ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 705, 2017-05-17 09:30

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

משה גפני: אנחנו דנים על המים היום.

משה גפני: הסעיף הראשון הוא דיון על יישום ההטבות בתעריפי המים לאוכלוסיות זכאיות.

משה גפני: אנחנו קבענו בשעתו בחוק שתינתנה הטבות לאוכלוסיות זכאיות, כמו נכים בסוגים שונים, ניצולי השואה, קשישים שמקבלים הבטחת הכנסה, סדרה של ציבורים שצריכים לקבל הנחה.

משה גפני: העברנו - - - בחקיקה, ואותו דבר היה גם בחשמל שהיה בחוק קודם, ואנחנו קבענו שאותן אוכלוסיות תקבלנה יותר מים בפחות כסף.

עבדאללה אבו מערוף: באותו כסף, לא בפחות כסף.

משה גפני: כן, אבל יותר מים.

עבדאללה אבו מערוף: כן, אבל באותו כסף.

עבדאללה אבו מערוף: לא להגיד פחות כסף.

אוסאמה סעדי: אבל ברגע שאתה מקבל יותר מים באותו כסף, אז זה פחות כסף.

עבדאללה אבו מערוף: לא, לא.

עבדאללה אבו מערוף: יותר מים אבל אותו כסף.

משה גפני: אפשר בבקשה לשמוע עד הסוף?

משה גפני: לא היית פה כאשר היה הסיפור של היטל הבצורת.

עבדאללה אבו מערוף: חבל שלא הייתי כאן אז.

עבדאללה אבו מערוף: אתם עושים דברים מעוותים לחלוטין, עם כל הכבוד.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אבל לא היית.

משה גפני: עבדנו עם מה שיש.

עבדאללה אבו מערוף: הייתי בפוליטיקה אחרת.

עבדאללה אבו מערוף: מה לעשות?

משה גפני: היו לנו דיונים קשים, לא פשוטים.

משה גפני: גם עסקנו בעניין הזה.

משה גפני: בסופו של דבר, מתן יותר מים לציבור שאילולא ההטבה הזאת הוא היה משלם הרבה כסף כמו שכולנו שילמנו, אם היינו חורגים מהמכסה של המים, המחיר היה מאוד גבוה, ובסופו של דבר, היה לזה גם השלכה כספית.

משה גפני: מי נמצא כאן מרשות המים?

<יוני לוי: יוני לוי, ראש תחום בכיר חטיבת כלכלה, אחראי על יישום ההטבה במים לאוכלוסיות מיוחדות מיולי 2012.

משה גפני: מהדוח של רשות המים התברר שחלק גדול מהכסף לא מגיע ליעדו, על-פי הדוח שלהם.

משה גפני: לא מגיע ליעדו והעלה פה חבר הכנסת אורי מקלב שביקשתי ממנו לבוא לדיון הזה, והוא אמר שאנחנו צריכים להגיע למצב שבו ההטבה הזאת תהיה כמו בחשמל.

משה גפני: אם אדם זכאי להטבה, הוא צריך לשלם פחות.

משה גפני: זו צריכה להיות ההטבה שעליה אנחנו מדברים.

משה גפני: בסופו של דבר, מבחינת ההטבה הזאת, ממה שקיים היום, חלק לא מגיעים להטבה, חלק לא מקבלים אותה וחלק גם לא מאתרים אותה.

משה גפני: אני מבקש קודם כל מרשות המים לומר מה אתם העליתם בדוח שלכם, מה המצב כרגע ומה אתם מציעים לעשות.

<יוני לוי: אנחנו מדברים על כ-550,000 זכאים, ומקור המידע מגיע מדי חודש מביטוח לאומי, משרד הביטחון, הרשות לזכויות ניצולי שואה.

<יוני לוי: הזכאים האלה מפולחים לספקי המים, אלף ומשהו ספקי מים, וכל ספק מים יכול לאתר את הזכאים שבתחומו ולתת את ההטבה.

<יוני לוי: השיטה הזאת כבר קיימת מזה כמה שנים.

עבדאללה אבו מערוף: ספק המים מאתר בעצמו?

<יוני לוי: ספק המים מאתר בעצמו את הזכאים שבתחומו על בסיס רשימה שהוא מקבל במסך במערכת ממוחשבת.

<יוני לוי: אחרי שהוא מאתר אותה הוא מספק להם את המים שהם צורכים מעבר לכמות המותרת במחיר של כמות מותרת - - -

אוסאמה סעדי: הוא מיידע אותם על הזכות שלהם או שרק במחשב הוא?

אוסאמה סעדי: - - -

<יוני לוי: הוא מיידע אותם, והם רואים את זה גם בחשבון המים.

אוסאמה סעדי: איך הוא מיידע אותם?

<יוני לוי: לפי התקנות כל זכאי חדש שמקבל את ההטבה, הגורם המדווח, כפי שאמרתי, ביטוח לאומי, משרד הביטחון, וכולי, שולח מכתב לזכאי ואומר לו, אתה רשום במאגר כמי שזכאי לקבל את ההטבה, אם לא - - - תוך 30 יום אני מעבירה את הרשימה שלך לרשות המים.

<יוני לוי: אז כל הזכאים מקבלים מכתב, קודם כל, מהגורם המדווח, והם רואים את זה גם בחשבון המים בשורה נפרדת: הטבה במים.

<יוני לוי: ספקי המים, אחרי שהם נותנים את ההטבה, אחרי תקופה מדווחים חזרה לרשות המים על הכמויות שסופקו בפועל מעבר לכמות המותרת לאותו משק בית, ועל סמך זה הם מבקשים את השיפוי.

<יוני לוי: נכון להיום, בהתאם לכל הרשימות, הגיעו בערך 630,000 זכאים לרשות המים מיולי 2012.

<יוני לוי: מתוכם בערך 500,000 קיבלו את ההטבה ומקבלים את ההטבה כי יש כאלה שנגרעו ויש כאלה שהתווספו בתהליך.

<יוני לוי: אנחנו מדברים על אחוז איתור מאוד-מאוד גבוה, מעבר לציפיות שלנו, שבערך 80% מהזכאים מקבלים בפועל את ההטבה, ואני מזכיר שיש הרבה זכאים שלא מקבלים מים במדרגות בכמות מוכרת, אלא מקבלים בתעריף 1 ביישובים המתוכננים במדינת ישראל.

אוסאמה סעדי: איך אמרת 550,000 זכאים ואחרי זה 630,000?

<יוני לוי: כי אני בדקתי במצטבר את מספר הזכאים שהיו זכאים אי פעם להטבה.

<יוני לוי: לפעמים ביטוח לאומי נותן את ההטבה לתקופה מאוד מצומצמת, לחצי שנה, לשנה, ואז הזכאי הזה כבר לא מקבל היום את ההטבה.

אורי מקלב: או שהוא כבר לא חי.

<יוני לוי: נכון.

<יוני לוי: אבל בפועל, בשוטף, אנחנו מדברים על 550,000.

מיקי רוזנטל: מתוך המספרים האלה שנתת, אתה יכול להגיד לנו כמה זכאים לא מימשו?

מיקי רוזנטל: זה הרבה יותר מעניין אותנו.

מיקי רוזנטל: הדרישה פה בוועדה בדיון הקודם היתה שמאחר שחלק ניכר מהזכאים לא מגיע לקבל תוספת, שההנחה תהיה מהקוב הראשון.

עבדאללה אבו מערוף: על זה דיברנו ועל זה היה הוויכוח שלנו.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים לדעת כמה מהזכאים לא מימשו אותה.

מיקי רוזנטל: הם ידעו אבל פשוט לא הגיעו למספרים.

<יוני לוי: אני לא יודע ברמה הפרטנית.

<יוני לוי: אני יודע ברמה הממוצעת.

מיקי רוזנטל: אבל זה מה שביקשנו ממך אז, בדיון הקודם.

עבדאללה אבו מערוף: יותר מחצי.

מיקי רוזנטל: בדיון הקודם זאת היתה אחת הסוגיות.

מיקי רוזנטל: הסוגיה היתה שחלק ניכר מהזכאים לא מגיעים בכלל לתוספת שבגינה הם זכאים להנחה.

מיקי רוזנטל: הם לא צורכים כמות מים כזאת.

מיקי רוזנטל: ואנחנו רצינו לדעת כמה במספרים – גם אז לא ידעתם להגיד לנו – וביקשנו אז שתביאו לדיון הזה את המספר.

משה גפני: אני חושב שהוא הביא.

משה גפני: זה עיקר הדיון.

משה גפני: הדיון שאתם מובילים אליו הוא דיון של שעתיים.

משה גפני: הוא לא דיון של חצי שעה.

משה גפני: תיכף אני אשאל אותך שאלות לגבי הדיווח.

משה גפני: אתה קצת סותר את מה שאתם שלחתם לנו מבחינת כמות האנשים.

משה גפני: אבל קודם כל, עיקר הדיון שאנחנו רוצים להגיע אליו, בסופו של דבר, זה המלצה שלכם.

משה גפני: פעם הנושא של כמות המים היה נושא מרכזי, כשהיתה בצורת, כשהיה היטל בצורת, כל מה שנלווה לעניין הזה.

משה גפני: היום האנשים לא נהנים מזה, חלק גדול מהם לא נהנים מזה מכיוון שהם לא צורכים הרבה מים.

משה גפני: ואנחנו רצינו לדעת אם יש לכם המלצה של להפחית את הסכום במקום להעלות את כמות המים.

מיקי רוזנטל: או שההנחה תינתן מהקוב הראשון.

משה גפני: נכון, והוא יעלה פחות ממה שאדם רגיל משלם.

עבדאללה אבו מערוף: על זה דיברנו ובגלל זה אמרנו שזה לא פחות כסף.

אורי מקלב: עם מבחן צריכה, אבל זה יהיה מוגבל עד 3.5 קוב.

<ניר וילנר: שמי ניר וילנר, לשכה משפטית.

<ניר וילנר: קודם כל, צריך להבין שבתקנות האלה שקבעתם בחוק אנחנו גורם מייעץ.

<ניר וילנר: לכן אנחנו לא מחליטים אם יהיה מהקוב הראשון או מהקוב האחרון.

<ניר וילנר: אנחנו מייעצים.

אוסאמה סעדי: מי מחליט?

<ניר וילנר: שר האוצר מחליט, יש לו תקנות, באישור ועדת הכספים.

<ניר וילנר: אנחנו לא מתנגדים לשינוי מנגנון.

<ניר וילנר: אנחנו רק אומרים שאם הולכים על החלק של הקוב הראשון צריך לוודא שזה לא הפחתה מלאה, כי אם המים הם מחיר אפס, יש פה עידוד צריכה ויש פה דברים שאנחנו לא רוצים להגיע אליהם.

מיקי רוזנטל: אף אחד לא התכוון להפחתה מלאה.

<ניר וילנר: כל עוד זה דבר מידתי, אנחנו לא מתנגדים לזה.

משה גפני: אתם לא יכולים לשים את עצמכם לגמרי – שר האוצר, מדד הכספים.

משה גפני: אי אפשר לעשות את זה.

משה גפני: אתם גורם מרכזי בעניין הזה.

משה גפני: הוועדה מבקשת לדעת, עוד מהישיבה הקודמת, תגידו שמהקוב הראשון אלה שזכאים להנחה, נכים או ניצולי שואה, מהקוב הראשון הם צריכים לשלם 20%, 15%, 30%.

משה גפני: תגידו שאתם לא מוסמכים לקבל החלטה – זה בסדר.

משה גפני: אבל אנחנו לא רוצים לעשות דברים שהם בניגוד לדעה המקצועית שלכם.

משה גפני: ההטבה הזאת, שהיא בסביבות 80 מיליון שקל, לחלק מהאנשים לא מגיעה מעבר לעובדה שיש אחוז מסוים שלא מאתרם אותו או שלא מגיעים אליו.

משה גפני: אבל אלה שכן מגיעים אליו, שזה הרוב, ההתאמה הזאת היא כבר לא אקטואלית מכיוון שלהוסיף להם מים, אין בזה ערך, הם לא יוסיפו מים.

משה גפני: לעשות הנחה מהקוב הראשון – אני מבקש לדעת את עמדתכם.

<ניר וילנר: שוב, כל עוד זה לא הנחה של 100%, שמגיע אפס ואז יש מים בחינם, וזה בעיות של עידוד צריכה, אנחנו לא מתנגדים.

מיקי רוזנטל: אוקיי, בסדר.

משה גפני: אורי, בבקשה.

אורי מקלב: קודם כל, לא מדובר על מים בחינם.

אורי מקלב: דיברנו שהתעריף של היום שעומד על 7 שקלים על הקוב הראשון, פשוט יעלה 3.5 שקלים.

אורי מקלב: אנחנו לא מדברים על אפס.

אורי מקלב: דבר שני, דווקא השיטה שאתם מיישמים היום היא זו שמעודדת צריכה, כי אם הוא יודע שיש לו עוד קובים, זה הרבה יותר זול, יש לו עכשיו מתנה, אבל מתי המתנה מתחילה?

אורי מקלב: אז איזו סיבה תהיה לו לחסוך במים.

אורי מקלב: הפוך – אנחנו אומרים, אל תיתן לו את המוטיבציה ההפוכה, תן לו מוטיבציה חיובית שכבר מהקוב הראשון יש לו מחיר מופחת, הוא לא יצטרך להגיע כדי לממש את ההטבה שלו, וממילא ניישם.

אורי מקלב: במשך שבע שנים, אני חושב שזה מופיע גם במסמך, הוועדה מתמודדת בעקביות ראויה לציון בנושא של לתת הנחה למים אחרי עלייה דרמטית שהיו במחירי המים, וזיהינו אחרי מאמצים רבים קבוצות חלשות או שצורכות הרבה.

אורי מקלב: סיפרתם כאן סיפורים שזה משק סגור ואם אני נותן למישהו הנחה, זה על חשבון מישהו אחר.

אורי מקלב: עשה יושב-ראש הוועדה מאמצי על והביא 80 מיליון שקל מחוץ לתקציב הזה כדי לתת תמיכה, ואני שואל, מתוך ה-80 מיליון במשך חמש שנים זה צריך להיות 400 מיליון – כמה מומש?

אורי מקלב: האם ההטבה הזאת נוצלה או לא?

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אנחנו צריכים לשאול אותם, במשך חמש שנים יש לנו תקציב של 80 מיליון שקל, כמה מומש?

אורי מקלב: אז נדע באמת אם ההטבה הזאת נוצלה.

<יוני לוי: בעיקרון התקציב הוא 70 מיליון שקל.

משה גפני: הוא לא 70 מיליון, יש לנו ויכוח על העניין הזה.

משה גפני: אבל נניח, בין 70 ל-80 מיליון.

מיקי רוזנטל: אבל רק חצי מזה ממומש.

<יוני לוי: עד היום, כולל התשלום שמתוכנן עד סוף 2016, הוא 80 מיליון שקל שישולמו לספקי המים, שגולגלו לזכאים.

אורי מקלב: במשך כמה שנים?

<יוני לוי: מיולי 2012.

אורי מקלב: חמש שנים, והפירוש הוא 20%.

אורי מקלב: זה החשבון הפשוט.

אורי מקלב: 20% מומש.

אורי מקלב: אם אתם רוצים לדעת מה קורה עם ההטבה הזאת ניקח את החשבון שהוא אמר עכשיו – הוקצבו 350 מיליון, מומש כ-20%.

אורי מקלב: אני מאוד מכבד אותך, אבל מכל מה שאמרת נתון אחד לא אמרת.

אורי מקלב: שכמות הניצול הממוצעת עומדת רק על קוב אחד.

אורי מקלב: מתוך 3.5 קוב שאנחנו נותנים במחיר מופחת, מומש רק קוב אחד.

אורי מקלב: זה אומר, פחות מ-30%.

אורי מקלב: אז אנחנו יודעים שאנחנו לא מגיעים ליעד.

אורי מקלב: חשבנו אתכם ביחד ומצאנו שיטה הכי פשוטה – במקום להוסיף 3.5 קוב, תן מחיר מופחת, 50% מהקוב הראשון, ואנחנו שואלים עד עכשיו למה הדבר הזה נתקבל בכאלה קשיים.

משה גפני: אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אני חושב שהנושא הוא נושא רגיש מאוד, חשוב מאוד, במיוחד כשאנחנו מדברים על השכבות הכי חלשות בחברה הישראלית.

אוסאמה סעדי: זה לא פלא שמתוך 76 מיליון שקל שמקציב משרד האוצר, רק 30 עד 40 מיליון שקל מנוצלים.

אוסאמה סעדי: זה בערך חצי.

<קריאות: פחות.

<קריאות: אפילו פחות.

אורי מקלב: הרבה פחות.

משה גפני: לא מגיעים להנחה.

אוסאמה סעדי: בדרך-כלל הזקנים, הנכים, גרים בגפם, ולא מגיעים ל-3.5 קוב.

<קריאה: הנכים מגיעים ליותר.

אוסאמה סעדי: אז למה לא מגיעים?

<קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: יש לי שתי הצעות, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: הצעה ראשונה, אני מסכים כמובן עם הצעתו של חברי מקלב וגם של היושב-ראש, שאנחנו נתחיל את התעריף הזה, חצי, מהקוב הראשון.

אוסאמה סעדי: ודבר שני, אני מציע, בסעיף ד' לזכאים – צרכן שנקבעה לו נכות רפואית בשיעור של 70%, אבל בסעיפים י"א וי"ב, כאשר מדברים על חוק נכים תגמולים ושיקום, וחוק תגמולים לנפגעי פעולות איבה, שם דרגת הנכות הנדרשת היא רק 50%.

אוסאמה סעדי: אני חושב שגם נכה בשיעור של 50% זכאי להנחה הזאת.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מיקי, בבקשה.

מיקי רוזנטל: אני כמובן תומך במתן הנחה מהקוב הראשון.

מיקי רוזנטל: זה ברור, זה מתבקש.

מיקי רוזנטל: ואם יש לכם חשש שאנשים יעשו בריכות בבית או מאגרי מים, אז אפשר מהקוב השביעי או השמיני להחזיר את זה לתעריף המלא, ואז נגמר העניין של צריכה מטורפת.

מיקי רוזנטל: דבר שני, אני רוצה לדבר על עוול שנותר פה בתוך המנגנון.

מיקי רוזנטל: מהמידע שאספתי יש כמה אלפים של נכים במושבים, והם לא זכאים להנחה הזאת.

מיקי רוזנטל: הם לא זכאים להנחה - - - המושבים מחירם מופחת.

איתן ברושי: לא, - - - כי השעון הוא של מקורות ואחר-כך זה מתחלק.

מיקי רוזנטל: אין בתוך המנגנון הזה מי שדואג לנכים במושבים.

אורי מקלב: אין שעון פרטי.

מיקי רוזנטל: פה עשינו עוול, צריך לתקן אותו.

מיקי רוזנטל: כי צריך להגדיר את האנשים האלה ולתת להם את ההנחה.

מיקי רוזנטל: נקודה.

מיקי רוזנטל: סוף.

מיקי רוזנטל: אין בכלל שאלה.

משה גפני: תודה, מיקי.

משה גפני: עבדאללה אבו מערוף, בבקשה, בקצרה.

עבדאללה אבו מערוף: אי אפשר לדבר בקצרה, לצערי הרב.

עבדאללה אבו מערוף: התחלתי לעסוק בנושא הזה מהיום הראשון שהגעתי לכנסת, וטוב שהכנסת וועדת הכספים והרבה חברי הכנסת, מסיעת ש"ס, מיהדות התורה והרשימה המשותפת ועוד חברי הכנסת רבים אחרים הצטרפו ונרתמו למשימה הזאת.

עבדאללה אבו מערוף: כשהיתה בצורת לא הייתי כאן, טוב שהגעתי לכאן והתחלנו לדבר על תעריפי המים, על כל נושא המים ועל התאגידים ועל העוול שישנו לאזרחים על מחירי המים ותעריפי המים, ועל העיוות שישנו בכל החוקים האלו, וצריך להשתנות.

עבדאללה אבו מערוף: הצלחנו סוף-סוף, קצת-קצת, לאט-לאט, להוריד מתעריפי המים, לא כמו שאני רציתי ולא כמו שחברי הכנסת רוצים, אבל בכל זאת יש צעדים ראשונים.

עבדאללה אבו מערוף: הצעדים הראשונים האלו הם מבורכים ומחויבים אבל מה שיש כאן, ובדיון הזה הייתי ודיברנו על זה כמה פעמים, שמה שנעשה כאן לפי הצעת שר האוצר והאוצר זה רק זריית חול בעיניים וזה דמגוגיה והטעיה שלמה.

עבדאללה אבו מערוף: לא סתם אמרתי שזה מעלה את הכמות אבל לא מוריד את המחיר.

משה גפני: אני לא מסכים.

מיקי רוזנטל: - - - אל תגיד שהוא לא עושה מספיק.

עבדאללה אבו מערוף: לא, מהתחלה אמרתי שהוא עושה טוב.

עבדאללה אבו מערוף: מה שאמרת בהתחלה, שזה מוריד את הכסף ומעלה את המים – זה רק מעלה את המים, זה לא מוריד את הכסף.

משה גפני: זה מוריד את הכסף.

עבדאללה אבו מערוף: לא.

משה גפני: בסדר, לא משנה.

משה גפני: אני רוצה לשנות את זה.

עבדאללה אבו מערוף: הנה, עובדה שלא נוצל.

אורי מקלב: למי שמנצל זה מוריד.

עבדאללה אבו מערוף: עובדה שזה לא נוצל, ואז דיברנו להביא הצעה אחרת שאכן תיתן מענה שהאזרחים שלא יכולים לשלם וקשה להם לשלם, וכל ה-13 כאן, זה בסדר, אבל לא כולם מנוצלים.

עבדאללה אבו מערוף: אז דיברנו על עניין של הכנסה, מצב סוציו-אקונומי, דיברנו על זה ורשמנו את זה, אנשים שהם במצב-סוציו-אקונומי נמוך לפי הכנסה, למה הם לא מקבלים?

משה גפני: אין הנחה כזאת.

משה גפני: גם בחשמל.

עבדאללה אבו מערוף: אבל דיברנו על זה ואמרנו להעלות את זה והוספנו את זה בסעיף 14.

עבדאללה אבו מערוף: ולכן צריך להיות גם עניין הכנסה, מובטלים, אימהות חד-הוריות מובטלות, האוכלוסיות האלו שבמצב סוציו-אקונומי נמוך חייבות לקבל את ההנחה וקוב מים יהיה 3.5 שקלים מהקוב הראשון.

עבדאללה אבו מערוף: כאן צריך לתקן את העוול שישנו ואכן אני מסכים שמי שיש לו נכות 50% - - -

משה גפני: אפשר גם להוריד את המע"מ, אפשר להוריד הרבה דברים.

משה גפני: נוריד עוד כמה דברים, חוץ מהמע"מ.

עבדאללה אבו מערוף: גם מי שיש לו נכות רפואית 50% גם יהיה זכאי לדבר הזה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: איתן, בקצרה, בבקשה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני קודם כל מברך על היוזמה ומכיר במאמץ, אבל אני רוצה לומר בהמשך לדברים שנאמרו פה וזה לא רק הנושא היחיד, שברגע שהאגודה משלמת אז מטשטשים פה את הזכויות המיוחדות לחברים מסוימים.

איתן ברושי: זה נכון גם בחשמל, זה נכון גם במים, וגם בדברים אחרים.

איתן ברושי: לכן צריך להוסיף להחלטה את אותה פסקה המתחייבת מכך שהאגודה תצהיר על-פי החוק איזה חברים בתוכה זכאים להנחה, הם יקבלו את ההנחה כפי שנגיע לכל אזרח בישראל באמצעות האגודה.

איתן ברושי: ברור שהמחיר יורד אחרי הפחתת העלויות כפי שסוכם בראשותך, אחרי ההצעה בכנסת וזה יהיה מחיר חדש.

איתן ברושי: להבדיל, אדוני היושב-ראש, יש ביישובים גם הרחבות ויש גם מקומות ש"מקורות" מחוברת לכל צרכן.

איתן ברושי: אז אין בעיה עם החברים האלה, תושבים חברים, שכונות, הרחבות.

איתן ברושי: ויש מקומות שיש שעון מים אחד לכל הקיבוץ או לכל המושב והוא לא יכול להבחין, ואחר-כך הקיבוץ או המושב מתחשבנים.

איתן ברושי: ולכן צריך להוסיף את הפסקה שמאפשרת לזכות את החברים שזכאים ולא לוותר על זכויות גם אם הוא חי במושב או קיבוץ.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אבנר עורקבי, בבקשה.

<אבנר עורקבי: אני לא רואה את ההבדלים במים.

<אבנר עורקבי: אני חייב 15,000 שקל למים ולא משלם את זה.

<אבנר עורקבי: שיחפשו אותי בסיבוב.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: מה אתה מציע?

<אבנר עורקבי: אני מציע להוריד את המע"מ.

<אבנר עורקבי: תורידו את המע"מ.

אוסאמה סעדי: אבל הורדנו את המע"מ.

משה גפני: ואם לא מצליחים להוריד את המע"מ, מה לעשות?

<אבנר עורקבי: לעשות יותר הנחה.

<אבנר עורקבי: לממש את ההנחה.

<אבנר עורקבי: יש אנשים שמשתמשים ביותר קוב, בשביל לחמם את השרירים.

<אבנר עורקבי: אתם יודעים מה זה כשנתפס שריר?

משה גפני: תודה.

משה גפני: דבי, בבקשה.

<דבי גילד-חיו: אני מצטרפת לעמדה שלכם שצריך לעשות הנחות מהקוב הראשון, מהטיפה הראשונה.

<דבי גילד-חיו: זה בכלל שערורייה שלא השתמשו בכסף עד היום, זה לאוכלוסיות הכי חלשות בשביל מים.

<דבי גילד-חיו: אבל מעבר לזה יש עוד קבוצות חוץ מאלה שהוזכרו פה שלא נמצאות, שלא מקבלות הנחות, הן לא נמצאות בתוך ההסדר הזה וצריך לדאוג להן.

<דבי גילד-חיו: בקבוצת הנכים באופן שרירותי קבעו שזה מי שיש לו נכות 70% ומעלה, למרות שזה פשוט שרירותי, אין בזה שום היגיון.

<דבי גילד-חיו: אנשים שמקבלים קצבת סיעוד – הגבילו את זה לסכום מסוים שהם יכולים לקבל הנחה.

<דבי גילד-חיו: כל מי שמקבל הבטחת הכנסה שיש לו בקושי כסף לחיות, לא נכלל.

<דבי גילד-חיו: מי שמקבל בהסדר מזונות של ביטוח לאומי לא נכלל.

<דבי גילד-חיו: אלה קבוצות שחייבים להכניס אותן.

משה גפני: דיברנו על זה.

<קריאה: והשלמת הכנסה.

<דבי גילד-חיו: והשלמת הכנסה.

<דבי גילד-חיו: ועוד משפט אחרון, אין שום מנגנון של חריגים בתוך הדבר הזה כדי לבחון אנשים שזקוקים, למשל, מסיבות בריאותיות וכולי.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מי נמצא כאן ממשרד האוצר?

<רעיה עדני: שמי רעיה עדני, מאגף תקציבים.

<רעיה עדני: הרציונל ש ההנחה, אני מזכירה לנוכחים, היה שבאה דרישה מהוועדה שאנשים נכים צורכים כמות נוספת של מים, ולכן לא נכון לממן להם את התעריף הגבוה כי הכמות היא הכמות הנוספת שהם זקוקים לה, ולכן הוועדה החליטה ושר האוצר המליץ לתת את הכמות הנוספת.

<רעיה עדני: אנחנו כן רואים עלייה בשיעורי הניצול לאורך השנים.

<רעיה עדני: היו חבלי לידה מאוד קשים, המנגנון יחסית מסורבל, ואנחנו כן רואים עלייה משמעותית בניצול.

<רעיה עדני: אמרנו בעבר שנבחן, לא סיימנו את עבודת המטה המקצועית - - -

אורי מקלב: יש גם קשישים בתוך הקבוצות האלה.

אורי מקלב: לא רק נשים.

אורי מקלב: להם אין צריכה, רק קושי לשלם.

אורי מקלב: העלייה עצמה מראה לא טוב, שיש עידוד בצריכה.

אורי מקלב: למה את עושה את זה?

אורי מקלב: למה לא תיקחי את הכסף, תורידי את המחיר, את התעריף, ממילא לא יהיה עידוד ולא תהיה עלייה וכולם יממשו את זה.

משה גפני: אורי, אני חייב לסיים.

<רעיה עדני: - - -

משה גפני: מה שאמרת עכשיו, דיברת על היסטוריה.

משה גפני: עכשיו אני רוצה להגיד לך שיש משהו חדש.

משה גפני: יש פה כאלה שלא היו באותה תקופה.

משה גפני: אורי מקלב היה, יצחק וקנין היה.

משה גפני: היתה מלחמת עולם שניהלנו אז על היטל הבצורת, שזה היה סיפור של יותר, ויש נכים שזקוקים ליותר מים גם היום.

משה גפני: יש חולים כאלה שהמים אצלם הוא דבר חיוני.

משה גפני: אני לא רוצה לפגוע בעניין הזה.

מיקי רוזנטל: בוודאי, יש להם גם מטפלים - - -

משה גפני: אבל התבררו דברים חדשים.

משה גפני: היום תמונת המצב, גם אחרי התפלת המים וגם אחרי התקופה של הבצורת ההיא שבאה הממשלה ואומרת, אנחנו עושים היטל על העניין הזה, מתברר שלא מממשים את ההנחה.

משה גפני: לא מממשים את ההנחה מכיוון שרוב הציבור שמקבל את ההנחה, הוא איננו זקוק להרבה מים.

משה גפני: הוא זקוק להנחה, אין לו כסף לשלם.

משה גפני: זה נכים שאינם זקוקים דווקא למים יותר מאחרים, זה ניצולי השואה שאינם זקוקים למים יותר מאחרים, קשישים מקבלי הבטחת הכנסה, הרשימה שנמצאת שם.

משה גפני: ולכן, אנחנו מבקשים משר האוצר לשנות את המודל.

משה גפני: נתחיל כך, נתחיל ברשות המים.

משה גפני: אני מבקש, אם א]שר בתוך שבוע לתת לנו מודל שלפי דעתכם הוא מודל אפשרי.

משה גפני: אתם לא מחליטים, אבל תגידו.

משה גפני: אתם לא מסכימים שתהיה הנחה אפס על מים, בגלל שאז אנשים יצרכו ויכולים לקחת בכמויות עצומות.

משה גפני: אתם צריכים להגיש לנו מה המול שאתם חושבים שצריך לעשות אותו.

משה גפני: אני מבקש ממך לבדוק עם שר האוצר, על המודל הזה שעליו אנחנו מדברים עכשיו, הנחה מהקוב הראשון.

משה גפני: הנחה מהקוב הראשון במקום לתת יותר מים, להישאר בכמויות של המים, להוציא את אלה שזקוקים למים שאותם צריך לרשום בנפרד, את הכמויות האלה צריך לעשות בהנחה לזכאים כמו בחשמל.

משה גפני: אני מבקש דבר נוסף, מה שהעלו החברים, לגבי הנושא של מושבים או קיבוצים, אגודות שבהן יש שעון אחד, למצוא ולאתר מתוך החברים שמשתמשים שם במים, מה האחוז שזכאי להנחה, ולתת להם בהנחה הכללית, לתת לאותם אלה.

משה גפני: אפשר לפתור את הבעיה הזאת.

משה גפני: היא בעיה.

משה גפני: אנחנו נתקלנו בה גם כאשר אנחנו דנּו בעניין הזה.

משה גפני: אני מבקש שתבואי עם תשובה בתוך שבועיים.

משה גפני: הנושא הזה שיהיה לפי המודל שהיה כאן.

אורי מקלב: ביקשת גם הרחבה של עוד קבוצות, כמו מטעמים סוציאליים.

משה גפני: לא, לא ביקשתי עדיין.

משה גפני: נגיע לזה כשנגיע לדיון.

משה גפני: בינתיים אני רוצה לדעת אם המודל משתנה.

משה גפני: אני מבקש מהלשכה המשפטית שלנו להכין במקביל הצעת חוק שתקבע את המודל שעליו דיברנו עכשיו.

משה גפני: לא נשתמש בה אם אכן תגיע ההנחיה משר האוצר.

משה גפני: אם יגיע מצב כמו שהיה בפעם הקודמת, שהיינו צריכים לעשות חוק בניגוד לדעת הממשלה, אנחנו נצטרך לעשות את זה גם פה.

משה גפני: אנחנו הולכים למודל הזה.

משה גפני: תודה רבה.