונות.

<רונית אנדוולט: אנחנו עושים קבוצות מיקוד של הצבור הרחב בשביל לאסוף תובנות וידע, איפה אנשים נמצאים ואיך אנחנו יכולים לשפר גם את המידע התזונתי וכו'.

<רונית אנדוולט: אנחנו מובילים את ההמלצות לתזונה בריאה, שכוללות המלצה לתזונה ים תיכונית, כמו שנאמר פה הרבה מאד, שכוללות גם התייחסות נכבדה לנושא הקיימות.

<רונית אנדוולט: אנחנו מאמינים שזה חלק מגדול מנושאי התזונה הבריאה והנכונה היום לאוכלוסייה.

<רונית אנדוולט: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם הקבוצה של מיקי חיימוביץ' בנושא של meatless Monday, אנחנו כותבים את ההנחיות התזונתיות למפעל ההזנה של משרד החינוך, כך שיכיל גם ימים צמחוניים שיהיו בריאים.

<רונית אנדוולט: אנחנו עובדים בהקפדה, לפעמים הקפדה יתרה, על זה שהמזון יהיה איכותי ולא מתועש.

<רונית אנדוולט: המזון שהילדים שלנו אוכלים, זה לא פשוט.

<רונית אנדוולט: היום יש קונצרנים ענקיים שמייצרים את המזון גם לחברות המזון אבל גם לבתי הספר ולגני ילדים ובשביל ליצור בישול ביתי בריא, מזין בעל ערך תזונתי גבוה, תהליך מורכב, לא פשוט - - -

יעל כהן-פארן: אגב, בנושא הזה, משרד הבריאות הוא דווקא זה שמונע יצור ביתי לצורך העניין, לצהרון של בית ספר, שזה אפשרי, בקנה מידה של כמה עשרות ילדים ולא מאות, הם בטוח יקבלו מזון הרבה יותר בריא ואיכותי - - -

<רוני כהן גינת: מי מונע?

יעל כהן-פארן: משרד הבריאות צריך לעבור מסכת, בואי נגיד, מישהי שרוצה לעבוד מביתה, להעסיק אולי שתי נשים בבישול לבית ספר, לצהרון של בית ספר, זה בלתי אפשרי.

יעל כהן-פארן: דווקא פה יש מקום לחשוב על איך מעודדים את העסקים הקטנים ולא - - -

<רונית אנדוולט: אבל - - -

יעל כהן-פארן: ככל שזה יותר גדול אנחנו יודעים שזה פחות בריא.

<דורית אדלר: אבל חשוב שזאת תהיה המלצה למשל, של הוועדה הזו, כי מדובר על זרוע אחרת של משרד הבריאות, ברור לכם.

<רונית אנדוולט: לא משנה, אנחנו מדברים בקול אחד.

<רונית אנדוולט: מה שאני רוצה להגיד הוא שזה נכון, יש בעיה עם בישול ביתי ממשי אבל אפשר בהחלט לעשות בישולים קהילתיים שעומדים בסטנדרטים של תברואה.

<רונית אנדוולט: זה המכשול הרבה פעמים כי רוצים שגם המזון יהיה איכותי, בריא ומזין אבל גם יעמוד בסטנדרטים של תברואה של - - - של GMP, של כל מיני עקרונות ומטבח של אימא מבשלת עם עוד שני אנשים לא יכול לעמוד בסטנדרט כזה, הוא מאד מאוד מורכב אבל יש סטנדרטים שונים גם לבישולים קצת יותר מצומצמים ואפשר בהחלט לעבוד עם - - - שלנו, של המחלקה לבריאות הסביבה שעוסקת בנושא הזה וגם עם שירות המזון, ואפשר למצוא פתרונות גם לעניין הזה.

<רונית אנדוולט: הנושא של חינוך תזונתי לאורך מעגל החיים.

<רונית אנדוולט: אני מצטרפת לכל מה שנאמר כאן היום.

<רונית אנדוולט: אני חושבת שלעולם לא מוקדם מדי.

<רונית אנדוולט: הנושא של אלף הימים הראשונים, תזונה בהריון, תזונה בטיפות לחלב, בגני ילדים, בבתי ספר.

<רונית אנדוולט: רק אתמול עשינו קבוצת מיקוד עם הורים לילדים בחולון, שהדרישה המרכזית שלהם הייתה שיכניסו חינוך תזונתי לבית הספר.

<רונית אנדוולט: זה לא בגִזרה שלנו, חסר כאן השחקן שהוא משרד החינוך.

<רונית אנדוולט: צריך להיות כאן גם משרד החינוך כי להם יש תפקיד מאד מרכזי בנושא של חינוך תזונתי לאורך מעגל החיים ואנחנו מאד תומכים בזה כמשרד הבריאות.

יעל כהן-פארן: יש לי שאלה אלייך, אם סיימת.

יעל כהן-פארן: האם יש לכם איזשהן המלצות בנוגע לתזונה מן החי, כמו שסין עשתה, מבחינה בריאותית, מבחינה סביבתית?

<רונית אנדוולט: ההמלצות התזונתיות שלנו העכשוויות, מדברות על תזונה שעיקרה מן הצומח וכמו שנאמר כאן, עם נגיעות של מזונות מן החי, בדומה לתזונה הים תיכונית.

<רונית אנדוולט: התזונה הים תיכונית דוגלת באכילה מרובה של פירות וירקות, קטניות, דגנים מלאים, אגוזים וכו' ומעט בשר, מעט דגים ומעט מוצרי חלב ותחליפיו.

<רונית אנדוולט: בהחלט אנחנו לא נגד מוצרים מן החי אבל אנחנו בעד לגוון את התזונה שהיא תהיה בעיקרה מן הצומח.

יעל כהן-פארן: ואתם יוצאים בקמפיין הסברה?

<רונית אנדוולט: נצא בקמפיין הסברה בקרוב אבל מה שחשוב הוא איגום משאבים.

<רונית אנדוולט: כמו שאתם יודעים, כמות המשאבים שיש למשרד הבריאות לעשות קמפיין היא שווה בערך לכמות המשאבים שיש לחברות המזון לעשות קמפיין בשעה.

<רונית אנדוולט: מה שלנו יש בשנתיים אז אני חושבת שאיגום משאבים בינ משרדי - - -

יעל כהן-פארן: את זוכרת, פעמיים הוצג נגד החטיפים - - -

<רונית אנדוולט: פעמיים?

יעל כהן-פארן: אולי שלש אבל הרעש שזה עשה כשהורידו אותו היה הרבה יותר מכל הקמפיין.

יעל כהן-פארן: אם הייתם שמים עליו גם חמישה עשר מיליון שקל זה לא היה מייצר את אותו אימפקט.

<רונית אנדוולט: מסכימה אתך ואני יכולה להגיד שאתמול, בדיון הזה שהיה לנו עם קבוצת הורים, אז האימהות אמרו שזה אחד הקמפיינים שהכי השפיעו על הילדים שלהן להפסיק לאכול חטיפים, אז כבר עשינו משהו טוב למישהו.

<דורית אדלר: למרות שהצריכה, קניית החטיפים לא ירדה כהוא זה.

<רונית אנדוולט: נכון, יש לנו עוד דרך.

<רונית אנדוולט: זאת אומרת, אין ספק שיש דרך ואני חושבת שאיגום משאבים בין משרדי הוא מאד חשוב גם לקידום קמפיין לאומי וגם - - -

יעל כהן-פארן: קיים איגום משאבים כזה?

<רונית אנדוולט: אנחנו עובדים על זה.

יעל כהן-פארן: האם, כמו שהייתה כאן המלצה קודם, האם עומדת לקום איזושהי ועדה בין משרדית בנושא מזון ותזונה וחקלאות?

<רונית אנדוולט: יצאה המלצה מן הכנס של הקיימות שעמד בראשה פרופ' אליוט בארי ואנחנו מקווים לקדם את זה.

<רונית אנדוולט: בהחלט.

<רונית אנדוולט: אנחנו בעד.

יעל כהן-פארן: זה גם ייצא בסיכום של הועדה שאנחנו מתכנסים לסיומה ואני מאד מקווה לתת לכל האנשים את זכות הדיבור אבל אני כבר מתנצלת בפני אלה שלא ידברו.

יעל כהן-פארן: אני מבקשת מפרופ' איתמר גלזר ממכון וולקני, סגן ראש מינהל המחקר החקלאי, בבקשה, התייחסותך אם אפשר בקצרה.

<איתמר גלזר: אני אשתדל מאד בקצרה.

<איתמר גלזר: ראשית, אני רוצה לברך אותך על הדיון הזה כי אני חושב שהפורמט הזה או הפורום הזה של הגורמים שמשתתפים פה הוא יוצא מן הכלל, מאד פורה ונותן רעיונות.

<איתמר גלזר: זו לא הזדמנות שיש בהרבה מאד מקרים, תמיד אנחנו נמצאים בתוך הקבוצות הקטנות שלנו.

<איתמר גלזר: אנחנו במכון וולקני, מינהל המחקר החקלאי שהוא חלק ממשרד החקלאות.

<איתמר גלזר: אנחנו מכון מחקר.

<איתמר גלזר: בשנים האחרונות הצגנו אסטרטגיה, פיתחנו אסטרטגיה שאותה אנחנו מקיימים ומממשים, שהיא מבוססת על מחקר גם בתחום של פיתוח של מזון, פיתוח של מוצרים חקלאים וטכנולוגיות חקלאיות אבל גם שמה דגש חזק מאד על הסביבה.

<איתמר גלזר: נמצאים אתי כאן ד"ר אמנון ליכטר שהוא מנהל המכון לטכנולוגיה של מזון ואחסון וד"ר אילן פארן, אני לא יודע אם יש - - -

יעל כהן-פארן: אין.

<איתמר גלזר: אין קירבה משפחתית אבל הוא מנהל המכון למדעי הצמח, שעוסקים שם בנושאים של פיתוח מוצרים.

<איתמר גלזר: אולי הוא ידבר על חלבונים מן הצומח, זנים חדשים שהם עתירים בחלבון שזה חשוב כדי לשמש אלטרנטיבה לבשר ואני רוצה לציין שאנחנו, לאור הדברים שאנחנו רואים וחשים מעבר לדיונים שיש כאן בוועדה, שכולם רלוונטיים, החלטנו להקים מרכז מחקר נווה יער שבצפון, משק מודל שהוא משק ללא פסולות או אפס פסולות או zero emission, יש לו כל מיני כותרות, שהוא ישמש גם כמקום למחקר ופיתוח וגם מקום שהוא מודל לחקלאים, לחקלאות ולאנשים שיעסקו בתחומים השונים האלה בלימוד של ההיבטים של סביבה וחקלאות, מתוך כוונה להפחית את הנזקים או את ההשפעה השלילית של חקלאות על הסביבה ועל המוצרים החקלאיים.

יעל כהן-פארן: אם אפשר ממש בחצי דקה, כל אחד מכם, את המסר המרכזי.

<אמנון ליכטר: אז אנחנו עוברים בשנים האחרונות - - -

יעל כהן-פארן: רק תציג את עצמך.

<אמנון ליכטר: ד"ר אמנון ליכטר, מנהל מכון למדעי מזון ואחסון.

<אמנון ליכטר: אנחנו עוברים shift מאד משמעותי בתחום של טובת הצרכן, טובת הסביבה ולוקחים את כל האלמנטים האלה בחשבון.

<אמנון ליכטר: למשל, בתחום של שינוי היעדים לטובת צמצום ה waste, כמו שהוזכר פה על ידי עמיתיי ממשרד הבריאות אז יש מיזם גדול שהמטרה שלו היא לצמצם את האובדן של תוצרת חקלאית בכל השרשרת.

<אמנון ליכטר: תחומים אחרים הם הכנסה של טכנולוגיות חדשות שנועדו להפחית פחתים.

<אמנון ליכטר: למשל, כרוב קיצי, אם מאחסנים אותו בשיטה רגילה אז צריך לקלף הרבה עלים עד שמגיעים לכרוב הטוב אבל אנחנו מפתחים טכנולוגיה שמאפשרת לשמר את הכרוב באיכות מאד טובה וזה למשל staple food, מזון שהוא מאד בסיסי, מאד חשוב ולא סתם הוא מספיק 'לב' לנקודות האלו איך לשמר אותו יותר טוב.

יעל כהן-פארן: תודה.

יעל כהן-פארן: בבקשה, אילן פארן.

<אילן פארן: כן, במכון למדעי הצמח אנחנו עוסקים בשלושה יעדים מרכזיים.

<אילן פארן: אחד הוא שיפור - - - השני הוא שיפור האיכות של המזון והשלישי הוא שיפור ההתמודדות של צמחים עם מכות סביבתיות, בעיקר מים ויובש.

<אילן פארן: בהקשר הזה חשוב לציין ואיתמר ציין את נווה יער בצפון, שיש לנו תחנת מחקר נוספת בגילת, בדרום שלמעשה משמשת כמרכז לחקר סף המדבר.

<אילן פארן: הוא נמצא בתנופה מאד גדולה עם דגש על מחקרים בנושא הזה של חקלאות על ספר המדבר.

<אילן פארן: זה נושא שהוא מאד חשוב - - - התמודדות עם האקלים המשתנה.

יעל כהן-פארן: או.

יעל כהן-פארן: קיי, תודה.

יעל כהן-פארן: אין ספק שלמחקר חקלאי במכון וולקני יש משמעות אדירה על התחום בישראל ולהיותה של ישראל מעצמה של מו"פ טכנולוגי שמובילה בעולם ופה אני חייבת לומר, יש לנו המון מה לתרום.

יעל כהן-פארן: העולם עוד לא יודע לאן הוא הולך מבחינת ההתחממות ושינויי האקלים אבל ברור שיהיו יותר ויותר מדינות שיסבלו מהפיכתן למדבריות או לספר המדבר ואנחנו פה יכולים לתת להן כלים.

יעל כהן-פארן: יש פה הזדמנות בתוך כל אותו משבר, גם הזדמנות מסוימת לישראל, שהיא צריכה לראות איך היא משתלבת בתוכו.

יעל כהן-פארן: אני שמחה מאד שהצטרפה אלינו חברת הכנסת נורית קורן שעוסקת הרבה מאד בתחומים של מזון ובריאות ותזונה, בבקשה.

נורית קורן: שלום לכולם, חלק מהיושבים פה אני מכירה אז אני לא אנקוב בשמותיהם אבל הפורום הזה שיושב כאן הוא פורום שיושב בחלקו כל הזמן באוניברסיטת תל אביב והייתי פעם אחת במפגש מאד מעניין.

נורית קורן: המפגש הזה, יעל, מאוד מאוד חשוב.

נורית קורן: אני מודה לך על שזימנת את זה.

נורית קורן: זה מאד חשוב.

נורית קורן: אנחנו כנסת גם מיקי תעיד, שאנחנו כנסת שערוכה לקראת כל הנושאים של איכות סביבה והגנת הסביבה וזה מה שחשוב, גם הנושא הזה של פליטות חממה ואקלים.

נורית קורן: אנחנו רואים כמה חם בחוץ, אנחנו לא רוצים שיהיה יותר גרוע וגם מבחינת הביטחון התזונתי אני מאמינה שזה מאד ישפיע וזה מאד חשוב.

נורית קורן: אני מברכת על כל העוסקים במלאכה.

נורית קורן: יושב כאן אדם שיש לו גידולים על גג באזור תעשייה, אני חושבת שאנחנו צריכים ללמוד ממך הרבה.

נורית קורן: אני הבטחתי ביקור ואני מקווה שאני אבקר במושב הבא.

נורית קורן: אנחנו צריכים ללמוד איך לנצל מבנים ולגדל שם גידולים.

נורית קורן: זה ממש חשוב.

נורית קורן: אני מודה לכולם.

נורית קורן: אני מתנצלת שאני צריכה לצאת, אני צריכה להצביע בעוד וועדה.

נורית קורן: תודה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: כאן אין הצבעות, אחרת היה כאן - - - הדיון לקראת סיומו אבל יש כאן הרבה אנשים שיש להם מה לתרום, גם בהיבטים של חקלאות עירונית, יערות מאכל, נושאים שעדיין לא עלו כאן לדיון.

יעל כהן-פארן: אני ממש מבקשת מאד לקצר.

יעל כהן-פארן: בן ציון קבקוב, בבקשה.

<בן ציון קבקוב: שלום.

<בן ציון קבקוב: תודה רבה על הדיון ועל רשות הדיבור כאן.

<בן ציון קבקוב: רציתי להתייחס לאחד הענפים של החקלאות, שאכן יכול לתת פתרון להרבה בעיות ולהרבה אתגרים שדיברנו עליהם והוא נקרא ענף הירק.

<בן ציון קבקוב: גבירתי אמרה שביכולתה של מדינת ישראל לגדל אולי רק זן אחד מן התזונה באופן עצמאי, בהתבסס על המשאבים הטבעיים, אבל אני טוען שלא רק זן אחד אלא הרבה הרבה זנים.

<בן ציון קבקוב: אנחנו מגדלים עשרים וחמישה זנים בו זמנית.

<בן ציון קבקוב: ניתן לגדל בלי להישען על משאבים טבעיים כבדים.

<בן ציון קבקוב: אני מדבר על חקלאות עירונית יצרנית.

<בן ציון קבקוב: אני וחבריי פתחנו לפני שבע שנים חממה ראשונה מסוגה בעולם, ממוקמת על גג של בנין, 4,500 מ"ר, בה אנחנו מגדלים בשיטות תעשייתיות עד כ-3 מיליון צמחים בשנה, בצורה מתועשת אוטומטית.

<בן ציון קבקוב: השיטה הזאת יכולה לפתור הרבה הרבה הרבה דברים ובעיות שדובר עליהן כאן.

<בן ציון קבקוב: אני רשמתי לעצמי כמה נקודות.

<בן ציון קבקוב: תרשו לי להתייחס אליהן.

יעל כהן-פארן: ממש ממש בקצרה.

יעל כהן-פארן: תודה.

<בן ציון קבקוב: אולי אני אקצר, היות וחלק מהחברים היו אצלנו בביקורים ורבים עוד לא היו אז אולי במקום לספר על הניסים והנפלאות אני אוכל לנצל את ההזמנות הזו ולהזמין את כולכם לביקור, בו ניתן לדבר, לשוחח ולהיווכח במו עיניכם שזה קיים, עובד - - -

יעל כהן-פארן: שזה אפשרי.

<בן ציון קבקוב: שזה אפשרי ויכול להוות דוגמה והשראה לפרויקטים הבאים.

יעל כהן-פארן: כך אנחנו מייצרים שימוש כפול בקרקע.

יעל כהן-פארן: על גגות בניינים ולא רק על השטחים - - -

<בן ציון קבקוב: יוצרים ענף תעסוקתי חדש.

<בן ציון קבקוב: מכניסים אוכלוסיות שלעת עתה נמצאות מחוץ למעגלי התעסוקה.

<בן ציון קבקוב: הרבה דברים.

<קריאה: איפה - - -

<בן ציון קבקוב: במישור אדומים.

יעל כהן-פארן: תודה רבה ואני מציעה שאדבר אתך יותר מאוחר.

יעל כהן-פארן: אני אשמח ליזום סיור אצלך, אולי גם של כל הוועדה.

יעל כהן-פארן: הועדה ביקרה?

<ענת לוי: יושב ראש הועדה ביקש לתאם ביקור אצלו - - -

יעל כהן-פארן: מצוין.

<בן ציון קבקוב: ואני רוצה להוסיף עוד דבר, ברשותכם.

<בן ציון קבקוב: בעוד שעה שעתיים באולם הזה, כפי שנודע לי, תתקיים ועידה של הרשות להתחדשות העירונית.

יעל כהן-פארן: דיון.

<בן ציון קבקוב: ועדה להתחדשות עירונית.

<בן ציון קבקוב: לצערי הרב אין שם שום אזכור של הנושאים של חקלאות עירונית.

יעל כהן-פארן: ועדה לבנייה.

<בן ציון קבקוב: ועדה לבניה אבל עדיין, בניו יורק, לדוגמה, כל הבנייה של החממות על הגגות קשורה יותר במתן אחוזי בניה נוספים וניתן לעשות את המודל בישראל.

יעל כהן-פארן: תודה, אנחנו בסיום הדיון היום, רק לומר לך שהוא ממש על סיום ההסתייגויות של החוק ורבות מההסתייגויות שלי גם קשורות לזה, להתחשבות בסביבה, באקלים, בנֵגֶר ואפילו חקלאות אבל הן לא התקבלו לצערנו.

יעל כהן-פארן: משרדי הממשלה עדיין לא רואים את זה כחלק מהתשתית שהם מתבססים עליה אבל, אתה יודע, כל חוק הוא בסיס לשינויים אז אני מבקשת משירי פרוינד קורן, ממוסד שמואל נאמן.

יעל כהן-פארן: שלום.

<שירי פרוינד קורן: תודה רבה, שלום.

<שירי פרוינד קורן: כאמור, שמי שירי, אני ממוסד שמואל נאמן בטכניון.

<שירי פרוינד קורן: אנחנו עוסקים במחקרי מדיניות.

<שירי פרוינד קורן: מעיין ואני פה עוסקות בקבוצה שעוסקת בסביבה, מים, חקלאות ואנרגיות מתחדשות.

<שירי פרוינד קורן: הקשר בין חקלאות והפחתת פליטות גזי חממה הוא לא קשר טריוויאלי ולכן אני חושבת שחשוב מאד שמתקיים היום דיון שקושר את הדברים.

<שירי פרוינד קורן: אגב, דיברו על מיתיגציה ועל אדפטציה בחקלאות, אני חושבת שלשניהם.

<שירי פרוינד קורן: מוסד נאמן עוסק למעלה מעשור בנושא החקלאות והסביבה ולפני שבועות ספורים סיימנו הכנה של מסמך שעוסק בתעשיית הטכנולוגיות החקלאיות החדשניות בישראל, שזה נושא מאד מהותי להתייעלות בחקלאות.

יעל כהן-פארן: הוא פורסם?

<שירי פרוינד קורן: כן, יש לנו כאן עותקים, אנחנו נשמח - - -

יעל כהן-פארן: נשמח לקבל.

<שירי פרוינד קורן: לכל מי שרוצה.

<שירי פרוינד קורן: היוזמה לדוח הזה נובעת משלש סיבות.

<שירי פרוינד קורן: דבר ראשון בטחון המזון, כולל מתן מענה לגידול באוכלוסייה העולמית וגם בארץ, כמו גם היערכות לשינויי האקלים.

<שירי פרוינד קורן: אני רוצה לציין שהבנק העולמי מדווח ב-2015 שהוא צופה ירידה של 25% ביבולים כתוצאה משינויי האקלים.

<שירי פרוינד קורן: לשיטות החקלאיות החדשניות יש פתרונות גם להפחתת פליטות גזי חממה.

<שירי פרוינד קורן: למשל, עם שיטות עיבוד הקרקע וגם להסתגלות לשינויי האקלים, שהזכרתי קודם.

<שירי פרוינד קורן: חבר הכנסת חנין הזכיר את שינוי החקלאות, זאת אומרת, אנחנו מדברים פה על שיפור והתייעלות באמצעות הטכנולוגיות החדשניות.

<שירי פרוינד קורן: מוטיבציה נוספת להכנת המסמך הייתה מתוקף מגוון הפיתוחים הישראלים הרבים בתחום הזה של חקלאות מדייקת, למשל.

<שירי פרוינד קורן: ואני רוצה שוב לציין שקלינטק גרופ, לפי הנתונים שלה אומרת שתחום חקלאות המזון הוא התחום המתפתח ביותר מכלל תחומי הקלינטק, ברבעון הראשון של 2016.

<שירי פרוינד קורן: גם מבחינת שוק יש פה שוק גדול ומאד מתפתח.

<שירי פרוינד קורן: העבודה שעשינו ממליצה על מספר כיוונים.

<שירי פרוינד קורן: הראשון הוא תמיכה בהכשרת כוח אדם.

<שירי פרוינד קורן: כלומר, בתחום זה יש צורך בכוח אדם ייעודי גם באקדמיה, על ידי עידוד הרשמה, הצפת סיפורי הצלחה, מתן מלגות ועוד.

<שירי פרוינד קורן: גם משיכת הון אנושי רלוונטי מתחומים אחרים כמו הייטק למשל וגם חיבור של חדשנות בתעשייה לאקדמיה, תוך ייעול התהליכים וכמובן שמירה על נכסי IP.

יעל כהן-פארן: אם אפשר ממש, שירי - - -

<שירי פרוינד קורן: תמיכה בתעשיית האגרוטק וגם תמיכה ישירה בחקלאים.

<שירי פרוינד קורן: את זה כן חשוב לי להגיד.

<שירי פרוינד קורן: בימים אלה, כחלק מפעילות הממשלה להפחתת יוקר המחיה, מופחתים מכסי המגן ומכסות היבוא על גידולים חקלאיים ומוצרי מזון.

<שירי פרוינד קורן: אם ברצונה של מדינת ישראל לשמר את המגזר החקלאי, לא יהיה מנוס מתמיכה ישירה בחקלאים.

<שירי פרוינד קורן: למשל, על ידי סובסידיות.

<שירי פרוינד קורן: ההמלצה העיקרית שלנו היא מינוף מתן הסובסידיה על ידי התניית חלק מהסבסוד בהטמעה של טכנולוגית ישראליות חדשניות במשק החקלאי - - - כך יתאפשרו הן ייעול של פריון המשק החקלאי בישראל ובו בזמן יישום מעשי של טכנולוגיות ישראליות.

<שירי פרוינד קורן: תודה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: אלכסנדרה מאיר מנציגות האיחוד האירופי בישראל, האם יש לך משהו להוסיף לדיון מן הנעשה באירופה?

<אלכסנדרה מאיר: אין לי מה להוסיף.

<אלכסנדרה מאיר: אני באתי לפה כדי לדווח לנציגות.

יעל כהן-פארן: תודה.

יעל כהן-פארן: או.קיי.

יעל כהן-פארן: כן, אני רק רוצה לשאול אם נמצא כאן דוד גינזבורג, מנכ"ל הקרן לנזקי טבע?

<קריאה: יצא כרגע.

יעל כהן-פארן: הוא יצא הרגע.

יעל כהן-פארן: אם הוא יחזור אני אשמח לתת לו לדבר.

יעל כהן-פארן: כן, מי אדוני?

<קריאה: אל תשכחי את הדבורים.

יעל כהן-פארן: אני לא אשכח את הדבורים.

יעל כהן-פארן: מי אדוני?

<דניאל אברהם: דניאל אברהם.

יעל כהן-פארן: דניאל אברהם, כן.

<דניאל אברהם: יושב ראש התאחדות החקלאים החדשה באיגוד לשכות המסחר בתל אביב.

<דניאל אברהם: אני רוצה להאיר את עיניכם.

<דניאל אברהם: אני שומע את הדיון, שומע את כל הדוברים.

<דניאל אברהם: החקלאים, הגיל הממוצע של חקלאים עומד על 65, אין דור המשך, יש 5,000 חקלאים שמייצרים תוצרת חקלאית טרייה.

<דניאל אברהם: זאת אומרת, ענין של עשור וכולם בפנסיה.

<דניאל אברהם: חקלאות לא תהיה פה וזאת מדיניות מכוונת של הממשלה.

<דניאל אברהם: במשך שני עשורים המדינה ממשיכה לפגוע בחקלאים.

<דניאל אברהם: בסופו של יום, לאן אנחנו מגיעים?

<דניאל אברהם: דנים פה בעתיד ואיך לשפר ואיזו תזונה בריאותית תהיה לאזרחים ומנגד, אתם הורסים את החקלאות.

<דניאל אברהם: מה זה מזכיר לנו?

<דניאל אברהם: את המערכון של "הגשש".

<דניאל אברהם: הוא אמר שכשבונים בית עם ארבעים קומות באוויר, צריך לבנות קודם כל ארבעים קומות בתוך האדמה.

<דניאל אברהם: הוא דיבר על יסודות, היסוד לא קיים אז במה הדיון?

<דניאל אברהם: זאת השאלה הנשאלת.

<דניאל אברהם: מן הדין וחשוב מאד לדעתי, לטובת אזרחי מדינת ישראל, שהמדינה תשנה את המדיניות ותתחיל להשקיע בחקלאים כדי שהחקלאות תהיה כדאית לחקלאי מבחינת הפרנסה, שהבנים שלו יחזרו הביתה.

<דניאל אברהם: כשמפסידים בחקלאות סוגרים משקים.

<דניאל אברהם: להאיר את עיניכם, תוצרת חקלאית טרייה בפיקוח על מחירים ניתן לעשות כל עוד שיש חקלאים בארץ בקנה מידה.

<דניאל אברהם: אתן לכם דוגמה.

<דניאל אברהם: בפרחים, ואני מגדל 400 דונם פרחים, בפרחים, לדוגמה, לא היה מעולם מכס על פרחים אבל מעולם לא היה יבוא של פרחים ולמה?

<דניאל אברהם: כי מחיר הטיסה עולה יותר יקר מהמחיר שאנחנו מוכרים בארץ.

<דניאל אברהם: הווה אומר, אם נקבל תוצרת חקלאית טרייה באירופה בחינם, להטיס אותה לפה ולשנע אותה לפה יגרמו לזה שהיא תימכר ב-30-40 שקל לקילו ואני חושב שמן הדין, כחברי כנסת, לחשוב טוב טוב לאן אתם מובילים את המדינה, כי אזרחי מדינת ישראל לא יוכלו לעמוד בסכומים שיגבו מהם כל היבואנים.

<דניאל אברהם: תחשבו לרגע, היבוא, שכרגע מתחרה בתוצרת חקלאית טרייה, הוא תחת שליטה.

<דניאל אברהם: כשאנחנו לא נהיה אז אין לכם שום שליטה כבר, איבדתם את השליטה והמחירים יהיו, כל אחד ימכור כפי שמתחשק לו ואם אז - - -

יעל כהן-פארן: השאלה בכלל אם יהיה מי שימכור.

יעל כהן-פארן: זאת גם שאלה.

<דניאל אברהם: לא, לא, יהיה מי שימכור.

יעל כהן-פארן: למה?

יעל כהן-פארן: אם יהיה מצב של חוסר ביטחון תזונתי בעולם אז למה שימכרו לנו, זאת גם שאלה, נכון?

<דניאל אברהם: קודם כל - - - שזה קיים, גם אם זה קיים אנחנו נגיע למצבים שלא נוכל לעמוד בזה כאזרחים ואז המדינה תתחיל לחשוב איך לאזן, היא תגיד: אני אהיה יבואנית.

<דניאל אברהם: האם המדינה בסופו של דבר רוצה לייבא תוצרת חקלאית?

<דניאל אברהם: מה היא רוצה לעשות?

<דניאל אברהם: לכן, אני לא פעם אומר בוועדות, אתם צריכים לעשות דיון קודם כל בשאלה מה רוצים במדינה, האם רוצים חקלאות או לא רוצים חקלאות.

<דניאל אברהם: אם - - -

יעל כהן-פארן: אולי לא רוצים אנשים.

<דניאל אברהם: אם רוצים חקלאים אז יופי, תחליטו איך עושים את זה ואם לא רוצים אז הדיון הזה מיותר, הכול נפתר.

<דניאל אברהם: אין גזי חממה ואין שום דבר בארץ.

<דניאל אברהם: הכול יהיה בסדר והכל יהיה נקי.

<דניאל אברהם: תודה לך גבירתי.

יעל כהן-פארן: תודה רבה לך.

יעל כהן-פארן: תודה דניאל.

<ניר אוהד: מה שדניאל אומר הוא מאד חשוב משום שלהקים תשתית חקלאית זה ענין של שנים.

<ניר אוהד: מכון וולקני, פרי היצירה שלהם הוא של עשרות שנים של מחקר.

<ניר אוהד: לעצור תחום מסוים ואחר כך לקוות שהוא יתחדש זה בלתי אפשרי ולכן צריכה להיעשות פה חשיבה אסטרטגית, כולל לא להעביר את מכון וולקני לצפון ולחזק אותו במקום שהוא נמצא.

יעל כהן-פארן: ניר, בתור מי שעוסק בתחום, האם אתה רואה פה חשיבה אסטרטגית?

<ניר אוהד: לא, כרגע לא.

<ניר אוהד: אנחנו מוכרחים להתכנס לזה.

<רונית אנדוולט: רק להוסיף נדבך - - -

<מיקי חיימוביץ: מי שראה את הסרט ראה את השטחים הנזנחים ואת השדות ואת המטעים שמתייבשים.

<מיקי חיימוביץ: רואים את זה בשטח.

יעל כהן-פארן: בארץ?

<מיקי חיימוביץ: בארץ, בוודאי.

<רונית אנדוולט: אני רוצה רק להוסיף את הנדבך התזונתי כי אנחנו מדברים פה על בטחון תזונתי.

<רונית אנדוולט: נעשית פה עבודה יפהפייה בפיתוח של זנים חדשים של חקלאות אבל חשוב גם לבדוק את הערך התזונתי של המזונות השונים וזה לא נעשה היום בגדול.

<רונית אנדוולט: אולי יש מחקרים ספציפיים שעושים את זה אבל אנחנו חייבים לאסוף את המידע הזה, שיהיה לנו אותו, כי אין לנו היום את המידע לגבי ההרכב התזונתי של הפירות והירקות שאנחנו אוכלים.

<רונית אנדוולט: זה מרכיב מאד חשוב בביטחון התזונתי של האוכלוסייה.

<רונית אנדוולט: לפני שמדברים על העשרת - - - וויטמינים ומינרלים, יותר חשוב שיהיה מזון בסיסי של פירות וירקות שנדע שיש להם ערך תזונתי גבוה.

יעל כהן-פארן: את אומרת שיש פירות וירקות שאיבדו את ערכם התזונתי?

<רונית אנדוולט: אנחנו לא יודעים.

<רונית אנדוולט: אולי אין.

<רונית אנדוולט: אנחנו לא יודעים אם יש או אין.

<רונית אנדוולט: אנחנו יודעים על מחקרים - - - שבודקים הרכב תזונתי אבל צריך שהתהליך של פיתוח זנים חקלאיים חדשים יכלול גם את בדיקת ההרכב התזונתי שלהם.

יעל כהן-פארן: האם מכון וולקני ער לשאלות האלו?

<קריאה: כן.

יעל כהן-פארן: ובוחנים?

יעל כהן-פארן: קיימים מחקרים?

<איתמר גלזר: לא רק זה, אנחנו היום שמים דגש יותר גדול על המרכיבים התזונתיים ועל ערך המוסף של זנים שהם בעלי תכולה של מרכיבי בריאות, כמו ויטמין סי, אולי אנטי אוקסידנטים או דברים כאלה ומטפחים זנים שיש להם את הערך התזונתי הגדול יותר.

<איתמר גלזר: כמו שציינתי, לגבי השאיפה, אני זוכר ואני חושב שדיברנו אתכם כשהייתם בביקור אצלנו, שהשאיפה היא שילדי ישראל באיזשהו שלב יאכלו רק פירות וירקות ומתוך זה יקבלו את כל מרכיבי התזונה.

<איתמר גלזר: אנחנו שואפים לזה.

יעל כהן-פארן: אתה מתכוון לחלבון מלא מפירות וירקות?

<איתמר גלזר: גם חלבון וגם מרכיבים של מיקרו אלמנטים ודברים אחרים שיתקבלו ממקור צמחי של ירקות ופירות.

<איתמר גלזר: אנחנו עובדים על הכיוון הזה.

יעל כהן-פארן: אני אשמח להזמין את אייל ברקן להתקרב למיקרופון.

יעל כהן-פארן: יועץ לחקלאות בת קיימא.

יעל כהן-פארן: אם אתה יכול להציג את עצמך.

<אייל ברקן: שמי אייל ברקן.

<אייל ברקן: אני אגרונום בהכשרתי ואני מורה לקורס שנקרא "מאיפה בא האוכל?

<אייל ברקן: " שאני המצאתי אותו, אף אחד לא תמך בי בזה.

<אייל ברקן: מקדם חקלאות בת קיימא ויערות מאכל בישראל.

<אייל ברקן: אני אהיה קצר ורק אגיד שאפשר להסתכל על הדברים בצורה הרבה יותר מורכבת והשטחים של המדינה יכולים להיות הרבה יותר גדולים, אם מסתכלים עליהם בצורה תלת ממדית.

<אייל ברקן: לא כל שטח לחיטה יכול להיות רק לחיטה כי הוא יכול להיות מגוון, הוא יכול להיות עם עצים, הוא יכול להיות עם עצים שפרות מסתובבות ביניהם, שתרנגולות מסתובבות ביניהם, אנחנו צריכים קצת לפתוח את הראש - - -

יעל כהן-פארן: זה גם - - - חיטה?

<אייל ברקן: זה נקרא, יש כל מיני דברים, זה נקרא חקלאות יערנית, זה קיים בעולם, לא המצאנו את זה, פשוט צריך לבוא ולראות.

<אייל ברקן: עוד נושא שאני רוצה להתייחס אליו הוא הרפתות.

<אייל ברקן: אני גם נמנעתי מרפתות והתחלנו עם זה בתחילת הדיון.

<אייל ברקן: אני חושב שצריך להמעיט בחלב אבל בכל זאת, יש לזה ביקוש, עדיין, ופנה אלי איזה קיבוץ שמְרכֶּז המשק אומר: "המדינה נותנת לנו מכסת חלב" וזה כמו רישיון להדפיס כסף.

<אייל ברקן: הקיבוץ הזה הוא קיבוץ שבכניסה, בשער, רשום שהוא מקיים סביבתי וועדת הסביבה שם התנגדה.

<אייל ברקן: קראו לי: בוא תמצא איזה פתרון ואני מסתכל באינטרנט ויש פתרונות.

<אייל ברקן: יש פתרונות לעשות את הרפת יותר אקולוגית.

<אייל ברקן: קודם כל גידולים רב שנתיים, מספוא רב שנתי.

<אייל ברקן: עושים את זה באוסטרליה.

<אייל ברקן: זה גם mitigation וגם adaptation.

<אייל ברקן: האוסטרלים שם הייתה להם בצורת קשה והם גידלו עצים למאכל של הבקר שלהם.

<אייל ברקן: חקלאים אחרים איבדו את הפרנסה שלהם ואילו החקלאים שהיו להם העצים, שאלה עצים חזקים עם שורשים עמוקים שרדו.

<אייל ברקן: דבר נוסף, יש גם תזונה שיותר עשירה בעמילנים ותוספי תזונה וכל מיני דברים כמו אורגנו, שמורידים את פליטות המתאן של הפרות.

<אייל ברקן: בקיצור, מה שאני רוצה להגיד שאנחנו מדינה קטנה עדיין ואנחנו לא נוכל לספק לעצמנו את הכול אבל אנחנו כן יכולים להיות אור לגויים ולהקצות תקציבי מחקר לחקלאות ולתזונה בת קיימא.

<אייל ברקן: אנחנו נעשה את הדברים פה, נעשה הרבה חלקות מחקר ואחר כך יעשו את זה באפריקה, בארצות הברית, עם הטכנולוגיה שלנו, עם הזרעים שלנו, זה המח היהודי שיש לנו או שפתאום יגידו: וויי, קורים דברים בעולם ואנחנו פה ממש מאחור בקטע הזה.

יעל כהן-פארן: מכון וולקני לא נמצא בקדמת הבמה גם בתחומים האלה?

יעל כהן-פארן: פחות?

<איתמר גלזר: בתחום הזה שהוא ציין פחות אבל, בכל זאת אנחנו מפתחים.

<איתמר גלזר: זאת אומרת, כל הטכנולוגיות האלו שאנחנו מפתחים, זנים חדשים, אחסון, כל הנושא שדיברו עליו פה, חקלאות מדייקת, טכנולוגיות של חקלאות וסביבה ושל חקלאות מקיימת, כל הדברים האלה, הרי מדינת ישראל היא באמת מדינה קטנה וכל הרעיון הוא שהדברים האלה יצאו גם לעולם ויהיו בשימוש בעולם.

<איתמר גלזר: את הדברים האלה אנחנו כן מצליחים.

יעל כהן-פארן: או.

יעל כהן-פארן: קיי.

יעל כהן-פארן: תודה רבה לאיל.

יעל כהן-פארן: כן, בבקשה, ענת.

<ענת לוינגרט: בשני משפטים.

<ענת לוינגרט: קודם כל אני חוזרת גם לפתיח של חבר הכנסת חיים ילין, מידתיות ואיזונים ויש קשר של אנשי המקצוע במשרד החקלאות עם היוזמה הזו של יערות מאכל וגם עם הגידול על גגות, הידרופוניקה וחקלאות עירונית.

<ענת לוינגרט: צריך לזכור שזה לא הכול או לא כלום, יש מקום גם לכאן וגם לכאן.

<ענת לוינגרט: לא שיטה אחת תפתור את כל הבעיות ובעצם, זה איזשהו סל וככל שהוא גדל אז יש יותר פתרונות בני קיימא.

<ענת לוינגרט: מכיוון שאת מובילה את הנושא של הפחתת פליטות גזי חממה בדיונים אחרים בוועדות האחרות עם הנושא של אנרגיה מתחדשת והשטח שגם הוא קטן, אז לגבי העדפה של גגות על פני קרקע צריך לזכור שעל אותו דונם ועל אותו מטר מרובע יש הרבה בעלי ענין - - -

יעל כהן-פארן: הלוואי שהיינו רואים אותם רבים אם זה יהיה גג ירוק או גג סולרי.

יעל כהן-פארן: הלוואי שהיינו בסיטואציה הזאת.

<ענת לוינגרט: זה בסוף, באיזושהי חשיבה אסטרטגית.

יעל כהן-פארן: כרגע לצערי, שוב, יש גגות עם יותר הצללה ויותר רלוונטי לעשות עליהם גידולים שצריכים אולי פחות שמש ישירה וגגות PV.

יעל כהן-פארן: ההערכה היא שפחות מחצי מהגגות רלבנטיים ל PV בגלל הצללות אז נראה לי שיש מספיק לכולם.

יעל כהן-פארן: בבקשה, יוסי אוד.

<יוסי אוד: שמי יוסי אוד.

<יוסי אוד: תודה על ההזמנה.

<יוסי אוד: אני מוביל בישראל ובמקומות נוספים יחד עם שותפים את הגישה הביו-דינמית לגידול דבורים.

<יוסי אוד: מילה אחת על הגישה הביו-דינמית.

<יוסי אוד: זו גישה חקלאית, הרבה - - - פועלת בעולם שיש בה את ענף גידולי השדה וגידולי החי כשהדבוראות היא חלק מענף גידולי החי שבו.

<יוסי אוד: הנושא של הדבורים בעולם הוא נושא שאני חושב שהוא ברור ולא צריך לפרט עליו יותר מדי - - -

יעל כהן-פארן: לא, לא, לא, תתעכב עליו.

יעל כהן-פארן: הוא לא ברור.

יעל כהן-פארן: אנחנו אמנם ועדת המדע אבל לא עשינו דוקטורט בדבורים.

יעל כהן-פארן: תן על זה דקה, אם אתה יכול.

יעל כהן-פארן: הגבלתם אותי כל כך בזמן שאני - - -

יעל כהן-פארן: אז שתי דקות.

יעל כהן-פארן: תן לנו את זה כי אני יודעת שזה נושא חשוב, בטח בהקשר הזה.

<יוסי אוד: הדבורים מאד משמעותיות במספר דברים להמשך קיומו של הטבע ולשרשרת המזון בטבע ולנושא של בטחון המזון והחקלאות.

<יוסי אוד: הדבורים הן מן המאביקות העיקריות ויש להן תרומה מאד מאוד משמעותית, כפי שאמרתי, גם להאבקה בטבע וגם לעולם החקלאות.

<יוסי אוד: יש מחקרים הטוענים שהדבורים אחראיות באופן ישיר לייצור של בין 33%-40% מהמזון שאותו אנחנו אוכלים.

<יוסי אוד: הדבורים הולכות ונעלמות.

<יוסי אוד: זו תופעה שהיא ידועה.

<יוסי אוד: יש אזורים בעולם שמדברים על 20%-30% כמו באזורים שלנו ויש אזורים שמדברים על 60%, 70% ואפילו 80% של תופעת היעלמות הדבורים, נקראת CCD, colony collapse disorder ותופעות נוספות שקשורות לכך.

יעל כהן-פארן: מצאו למה?

יעל כהן-פארן: מהי הסיבה לתופעה?

<יוסי אוד: כל יום מוצאים סיבה חדשה וכל הסיבות נכונות.

<יוסי אוד: התחממות כדור הארץ - - -

יעל כהן-פארן: אחת מהן?

<יוסי אוד: קרינה מייננת, קרדית ה-Varroa, הווירוסים והשתלטות של השטחים האורבניים על השטחים החקלאים ושל הטבע, הכול נכון אבל יש סיבה אחת משמעותית על פי התפיסה הביו דינמית שפשוט לא מסתכלים על הדבורה באור הנכון.

<יוסי אוד: אם הדבורה כל כך משמעותית להמשך של קיום העולם, לקיום התקין של העולם מבחינת הטבע ואבטחת המזון והחקלאות, הגיע הזמן שיסתכלו עליה שונה מאיך שמסתכלים על שאר בעלי החיים במשק הבית, כמו על הפרות ועל התרנגולות ועל שאר בעלי החיים, שייקחו ויבודדו אותה ויסתכלו, במקום אילו תוצרים מייצרים ממנה קרי הדבש וההאבקה וכו', לְמה הדבורה זקוקה קודם כל כדי לחיות חיים טובים ובריאים.

<יוסי אוד: החל מהבית שבו היא חיה, האם היא צריכה קופסה כזאת או קופסה אחרת, איך היא בכלל חיה בטבע, מהם תנאי הסביבה, מהן מערכות הגומלין שלה עם בני אדם, עם השדות החקלאים, עם בעלי החיים במשק החי ועם העולם.

<יוסי אוד: אחרי שיסתכלו על מה בכלל דבורה צריכה בשביל לחיות יראו שדבורה יכולה לחיות והיא לא נעלמת.

<יוסי אוד: אני הרבה פעמים אומר שזה כמו שנתוני משרד הבריאות מלמדים שבגוש דן מתים כאלף אנשים בשנה מזיהום אויר אבל עדיין 1,800,000 איש לא מתים מנזקי זיהום אויר, או 30-40 מתים משפעת.

<יוסי אוד: מי מת מכל דבר, מי שגופו חלש.

<יוסי אוד: מה שקרה עם הדבורים, כבר לפני מאה שנה גילו את תופעת היעלמות הדבורים רק אף אחד לא שם לב אליה עד שנות השמונים, הוא שניתקו את הדבורה מהכוחות שמזינים אותה בטבע ובעולם.

<יוסי אוד: היא הפכה להיות חסרת כוחות חיים ועכשיו היא נעלמת.

<יוסי אוד: הגישה הביו דינמית היא גישה שיודעת לראות את הדבורה בצורה שונה, את הצרכים שלה, את מערכות הגומלין שלה עם הסביבה ועם האדם.

<יוסי אוד: מאפשרים לה את אלה ואז התופעה לא קיימת.

<יוסי אוד: המחקרים הביו דינמיים מלמדים ש-5% תמותה יש בחוות גידול ביו דינמיות בעולם ובכלל, החקלאות הביו דינמית הופכת להיות יותר ויותר נפוצה.

<יוסי אוד: בהודו ובסין יש פריחה עצומה של כל הנושא של חקלאות ביו דינמית.

<יוסי אוד: במצרים, באתיופיה, כמובן שבאירופה ובארצות הברית אבל שם זה מובן מאליו שזה יקרה.

<יוסי אוד: לכן, מה שאני מבקש להעלות לסדר היום הוא ארבע הצעות.

<יוסי אוד: האחת, לתקצב הקמה של חוות גידול ביו דינמיות בחמשה או ששה אזורים ברחבי הארץ בתנאי גידול שונים, לבדוק את התאמת שיטת הגידול הביו דינאמית לתנאים השוררים בישראל.

<יוסי אוד: הדבר השני הוא לתקצב מחקר שיחקור את ההתאמה שלהן ויראה שדבורים לא נעלמות כשהן מגודלות ומטופחות בגישה הזאת.

<יוסי אוד: הדבר השלישי קשור להגנה על הדבורים.

<יוסי אוד: נעשה כבר מהלך של חקיקה שהוא מאד מאוד חשוב לעניין הזה רק הוא לא הושלם.

<יוסי אוד: לצורך כך הקמתי לפני שנתיים וחצי את "מגן דבורים אדום" כגוף של מתנדבים שמגיע לקריאות בכל רחבי הארץ כשנחילים מתנחלים.

<יוסי אוד: מה זה הנחיל שפתאום מתנחל, זה נחיל שמוליד מתוכו נחיל חדש והנחיל הזה מתחיל את דרכו בעולם.

<יוסי אוד: מה שקורה הוא שבדרך כלל מיד נבהלים וקוראים למדביר שמדביר אותן אז הקמנו את "מגן דבורים אדום".

<יוסי אוד: יש היום כשבעים מתנדבים ברחבי הארץ שנענים לקריאות.

<יוסי אוד: יש כבר המון רשויות שמשתפות פעולה עם הדבר הזה, כולל מועצת הדבש שמפנה אלינו - - -

יעל כהן-פארן: ואז מה עושים עם הדבורים במקום להדביר?

<יוסי אוד: מעבירים אותן לחיות במקום טוב.

<יוסי אוד: חלק הן דבורים פוטנציאליות ומעבירים אותן למכוורת שלהן וחלק למגדלים עצמאיים שמגדלים אותן בגישות ביו דינמיות ובגישות אחרות.

יעל כהן-פארן: כמה מגדלים ביו דינמיים יש בישראל?

<יוסי אוד: אין מגדלים מסורתיים ביו דינמיים.

<יוסי אוד: המכוורת הביו דינמית החקלאית הראשונה הקמתי אותה לפני כשנתיים וחצי בקיבוץ הרדוף שבגליל, היא הראשונה שקמה.

<יוסי אוד: היא אמורה להיות גם מסחרית כעבור שלש עד חמש שנים אבל מעבר לזה, אין דבוראות מרוסנת אז ההצעות שלי לסדר היום הן: אחת, להקים 5-6 חוות גידול ביו דינמיות, לבדוק ולבחון את התאמתן.

<יוסי אוד: שתיים, לתקצב מחקר שחוקר את התופעה ואיך הן מצליחות להתאקלם.

<יוסי אוד: הנושא השלישי הוא חקיקה וחינוך להגנה על הדבורים כי הן כל כך משמעותיות בחיינו.

<יוסי אוד: הנושא השני שקשור גם לאבטחת מזון הוא לאפשר את הגידול הפרטי והעצמאי של דבורים במדינת ישראל.

<יוסי אוד: היום הנושא של דבוראות ביתית ועירונית urban beekeeping מאד מפותח בעולם.

<יוסי אוד: כל הערים בעולם, החל מפקין ועד הערים המערביות, מקדמות את הדבוראות העירונית.

<יוסי אוד: ברלין, שהייתה הראשונה בפרויקט של ברלין מזמזמת - - - ברלין החליפה 50% מהגינון העירוני בגינון צוּפני.

<יוסי אוד: לקדם את הנושא של גידול צופני במדינת ישראל, הן בחינוך, הן בתמיכה בחקיקה.

<יוסי אוד: אנחנו נוסעים בכביש ירושלים תל אביב, יש פרויקט גינון עצום לאורך הכביש הזה, מרשים בהיקפו ולא ראיתי צמח צופני אחד ששתלו שם לטובת הדבורים.

<יוסי אוד: הנושא הזה של הן חקיקה והן חינוך הוא חלק מהנושא של דבוראות עירונית.

<יוסי אוד: כל משפחה יכולה.

<יוסי אוד: רק בלונדון יש 20,000 דבוראים רשומים.

<יוסי אוד: טוענים שיש עוד 20,000 דבוראים לא רשומים שם.

<יוסי אוד: כל משפחה יכולה לייצר לה את ה-20 קילו בשנה דבש, מתצרוכת ביתית ואנחנו מדברים על בטחון תזונתי ברמה גבוהה מאד מאוד לכל - - -

יעל כהן-פארן: תודה.

יעל כהן-פארן: האם אתה בקשר בתחום הזה עם אנשי מכון וולקני?

<יוסי אוד: לא, לא הייתי בקשר עם המכון הוולקני עד עכשיו.

<יוסי אוד: אני בקשר עם - - - אבל אני בהחלט אשמח להיות בקשר.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שיש מקום לפתח את הקשר הזה.

יעל כהן-פארן: אני מזמינה אתכם.

<ענת לוינגרט: אני רק אוסיף שבהקשר הזה יש שיתוף פעולה בכל הנושא של נטיעות של צמחים צופניים, מכון וולקני הוציאו אפילו - - -

<קריאה: קטלוג כזה.

יעל כהן-פארן: גם ברשויות מקומיות ולאורך כבישים?

<ענת לוינגרט: כן, כן.

<יוסי אוד: מאות אלפי שתילים, אתם צודקים וזה נכון.

<יוסי אוד: מה שאני ממליץ, במקום להתחיל עם שתילים קטנים שרק עוד עשר שנים יתנו תנובה להתחיל דווקא עם שתילים שהם כבר בני חמש ויתנו תוך שנה שנתיים את - - - .

<יוסי אוד: בעניין הזה נעשתה עבודה משמעותית, באזור הצפון נטעו מאות אלפי שתילים צופניים.

<אלון שפון: יעל, האם אפשר רגע להגיד עוד משהו?

יעל כהן-פארן: כן, רגע, אני רוצה לפני סיום לשאול אם מישהו שלא דיבר כאן מבקש את זכות הדיבור ועדיין לא קיבל?

יעל כהן-פארן: רשומים הרבה אנשים שנוכחים אבל אולי לא כולם רוצים לדבר.

יעל כהן-פארן: או.

יעל כהן-פארן: קיי, בבקשה, אלון.

<אלון שפון: אני רוצה להחזיר בחזרה את הנושא של - - -

יעל כהן-פארן: רגע, בשביל הפרוטוקול תגיד שוב את שמך.

<אלון שפון: אלון שפון מהפורום לתזונה בת קיימא וממכון ויצמן.

<אלון שפון: אני רוצה להשיב שוב את הדיון לנושא שממנו התחלנו וסטינו ממנו מאוד מאוד.

<אלון שפון: אני קודם כל מודה לכולם על הדברים החשובים שאמרו אבל אני נשארתי קצת עם איזושהי אי הבנה או בעיניי איזשהו קונפליקט מאד גדול, שאנחנו למעשה לא מכסים אותו, כי הדיון שלנו פה היה על נושא של פליטות פחמן והקשר של זה למשק המזון בישראל.

<אלון שפון: בפועל מה שהדיון הזה חידד זה את העובדה שהכול נופל בין הכיסאות.

<אלון שפון: מצד אחד, אם ישראל אמונה על פליטות הפחמן שקורות בתוך שטחה וכמו שאתם רואים, המשק והחקלאות באמת צודקים, מבחינתם פליטות הפחמן הן מזעריות ולמעשה אין פה איזה משהו גדול שצריך להתעסק אתו ובגלל זה לדעתי המשרד לאיכות הסביבה לא מתעסק עם זה, כי כל הפליטות קורות מחוץ לגבולות ישראל, אז מה שקורה הוא שאנחנו לא לוקחים שום אחריות ברמה הרחבה לנושא הזה כי זה לא קורה בתוך הגבולות שלנו.

<אלון שפון: כל הנושא הזה של פליטות פחמן שגם מדינת ישראל משתתפת בהן, 30% מהפליטות של מדינת ישראל הם כנראה מהמשק והרבה מזה ממזון מן החי.

<אלון שפון: אנחנו למעשה לא מתעסקים בזה, כי "אנחנו פתרנו את הבעיות בתוכנו, מדינות אחרות יתעסקו בזה" ובפועל, אף אחד לא יגע בזה בבסיס שלו.

<אלון שפון: ופה אני יוצא עם איזושהי תחושה מאד מטרידה שאנחנו לא ניגע בנושא המרכזי שזה היה הנושא של הדיון של הועדה הזאת.

יעל כהן-פארן: או.

יעל כהן-פארן: קיי, תודה אלון.

יעל כהן-פארן: אתה הקדמת את הסיכום שלי אבל זה בסדר גמור, אני גם אתייחס לזה.

יעל כהן-פארן: אלי, אתה מבקש לדבר?

<אלי בריף: רק להגיד משפט.

יעל כהן-פארן: רגע, אז לפרוטוקול.

<אלי בריף: אהלן, אלי ממגמה ירוקה ומצוות האקלים.

<אלי בריף: רק רציתי להגיד לאלון שאני אשמח לדבר אחר כך.

<אלי בריף: חלק מההערות שלנו לתכנית הלאומית להפחתת פליטות נוגע לזה, אז צריך להכניס את זה וזה מהלך עולמי שאנחנו צריכים להוביל אותו אז חלק מזה - - -

<אלון שפון: אנחנו צריכים להוביל אותו את כולו ביחד, זה חלק מהשיח שצריך להיות פה בין כל הארגונים והממשלה.

<יפעת צור: אפשר משפט אחד?

<יפעת צור: חצי משפט?

יעל כהן-פארן: כן, יפעת, לפני סיום.

<יפעת צור: רק להתייחס למה שאלון אמר ולמה שנאמר כאן קודם על ידי נציגת משרד החקלאות.

<יפעת צור: כן, יש את העניין של הפליטות הגלובליות שחשוב להתייחס אליו אבל אני מזכירה שוב שגם פליטות שכן נעשות בתחום ישראל, עליהן יש הסכמה שזה כן משהו שאנחנו צריכים וחייבים וחייבות להתייחס אליו כבר עכשיו והוא קיים, גם אם הוא יחסית נמוך בהשוואה לכל הפליטות הגלובליות.

<יפעת צור: גם ראיתי שיש כאן נכונות להתייחס אליהן.

<יפעת צור: זו רק ההגדרה של כמה אחוזים אז בואו נתייחס לכמה אחוזים האלה.

<יפעת צור: ומה שאני אשמח לשמוע הוא איך אפשר לצאת מהוועדה הזאת היום עם איזשהם יעדים של: או.

<יפעת צור: קיי, מה עושים מחר, איך אנחנו עוזבים ועוזבות את החדר הזה עם איזושהי אמירה של: או.

<יפעת צור: קיי, עלו פה נושאים של חינוך, עלו פה נושאים של כלכלה, עלו פה נושאים של חקלאות, בואו נעשה איזושהי רשימה מסודרת שיש בה מדדים, שיש בה יעדים, שאפשר להגיד: או.

<יפעת צור: קיי, יצאנו מהישיבה הזאת עם איזושהי התקדמות.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: אני מודה שוב לכולכם.

יעל כהן-פארן: אני רוצה לסכם עם כמה דברים אז קודם כל אני אפתח את הסיכום מהסוף.

יעל כהן-פארן: שמענו כאן את החקלאים וחשוב, בלי ספק, שתהיה חקלאות מקומית.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שעל זה נסכים כולנו בחדר הזה, זה הבסיס ואין ספק שהמדינה צריכה להכיר בקיומם של החקלאים וצריכה לתמוך בקיומה של החקלאות.

יעל כהן-פארן: צריכה להיות כמה שיותר חקלאות בת קיימא ואין ספק שתהליכים שמתקיימים בממשלה הנוכחית ובדיונים בוועדות אחרות של הכנסת, הם יקום מקביל לדברים שדיברנו עליהם כאן היום.

יעל כהן-פארן: הרי אם מסתכלים על ההתפתחות של שינויי האקלים ושל מצב הביטחון התזונתי בעולם, לא בטוח שיהיה מי שימכור לנו מזון בעוד עשרים, שלושים, חמישים שנה.

יעל כהן-פארן: אנחנו צריכים להיערך לזה וזו חשיבה אסטרטגית שהמדינה צריכה לבצע על הנושאים האלה כבר היום, כי התהליכים האלה לוקחים זמן.

יעל כהן-פארן: אנחנו שמענו על ניצול משאבים ואספקת המוצרים הבסיסיים.

יעל כהן-פארן: צמצום התלות במזון מן החי ובחלבון מן החי עלה כאן כמובן בצורה מאד משמעותית, גם כדי להפחית את פליטות גזי החממה וגם כדי להיות מסוגלים לספק בטחון תזונתי לאזרחי המדינה, אז חשוב לי לתמוך כאן במחקר ופיתוח ואני מצטרפת בנקודה הזו לקריאה לחזק את מכון וולקני וגם לא להעביר אותו.

יעל כהן-פארן: אלה דיונים אחרים שמתקיימים במקביל.

יעל כהן-פארן: מצד שני, צריך לחשוב על שינוי דפוסי הצריכה ודפוסי התזונה וחיבור שלהם לנושא הסביבתי.

יעל כהן-פארן: יש כאן קשר כמובן גם לנושא הבריאותי.

יעל כהן-פארן: זה נוגע להרבה מאד משרדים.

יעל כהן-פארן: זה עלה כאן, זה עלה מהכנס שנערך לפני כחודש באוניברסיטת תל אביב ואני מצטרפת כאן לקריאה.

יעל כהן-פארן: הוועדה תוציא קריאה לכל משרדי הממשלה להקים בשלב ראשון לפחות צוות בין משרדי לנושאי המזון, מזון בר קיימא, תזונה בת קיימא, חקלאות בת קיימא, כל הדברים האלה צריכים לקבל את מכלול השיקולים ולהיות תחת דיון אחד בצוות בין משרדי.

יעל כהן-פארן: באופן כללי אולי צריכה לקום רשות מזון.

יעל כהן-פארן: הייתה פעם הצעת חוק כזאת, אני לא חושבת שהיא עברה, אולי היא עדיין בקנה.

יעל כהן-פארן: אני מניחה שהמדינה ובפרט משרד האוצר, לא אוהבים להקים רשויות חדשות אבל יש כאן נושא שהוא מאד גדול, המזון שלנו, אסטרטגית, לאן אנחנו הולכים?

יעל כהן-פארן: איך נביא את כל המזון למדינת ישראל, שצפויה להיות אולי עם עשרה מיליון אנשים ב-2040 או 2050 ומאין נביא לכולם מזון?

יעל כהן-פארן: פה יש מקום, בגלל שיש פה תכלול של כל כך הרבה גורמים ומשרדים שונים, יש פה מקום להקים רשות שתחשוב על הדברים ביחד.

יעל כהן-פארן: אנחנו מדברים על משרד הבריאות שיצא כאן באמירה מאד חשובה.

יעל כהן-פארן: אני מודה לך, רונית, על האמירה שלך שאתם עומדים לצאת בקמפיין בנושא מעבר לתזונה ים תיכונית, שהמשמעות שלה היא אדירה גם בהיבטים התזונתיים, גם בהיבטים הסביבתיים.

יעל כהן-פארן: הרבה פחות מזון מן החי, הרבה יותר מזון מן הצומח, אני ממש מברכת ואני מצפה בכיליון עיניים לראות את הפרסומות בערוץ 2 ואני מקווה שהפעם לא יורידו אותן מהר ואת יודעת מה, אם יורידו אותן מהר אז שזה ייצור גם כן את האפקט הדומה אבל אני חושבת שזה מאד חשוב וזו אמירה מאד חשובה שיצאה כאן היום מהוועדה.

יעל כהן-פארן: אני מאד מצרה על כך שמשרד האוצר בחר שלא לשלוח נציג לדיון.

יעל כהן-פארן: הם כמעט בכל דיוני הוועדות הקודמים שלחו נציג ותשובתם הייתה, הקשיבו, רציתי לומר דברים אבל אומר אותם בשם אומרם: "רפרנט חקלאות באגף תקציבים ורפרנט תכנון הגנת הסביבה באגף תקציבים מוסרים כי למשרד האוצר אין תרומה לישיבת הוועדה שבנדון היות והנושאים אינם תקציביים".

יעל כהן-פארן: אין מלים.

יעל כהן-פארן: זו בדיוק הבעיה.

יעל כהן-פארן: נושאי החקלאות הם מאד תקציביים אבל "אין קשר", נכון?

יעל כהן-פארן: כך רואים את זה במשרד האוצר.

יעל כהן-פארן: הם בחרו שלא להגיע היום, הם לא ידעו מה הקשר של העשייה שלהם לדיון כאן היום, מה שמצביע על חוסר עשייה בתחום.

יעל כהן-פארן: תראו, אם למשהו אין תקציב זה דיבורים, אנחנו יודעים את זה ואני מאד מקווה שיש תקציב לקמפיין שאתם מדברים עליו, משרד הבריאות.

יעל כהן-פארן: הדבר הבא הוא שאני הולכת ליזום פגישה בעניין עם נציגי אגף תקציבים ואולי עם ראש אגף התקציבים אבקש פגישה, כי זה מדהים שיש כאן נושא, נכון, קצת מורכב וכולל כמה משרדים שונים אבל משרד האוצר לא יכול להגיד שאין פה שום ראייה תקציבית ולכן אין לו מה לתרום לדיון.

יעל כהן-פארן: זה האתגר שלנו בנושא הזה, אגב, זה בדיוק האתגר שלנו, להביא לכך שההקשרים האלה כן ייתפסו על ידי שרי הממשלה.

יעל כהן-פארן: אנחנו כנסת, אנחנו נמצאים לידם, ומה לעשות, אגף התקציבים קובע הרבה מאד מהמדיניות הכלכלית של ישראל, גם הם צריכים להבין את ההקשרים בין הדברים.

יעל כהן-פארן: אני רוצה גם לציין את המשרד להגנת הסביבה, שאמנם כן שלח נציגים ואני מתנצלת, רונית, זה לא אישי נגדך אבל שמענו שהדברים לא נתפסים בצורה מרכזית, לא נלקחים בחשבון במסגרת התכנית להפחתת פליטות גזי חממה.

יעל כהן-פארן: היה כאן ויכוח לגבי המספרים ואני מציעה, גם למשרד להגנת הסביבה וגם ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה, להיפגש עם הארגונים שהביאו תחשיבים קצת אחרים שהמתודולוגיה שלהם אולי שונה אבל אפילו הסתכלות ואני מקבלת את דבריך אלון, שצריך להסתכל גם גלובלית אבל אפילו על ההסתכלות של ישראל לא מסתכלים, כי זה נתפס כמשהו מאד זניח וכנראה שהוא לא כל כך זניח או שכן אבל לפחות תדברו ותגיעו למסקנות משותפות.

יעל כהן-פארן: אני מזמינה גם אותך לקחת חלק בדיון.

יעל כהן-פארן: אני אסיים עם זה שנדרשים כאן הרבה מאד שיתופי פעולה והם לא טריוויאליים.

יעל כהן-פארן: אני מכירה את חוסר שיתופי הפעולה הרבה פעמים בין משרדי ממשלה, שמביא לכך שכל משרד עסוק רק בתחומו ולא מסתכל בצורה רחבה.

יעל כהן-פארן: דווקא בתהליך של הפחתת הפליטות כן היו ועדות בינ-משרדיות וצוותים בין משרדיים, מכורח העניין שזה נוגע לעוד כמה משרדים אבל כאן יש שאלות כלכליות ושל מדיניות כלכלית, יש כאן שאלות של בריאות, יש כאן שאלות של חקלאות, יש כאן שאלות של סביבה והגנה על הסביבה וכולן צריכות להילקח ביחד ואני קוראת לעבודה משולבת.

יעל כהן-פארן: אנחנו מכאן נעקוב אחריה ונעזור לקיים את שיתופי הפעולה האלה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

<קריאה: גזי הפליטה - - -

יעל כהן-פארן: אנחנו דיברנו על זה הרבה, אוריה, את פספסת את ההתחלה, אני רוצה רק לבקש מכל מי שלא נרשם במערכת האלקטרונית שבכניסה לחדר, כך נתבקשתי על ידי מנהלת הועדה, לבקשכם להירשם.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

<מיקי חיימוביץ: היום יום שני, אני מזכירה לכולם, יש בכנסת הרבה מנות צמחוניות.

יעל כהן-פארן: תודה רבה לכולם.