הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת הכנסת לדיון בהצעת חוק השידור הציבורי הישראלי (תיקון מספר 8), כנסת 20, פרוטוקול מספר 2, 2017-05-07 09:00

דוד ביטן: בוקר טוב לכולם, אני מתנצל על האיחור, אבל לקח זמן להגיע מהרצליה.

דוד ביטן: המשנה ליועץ המשפטי, אתה אתנו היום?

<רז נזרי: אני אתכם חלקית.

<רז נזרי: תכף יגיע המשנה שאחראי על החוק, המשנה הכלכלי.

דוד ביטן: קודם כל, תודה לכל מי שהגיע, תודה לשר, חברי כנסת.

<אתי בנדלר: נדון בהן והוועדה תצביע.

דוד ביטן: נקבל אותן – הכוונה לדיון.

דוד ביטן: בשלב ראשון אני אבקש את התייחסות השר להצעת החוק.

צחי הנגבי: תודה, אדוני היושב-ראש.

צחי הנגבי: נעים לחזור לצוות המקצועי של ועדת הכלכלה.

צחי הנגבי: לפני 23 שנים זכיתי לעמוד בראש הוועדה הזאת.

צחי הנגבי: כבר אז היו לאה, מנהלת הוועדה, ואתי בנדלר – הגעת ב-94'.

צחי הנגבי: אני הייתי אז חבר כנסת ותיק.

צחי הנגבי: הן היו צעירות, נשארו צעירות.

צחי הנגבי: ועדת הכלכלה גם אז עסקה בנושאי השידור, אבל אני חייב להעיד שאני אינני זוכר לא בוועדת הכלכלה ולא בכלל ב-29 השנים בכנסת מאז שנבחרתי, חוק שהכנסת והממשלה עוסקים בתיקון שלו עוד לפני שהוא נכנס אפילו לתוקף.

צחי הנגבי: לא יודע אם יש מקרה כזה בתולדות הפרלמנט.

צחי הנגבי: אנחנו היום תיקון מס' 8 בחוק שטרם היה יום אחד בתוקף.

צחי הנגבי: מה זה אומר?

צחי הנגבי: זה אומר שהנושא הזה מעורר פעם אחר פעם תחושות שמחייבות התמודדות.

צחי הנגבי: כרגע זה לא חשוב אם זה בגלל שמנסחי החוק המקורי לא הצליחו להקיף את כלל הנושאים או לא הצליחו לזהות מבעוד מועד את הבעיות שתתעוררנה במהלך הזמן, כמו שהכנסת הוציאה מתחת ידה כמה וכמה פעמים חוק שאיננו מושלם.

צחי הנגבי: בדרך כלל חוקים אינם מושלמים, ולכן יש הרבה מאד תיקונים, אבל אני חושב שהדבר העיקרי שקרה הוא באמת שהחוק כשלעצמו היה מלכתחילה חסר תקדים במהותו.

צחי הנגבי: הכנסת והממשלה מחליטים לחסל גוף שידור עם עבר של כל שנות המדינה ועוד לפני.

צחי הנגבי: החיסול הזה נעשה במקביל להקמת גוף שבפועל הוא גוף זהה.

צחי הנגבי: מטרותיו זהות, יעדיו זהים.

צחי הנגבי: שידור ציבורי.

צחי הנגבי: הכי איכותי, הכי מאוזן, הכי מקצועי שניתן להפיק, ואין מחלוקת, ולא היתה מחלוקת, ולדעתי גם היום אין מחלוקת אמתית, שאי-אפשר היה להותיר את המצב שהיה ברשות השידור על כנו, כי לאורך השנים, מאין ספור טעמים שמוכרים – מעורבות פוליטית, כוחות ארגוניים של שמונה – אולי יותר – ועדים.

קריאה: היו.

צחי הנגבי: אנחנו מדברים רק על מה שהיה.

צחי הנגבי: חוסר יכולת לייעל את המערכת כשרוב הגופים במדינה עוברים תהליכי התייעלות כאלה ואחרים במערכות הכי רגישות, הכי חיוניות.

צחי הנגבי: יודעים, כשיש צורך, לצמצם, וכל הדברים הללו הובילו לתחושה בשעתו, שהשינוי הוא נדרש.

צחי הנגבי: השינוי שנבחר הוא זה שתיארתי.

צחי הנגבי: אלא מה, הגוף החדש שקם – איני מכיר את האנשים באופן מאד-מאד אישי; לאט-לאט הכרתי את חלקם, אבל אני יוצא מנקודת הנחה, שהם קיבלו משימה, קיבלו אתגר, לבנות יש מאין את הגוף החדש, רק שלא היה צריך לבנות אותו יש מאין, כי היה לנו יש.

צחי הנגבי: היו עובדים רבים, מקצועיים, לא מזוהים, מחויבים לשידור הציבורי, ששילמו את מחיר החובה להביא לאותו תיקון, ולא העיתונאים – לא המקצועיות שלהם, לא היכולת האישית שלהם, לא הוותק שלהם והניסיון שלהם – אלה לא היו הכשלים ברשות השידור.

צחי הנגבי: הם שילמו את המחיר בגלל כשלים של מנהלים, של ממשלות, של אין ספור פגמים שנתגלעו לאורך השנים, אבל היו צריכים להיות יותר רגישים, והעובדה שזה מאד מעיק ומאד לא מוצדק ולא מנומק לקחת או לא להתחשב ביכולת שצריך בכל זאת להשקיע מאמץ לקלוט אותם.

צחי הנגבי: לא שלא קלטו.

צחי הנגבי: הכנסת מלכתחילה הבינה את העניין הזה, וסימלה את החובה הזאת ואת הדבר הנורמטיבי הזה החוק, ואפילו שינתה אחרי זה את החוק, וקבעה, נדמה לי, 51% שצריך לקלוט ואף נקלטו יותר מרשות השידור.

צחי הנגבי: ועדיין לא בתפקידים שהם חלק מהעיצוב של הגוף החדש בהנהלה, בתפקידי ניהול.

צחי הנגבי: כתוצאה מזה המשיכה מורת הרוח ללוות את השנה האחרונה, ושוב דחייה ושוב דחייה, ואנחנו מגיעים פה לתיקון השמיני.

צחי הנגבי: אנחנו – הממשלה – בסופו של דבר הוציאה מתחת ידה את המסמך שגם הוא לא מושלם – אולי עוד יהיו תיקונים בעתיד, אבל הוא לפחות אמור להרגיע חלק מן החרדות שליוו את הדיון הציבורי בשנה האחרונה.

צחי הנגבי: הרעיון לביטול או סגירת תאגיד השידור וחזרת רשות השידור להיות הגוף המוביל, הרעיון הזה, למרות שאפילו ראש הממשלה בשלב כזה או אחר סבר שהוא הנכון, והוא לא היה היחיד – הרעיון הזה ירד מסדר-היום.

צחי הנגבי: הרעיון לחוקק חוק תקשורת שמעצים את יכולת הפיקוח של הרשות המבצעת בצורה יותר חזקה וחדה מכפי שהוצג אפילו בתקשורת – לדעתי בהגזמה מסוימת, באופן דרקוני – הרעיון הזה ירד מסדר-היום.

צחי הנגבי: הרעיון שלא ישודרו חדשות בכלל בשידור הציבורי, והוא ייועד כולו להקשרים האחרים, שהם רבים ומגוונים, גם הוא ירד מסדר-היום, ועוד דברים שעלו – הפיטורים של ראשי התאגיד, פגיעה כזו או אחרת בעובדים החדשים שנקלטו ועזבו מקומות עבודה והתמסרו לאתגר החדש – גם זה ירד מסדר-היום.

צחי הנגבי: בסופו של דבר המטרה היתה לקלוט כמה שיותר עובדים, שמעוניינים בכך מתוך רשות השידור, ולאפשר להם להישאר במה שהם יודעים הכי טוב לעשות – שידור ציבורי בתחומי האקטואליה, סדר-היום, החדשות, בלי שזה בא על חשבון אלה שכבר נבחרו ושובצו.

צחי הנגבי: זה לרבע את המעגל.

צחי הנגבי: זה לא פשוט.

צחי הנגבי: זה יהיה מאד-מאד מורכב וסבוך למנהלים - גם הזמניים, גם הקבועים, וגם למנהלי התאגיד, שבסך הכול עדיין יישאר האכסניה בהרבה היבטים גם של תאגיד החדשות החדש, אבל התקווה שלנו, שיהיה סוף-סוף דף חדש, אווירה חדשה.

צחי הנגבי: כולם יחד, כולם שותפים, כולם צוות אחד.

צחי הנגבי: לכולם יש משימה אחת.

צחי הנגבי: וזה יעזור להעלים את משקעי העבר ולהתקדם, ולהחזיר.

צחי הנגבי: הרי מה שצריך להחזיר בסוף זה לא מה שאנחנו נחליט בינינו, ונמצא את כלל הפתרונות היצירתיים ביותר לעבודה משותפת.

צחי הנגבי: בסוף צריך להחזיר את אמון הציבור.

צחי הנגבי: בסוף צריך להעלות את הפופולריות והנכונות של אנשים בשלט להגיע אל הערוץ הזה.

צחי הנגבי: לא משנה מבחינתם אם קוראים לו כאן או קוראים לו רשות השידור או קוראים לו תאגיד או תאגיד ישראלי.

צחי הנגבי: כל הדברים הללו הם באמת משניים.

צחי הנגבי: אנחנו רוצים שהמערכת הזאת תהיה אטרקטיבית.

צחי הנגבי: כל הרעיון של השידור הציבורי, שהציבור נותן בה אמון.

צחי הנגבי: אם יש שידור ציבורי שאין לו ציבור שמאזין לו, שצופה בו, מה הועילו מחוקקים בתקנתם?

צחי הנגבי: עדיין נותרה בעיה קשה, היא ודאי תעלה פה – מאות עובדים של רשות השידור הולכים הביתה.

צחי הנגבי: מאד-מאד כואב, כי הפתרון לזה היה פתרון שחייב שתהיינה החלטות יותר דרמטיות מכפי שיכולנו לקיים, ואנחנו אומרים, וכל אחד יודע את האמת - גם אם לא נאמר אותה - מתוך הקואליציה, שר האוצר אמר: רבותיי, אני הגעתי אל נושא התאגיד כאשר אתם כבר החלטתם עליו.

צחי הנגבי: התקציב שלו כבר נקבע לשנתיים הבאות.

צחי הנגבי: אני לא יכול לאפשר חריגה ופריצה של התקציב, והתוצאה המעשית של הגישה הזו, שהיא בסך הכול גישה מובנת, היא שלפחות בעת הזו היקף כוח העובדים, מצבת כוח העובדים הן בתאגיד החדש והן בתאגיד החדשות החדש יחד, לא אמור לעלות, עם חריגות כאלה ואחרות, שהן כורח של הסכמים שאולי יושגו או הושגו עם ההסתדרות, אבל באמת בשוליים.

צחי הנגבי: לא היתה לזה הסכמה בתך הקואליציה, וגם אם היה ניסיון לכפות את העניין הזה, אין רוב בכנסת לעניין.

צחי הנגבי: לכן אנחנו נמצאים בתוך המסגרת הזאת, שהיא באמת טרגדיה לאלפי אנשים.

צחי הנגבי: חלק גדול מהם כבר עזבו – הטרגדיה קיימת, אבל הם עזבו.

צחי הנגבי: אני מקווה שיסתדרו ומצאו את מקומם, אבל עדיין יש רבים-רבים שהדבר הזה הוא כואב להם וגורם להם למצוקה לא פשוטה.

צחי הנגבי: אני רוצה לסכם בכמה וכמה עקרונות שמלווים את החקיקה כפי שהונחה על שולחן הכנסת.

צחי הנגבי: התאגיד – אעשה את ההבחנה כך: לאחד קוראים תאגיד ציבורי, ולשני קוראים תאגיד חדשות ציבורי.

צחי הנגבי: התאגיד הציבורי ותאגיד החדשות הציבורי אמורים לעלות לשידור ב-15 במאי.

צחי הנגבי: אם הכנסת תתאחד סביב דחייה כזו או אחרת של ימים בודדים כדי לסייע בכך שהכניסה לתוקף של החוק או הזמן שבין הכניסה לתוקף של החוק והעלייה לשידור תהיה קצת יותר מרווחת, מה טוב.

צחי הנגבי: אנחנו לא מציגים את זה – זה לא חלק מן החוק.

צחי הנגבי: זו החלטה של הכנסת או של הוועדה, אם זה בכלל אפשרי.

צחי הנגבי: ופה יהיה צריך לשמוע מאנשי הגופים השונים, האם במידה שהחוק יאושר – אנו מקווים שהוא יאושר השבוע – אם בפרק הזמן הזה של שלושה, ארבעה, חמישה ימים שיש להם עד לעלייה באוויר, מספיק או לא.

צחי הנגבי: אין לזה הקשר פוליטי ולא אידיאולוגי ולא ימין ולא שמאל ואפילו לא קואליציה ואופוזיציה.

צחי הנגבי: זה רק שאלה של יכולות מקצועיות.

צחי הנגבי: אנחנו שמענו שהם יכולים, והם משדרים ממודיעין, ושהמתקנים מוכנים, הכול מוכן.

צחי הנגבי: ואם לא, אנא תעלו את זה בפני הוועדה כדי שהיא תדע לתת את דעתה לעניין הזה.

צחי הנגבי: רצף השידורים הוא מאד חשוב, ולא כדאי שזה יעלה עם תקלות, ואם זה אפשרי, מה טוב.

צחי הנגבי: זה לא קשור לחוק, זה לא מופיע בחוק.

צחי הנגבי: החוק מדבר בצורה חדה על ה-15 במאי.

צחי הנגבי: תאגיד החדשות החדש למעשה שואב אליו את כל עובדי חטיבת החדשות של התאגיד הציבורי ואת עובדי חטיבת החדשות של הערוץ הראשון ושל רשת ב'.

צחי הנגבי: יש שאלה לגבי כמה וכמה אגפים שעוסקים בחדשות, ולא נכנסו בחוק המקורי - רקע, השידורים בשפות זרות.

צחי הנגבי: הדברים האלה הועלו בממשלה, ועל דעת הממשלה כולה הוחלט, שמשרד התקשורת יחד עם משרד האוצר והוועדה, ינסו לגבש מה המיקום הנכון לאגפים האלה.

צחי הנגבי: התחושה האינסטינקטיבית שלנו, שכיוון שהם עושים חדשות, הם צריכים להיות בתאגיד החדשות, ותהיה כאן הרחבה וניסיון להבין מה המשמעות של איך מתרגמים את התחושה הזאת בפועל ללשון החוק.

צחי הנגבי: אז כאמור עובדי התאגיד שנקלטו, עוברים לתאגיד החדשות בשמירה על שיבוציהם ועל מעמדם.

צחי הנגבי: אנשי חטיבת החדשות של הערוץ הראשון ושל רשת ב' – אלה שרוצים, כי יש כאלה שיש להם בעיה לעבור היום בגלל כל מיני קשיים של פיצויים וכו'.

איילת נחמיאס ורבין: לא לפי החוק.

איילת נחמיאס ורבין: יש הרבה אנשים שנשארו בלי פתרון.

קריאה: מאות.

איילת נחמיאס ורבין: לא יודעת אם מאות, אבל יש עובדים שנשארו ללא פתרון.

צחי הנגבי: אני מדבר על עובדי החדשות.

צחי הנגבי: אנחנו מדברים כרגע על עיתונאים.

צחי הנגבי: לכן זה מצמצם את המכסה שההסתדרות ומשרד האוצר הגיעו אליה.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא בחוק.

דוד ביטן: זה מה שהוא אומר.

דוד ביטן: אתם רוצים לומר לשר מה לומר?

דוד ביטן: הוא אומר את הדברים.

דוד ביטן: תתייחסו לזה אחר כך.

צחי הנגבי: אנחנו מסבירים מה כוונת המחוקק ברשות המבצעת.

צחי הנגבי: לוועדה יש הכלים שלה.

צחי הנגבי: בסוף היא מביאה את החוק לכנסת - לא הממשלה.

צחי הנגבי: ואנחנו מדברים על קליטתם של עיתונאים מרשות השידור, מרשת ב', מחטיבת החדשות בטלוויזיה בערוץ הראשון, ואת התהליך הזה ניתן יהיה לבצע, הליך הקליטה הזה ניתן יהיה לבצע בפועל רק אחרי שיאושר, כלומר מ-15 בחודש הוא צריך להיכנס לביצוע.

צחי הנגבי: מי מבצע אותו?

צחי הנגבי: מבצע אותו המנהל הזמני.

צחי הנגבי: מיהו המנהל הזמני?

צחי הנגבי: איש אינו יודע.

צחי הנגבי: המנהל הזמני ייקבע על-ידי כונס הנכסים הרשמי ברגע שיהיה לפניו חוק.

צחי הנגבי: אני מאמין שיש לפניו רעיונות ויש אופציות.

איתן כבל: הוא עובד כבר על הטיוטה.

איילת נחמיאס ורבין: ולאחר שהשם יאושר.

צחי הנגבי: השם לא צריך להיות מאושר בשום מקום.

איילת נחמיאס ורבין: שמחה לשמוע.

צחי הנגבי: המנהל הזמני זה פררוגטיבה של מי שמציע, זה כונס הנכסים הרשמי.

צחי הנגבי: איש אינו חלק מהמחנות האידיאולוגיים ומההקשר המפלגתי.

צחי הנגבי: כפי שמעירה אתי, הוא צריך להיות לעמוד בקריטריונים שקבועים בחוק ולעמוד למבחן הוועדה לבדיקת מינויים, שאמורה לעשות את זה, אני מקווה, הכי מהר בעולם שאפשר, כי אין לו הרבה ימים לעבוד עד העלייה לשידור, ובוודאי בהמשך על שולחנו תיערמנה אין ספור דילמות.

צחי הנגבי: התפקיד של שר התקשורת, ברגע שהחוק יאושר, וברגע שיהיה שר תקשורת קבוע זה יהיה יותר קל – עד 21 בחודש חייבים למנות שר תקשורת קבוע, ככל הידוע לי – 21 במאי.

צחי הנגבי: אולי 22 במאי, לא זוכר בדיוק את התאריך.

עיסאווי פריג': זה לא הולך להיות אתה?

צחי הנגבי: מי שזה יהיה, ראש הממשלה יחליט, כמקובל במינויי שרים.

איילת נחמיאס ורבין: אולי נעשה לו לובי?

צחי הנגבי: חס וחלילה.

צחי הנגבי: אם תתנגדו, זה יעזור לי.

צחי הנגבי: המנהל הקבוע ייבחר בדרך הבאה: שר התקשורת בהתייעצות עם נשיאת בית המשפט העליון יציע שופט בדימוס של בית המשפט העליון ובית משפט מחוזי.

צחי הנגבי: השופט הזה – גם הוא אמור לעבור ועדת מינויים וכו', או עצם השופט פוטר אותו?

<אתי בנדלר: שופט לא צריך.

<אתי בנדלר: חברי ועדת האיתור שהוא יבחר, צריכים לעמוד.

צחי הנגבי: טוב להיות שופט.

צחי הנגבי: מישהו אמר פעם שטוב להיות שר, אז טוב להיות שופט.

צחי הנגבי: השופט הזה יבחר שני חברים לוועדת האיתור.

צחי הנגבי: הקריטריונים לבחירה זו מופיעים בחוק – מישהו מתחום התקשורת, מישהו מתחום הניהול, ושלושת האנשים האלה, שלא אמורה להיות להם ולא יכולה להיות להם לפי החוק זיקה מפלגתית או זיקה פוליטית, הם אלה שיציעו לשר את רשימת עשרת חברי המועצה הציבורית שהיא זו שבפועל תהיה הדירקטוריון, הממשלה של תאגיד החדשות החדש.

צחי הנגבי: כל זה צריך להיעשות בשלושת החודשים שהם מרגע כניסת החוק לתוקף ועד שלושה חודשים, והמטרה היא שבאמת כל זה יסתיים בלוח הזמנים שנקבע.

צחי הנגבי: לאחר מכן המועצה צריכה לבחור מנהל קבוע, של תאגיד החדשות, והוא ינהל את התאגיד הזה, ויעבוד בצוותא עם מנהלי תאגיד הציבורי.

צחי הנגבי: זה המבנה.

צחי הנגבי: לא מבנה פשוט.

צחי הנגבי: הוא שונה, אבל הוא לא שונה במידה מכרעת מהדרך שבה ערוץ 2 וערוץ 10 ביצעו הפרדה בחוק בשעתו בין הפעילות השוטפת שלהם בתחום התוכניות, שזה עיקר פעולתם של שני הערוצים האלה לבין חטיבת החדשות.

צחי הנגבי: חטיבת החדשות בערוץ 2 או בערוץ 10 מנותקת מהמנהלים, והיא קשורה קשר עמוק בהקשרים הלוגיסטיים, כוח אדם וכו'.

צחי הנגבי: זו למעשה הכוונה גם כאן, כך שיהיו לנו שלושה ערוצי שידור: ערוץ 1, ערוץ 2 וערוץ 10.

צחי הנגבי: בעתיד אלה כבר יהיו מספרים אחרים בשלט, אבל אלה הערוצים.

צחי הנגבי: יש בהם המנהלים שלהם והמועצה הציבורית שלהם.

צחי הנגבי: בערוץ 2 ובערוץ 10 אין אפילו מועצה להם אלא הם כפופים לרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, והיא המועצה שלהם.

צחי הנגבי: יש להם מנהלים, שהם רבי סמכויות, אבל יש הפרדה בינם לבין החדשות, כך שזה יהיה נכון בכל הערוצים, וכנראה שזה מבנה שיש בו היגיון.

צחי הנגבי: עד כאן, אדוני היושב-ראש.

צחי הנגבי: אני אשמח ללוות אתכם היום ומחר בכל מה שצריך.

דוד ביטן: תודה רבה, כבוד השר.

עיסאווי פריג': מתי להערכתך התאגיד הישן ייסגר?

צחי הנגבי: ביום שהחוק נכנס לתוקף.

עיסאווי פריג': לא הבנת את השאלה.

עיסאווי פריג': ברגע שתאגיד החדשות יאושר, התאגיד שכבר הוקם- - -

איילת נחמיאס ורבין: הוא לא נסגר.

עיסאווי פריג': אני יודע.

צחי הנגבי: שני התאגידים עולים יחד.

צחי הנגבי: נכנסים לתוקף יחד.

עיסאווי פריג': שניהם בעתיד ימשיכו לפעול?

צחי הנגבי: אני לא יודע לחזות את העתיד, אבל מ-15 במאי- - -

דוד ביטן: טוב, רבותיי.

דוד ביטן: פריג', עצור.

דוד ביטן: אני אתן לך להתייחס.

דוד ביטן: יש זמן.

עיסאווי פריג': השר דיבר על סוגיית העתיד של התאגיד הקיים – האם זאת הסתירה הראשונה לקראת סגירתו העתידית בעוד שנה-שנתיים?

עיסאווי פריג': זו שאלתי.

דוד ביטן: בוא נגיד, אם מרצ ינצחו בבחירות, אין סיכוי שזה ייסגר.

צחי הנגבי: דוד, אולי אשיב לשאלה, להסיר סימני שאלה או חששות, חרדות, פראנויות.

צחי הנגבי: מה יהיה בעתיד, מה הכנסת תחליט בעתיד – אף אחד מאתנו לא יודע.

צחי הנגבי: המוטרה היא לשים את כל הסיפור מאחורינו.

צחי הנגבי: המטרה היא שיהיה תאגיד שנקרא כאן, והוא ייקח את המקל ואת ההובלה של השידור הציבורי לכל דבר ועניין, ללא מגבלת זמן.

צחי הנגבי: במקביל יהיה תאגיד החדשות הציבורי, שיתפקד בתחומים שמופקדים באחריותו – אין רעיונות או תוכניות שאני מכיר בשום הקשר אחר.

דוד ביטן: תודה רבה, כבוד השר.

דוד ביטן: המנכ"ל רוצה לומר משהו?

דוד ביטן: נציג האוצר רוצה לומר משהו?

דוד ביטן: נציג היועץ המשפטי לממשלה, יש משהו שאתה רוצה לומר?

<רז נזרי: אני אומר בצורה כללית.

<רז נזרי: הצעת החוק, תמציתה הוצגה על-ידי שר התקשורת.

<רז נזרי: אני מניח שבהמשך הדיונים בכנסת נציגי משרד התקשורת יציגו את זה.

<רז נזרי: אנחנו כייעוץ משפטי לממשלה - זו נקודה שאני רוצה גם להבהיר ולהדגיש – זו הצעה ממשלתית.

<רז נזרי: אנחנו ייעוץ משפטי לממשלה.

<רז נזרי: אנחנו לא מציעים הצעות ולא מחוקקים חוקים בהקשר הזה.

<רז נזרי: במהלך הדיונים במסגרת הממשלתית בין השרים היה היועץ המשפטי לממשלה, היה ראש הממשלה, מנכ"לי המשרדים הנוגעים בדבר.

<רז נזרי: היועץ הציב מספר עקרונות שהיו בעינינו חשובים כדי שהיועץ יוכל לומר את האמירה שבסופו של יום נאמרה על-ידו, שהוא לא קובע שיש מניעה חוקתית בהמשך קידום החוק הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל הוא לא אמור להגיב ערכית.

איילת נחמיאס ורבין: רק משפטית.

דוד ביטן: איילת.

איילת נחמיאס ורבין: לא ידעתי שזה היועץ המשפטי לממשלה.

איילת נחמיאס ורבין: תגיד עם שם המשפחה.

דוד ביטן: כשתפריעי זה איילת.

דוד ביטן: בבקשה.

<רז נזרי: היועץ המשפטי אומר את דבריו באופן ברור בפורום של שרים, בפורום של אנשים שנוגעים בדבר, והוא אמר את עמדתו בהקשר הזה.

<רז נזרי: היועץ בסופו של דבר עמד על מספר עקרונות, גם לגבי רציפות השידור, גם לגבי קליטת עובדים מתאגיד כאן, מרשות השידור, גם לגבי האופן שבו יהיה ניתוק בין הדרג הפוליטי לבין הדרג המקצועי ומנגנון בחירה שהוא גם בחוק החדש דומה לאותו מנגנון שקיים בחוק הישן, נקרא לו, החוק שכרגע בתוקף.

<רז נזרי: גם לגבי הנושא של הניהול הזמני, ההגבלות על סמכויות המנהל הזמני ופרק זמן קצר יחסית של הניהול הזמני.

<רז נזרי: נושא אחד ששינינו בעקבות הערות הציבור שהתקבלו, וזה אחד הדברים שהיועץ עמד – שיהיה מספיק זמן להערות ציבור, ולא לקצר את פרק הזמן הזה, אז אני מניח שראיתם ששונה הנושא של מנהל חטיבת החדשות, שמלכתחילה בתזכיר החוק דובר שהוא לא יישאר בתפקיד, ובנוסח שמונח בפניכם עכשיו, הנסח הממשלתי, גם בעקבות הערות הציבור – היו הרבה הערות בהקשר הזה – הנושא הזה תוקן.

<רז נזרי: מניתי מספר דברים עקרוניים שהיו במהלך החקיקה הממשלתית, עקרונות שהיועץ עמד עליהם, כפי שאמרתי, כדי שבסופו של יום הוא יוכל לומר שאין מניעה חוקתית.

<רז נזרי: זה לא אומר שאין קשיים משפטיים כאלה ואחרים.

<רז נזרי: הדברים האלה מוצפים ויוצפו, אבל בסופו של דבר כאמור הממשלה מקדמת חוק.

<רז נזרי: היועץ חושב שאין מניעה חוקתית לקדם אותו.

<רז נזרי: עמדנו על מספר עקרונות.

<רז נזרי: יש מספר דברים ששר שממלא מקום שר התקשורת הציג, שעלו בדיון בממשלה ביום רביעי, שסוכם שבמהלך הימים האלה במסגרת נציגי משרדי האוצר, המשפטים והתקשורת יגיעו להסכמות – גם נושא רדיו רקע, גם בנושא הרדיו הערבי, גם בנושא מנגנון הכרעה כאשר שידורי החדשות צריכים לחרוג לתוך שידורי התאגיד הרגיל.

<רז נזרי: אני מניח שבמהלך הדיונים יינתן מענה גם בהקשר הזה.

עיסאווי פריג': מתי- - -

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: פריג', אני מבקש ממך להפסיק להתפרץ.

דוד ביטן: בסדר?

דוד ביטן: אתה מרשה לעצמך לשאול שאלות.

דוד ביטן: אני לא נותן לשאול שאלות.

דוד ביטן: עכשיו יש התייחסות כללית.

דוד ביטן: בבקשה.

<רז נזרי: סיימתי, בגדול.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: היועצת המשפטית של הוועדה, בבקשה.

<אתי בנדלר: בעקבות החלטת הממשלה מיום חמישי ודבריך, אנחנו מבינים כולנו שהממשלה במספר סוגיות מבקשת להגיש הצעות מתוקנות ו/ או משלימות.

<אתי בנדלר: כפי שאמר יושב-ראש הוועדה, היום בשעה 16:00 הוועדה מתחילה בהקראת החוק.

<אתי בנדלר: מדובר בסוגיות בהחלט עקרוניות, ואני מבקשת להגיש לוועדה את ההצעות מספיק מוקדם כדי שהוועדה תוכל ללמוד אותן – הוועדה, חברי הכנסת, הייעוץ המשפטי נוכל ללמוד אותם, להתייחס אליהם, ולא שהם יוצגו ברגע האחרון בהליך בלתי-תקין, בלי שתהיה לנו אפשרות להפנים את המשמעויות שלהם.

איילת נחמיאס ורבין: המשנה ליועמ"ש, לא ניתן מספיק זמן לקרוא את החוק.

איילת נחמיאס ורבין: 21 יום.

דוד ביטן: היה מספיק זמן.

איילת נחמיאס ורבין: לפי הנחיות של היועץ המשפטי לממשלה.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת ביטן - לא הח"כים.

איילת נחמיאס ורבין: הציבור.

איילת נחמיאס ורבין: לציבור יש עניין בשידור הציבורי.

איילת נחמיאס ורבין: תחליטו.

דוד ביטן: אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

דוד ביטן: אני לא רוצה להוציא אותך, אז בשביל מה?

איילת נחמיאס ורבין: זו הערה חשובה, שיתייחס היועמ"ש.

דוד ביטן: נעביר את ההודעות שלנו לח"כים ולציבור.

<רז נזרי: אשיב לך.

<רז נזרי: תהליך ממשלתי, 21 יום שהזכרת, זה נושא שהיועץ המשפטי לממשלה עמד עליו, ש-21 יום זה הדרך הרגילה, ולא יהיה קיצור למרות לחץ זמנים.

<רז נזרי: זה דבר שעמד עליו, ובעקבות כך התקבלו הערות, וחלק מההערות, כפי שאמרתי, לובנו.

<רז נזרי: ההערות נבחנו, וחלקן התקבלו, כמו ההערה המרכזית שדיברתי עליה בנושא של מנהל חטיבת החדשות.

<רז נזרי: הנושא של מה שקורה בכנסת, 21 יום זה משהו אחר – זה חקיקה ממשלתית.

<רז נזרי: בכנסת מטבע הדברים, תמיד בדיונים בכנסת, וזו לא הצעת חוק ראשונה שאת נמצאת בה וגם לא אני – יש שינויים כאלה ואחרים.

איילת נחמיאס ורבין: דיברתי על 21 יום הראשונים.

איילת נחמיאס ורבין: היום.

דוד ביטן: אבל קיבלנו את הערת היועצת המשפטית שהח"כים צריכים יומיים, ונתנו להם את זה.

<רז נזרי: לגבי טווח הזמנים, יש ייעוץ משפטי של הכנסת.

<רז נזרי: הייעוץ המשפטי של הכנסת הוא אחראי על ניהול הזמנים וטווח הזמן של הח"כים במהלך הדיונים בכנסת.

<רז נזרי: כפי שאמרתי, בסוף השבוע היה דיון.

<רז נזרי: הבקשה שלך מוצדקת בהחלט, ואני מניח ומקווה שכבר במהלך הבוקר, יהיה מספיק זמן לפני 16:00, אותם שינויים באותם נושאים ילובנו.

דוד ביטן: אין שום בעיה.

דוד ביטן: אני מבקש מהח"כים עכשיו התייחסות קצרה – לא נאומים.

דוד ביטן: אני מזכיר לח"כים שיהיה לכם הרבה זמן להתייחס בשלב ההסתייגויות גם לחוק וגם להסתייגויות.

דוד ביטן: לכן אני מבקש מהח"כים הפעם לקצר ולתת לציבור לדבר.

דוד ביטן: פרי, ביקשת ראשון.

יעקב פרי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב פרי: אדוני השר.

יעקב פרי: אני חושב שאתה מכיר אותי, אדוני היושב-ראש, בשנתיים האחרונות, ואני בדרך כלל לא מתלהם, אבל אני מרגיש עצמי בסוג של רפובליקת בננות.

יעקב פרי: אני לא רוצה לחזור על כל הסאגה של מה שקורה עם התאגיד ומה שקורה עם עובדי רשות השידור.

יעקב פרי: אני חושב שבסך הכול אפשר להציג את זה, ואני מנסה לברור את המילים שלי, כתהליך טראגי מכל היבט אפשרי.

יעקב פרי: חברי כנסת, חבריי של הקואליציה, כולל אדוני השר, שאני מאד מעריך ומאד – אני אחסוך במחמאות, אבל אני חושב שאתה יודע למה אני מתכוון – באתם פה לממש את רצונו של הצאר.

יעקב פרי: ואני לא יודע אם מישהו מכם ומישהו מאתנו מבין מהו רצונו של הצאר.

יעקב פרי: אני לא רואה בהצעת החוק החדשה, כפי שלא ראיתי בחלק מהצעות החוק הישנות, ובדחיות, אני לא רואה פתרונות למצב הטראגי שנוצר, ואני לא רואה גם איך זה יעבוד, ולכן ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לשאול או להעיר שלוש הערות קצרות, ובזה אסיים את התייחסותי.

יעקב פרי: קודם כל, לפי הצעת החוק, תאגיד השידור הישראלי אמור לספק, כפי שאני הבנתי או כפי שאני קראתי את החוק, לתאגיד החדשות את כל הטובין, את כל המקרקעין, את כל השירותים שדרושים לתאגיד החדשות.

יעקב פרי: הצעת החוק, לטעמי, יוצרת כפל תפקידים, כפל ג'ובים, אם זה במועצות, אם זה בניהול, שני מנכ"לים במקום אחד, שזה לא נורא אבל בסך הכול – זה מייצג את העניין, שכנראה יעשו בדיוק אותה עבודה.

יעקב פרי: הכול על חשבון אזרחי המדינה, ובמקום יעילות בכספי הציבור אנחנו מקבלים סיאוב ופתח לסכסוכים בין שני גופים.

יעקב פרי: לכן אני רוצה לשאול שאלה, ואני יודע שאת התשובות אולי נקבל בהמשך היום – אני לא מבקש אותן כרגע, אדוני היושב-ראש - במה מבנה התאגיד החדש או הנוסף, אם תרצה, טוב יותר משהיה עד כה?

יעקב פרי: ואני מבין שמאד לא הייתם מרוצים ממה שהיה עד כה.

יעקב פרי: שאלה שנייה – האם יפוטרו עובדים מן התאגיד כתוצאה מההליך הזה?

יעקב פרי: אם כן, כמה?

יעקב פרי: מה יעלה בגורלם של כאלה שנמצאים היום בין הפטיש והסדן כמו חטיבות הדיגיטל, עובדי ההנדסה של תאגיד השידור הישראלי, ועוד מעט אגע בעובדי רשות השידור.

יעקב פרי: אלה שהיו אמורים לתת מענה אחד לכל החטיבות באופן שווה, ולהיות כפופים לגורם אחד?

יעקב פרי: בדברי ההסבר, אדוני, להצעת החוק, נכתב שהמתווה המוצע מאפשר לקלוט עובדים ועיתונאים בהיקף גדול יותר מרשות השידור לתוך תאגיד החדשות, ואז אני שואל שתי שאלות קצרות מאד:

יעקב פרי: אז למה לא מגדילים את התקציב, אם רוצים שייקלטו יותר עובדים ממה שתוכנן מלכתחילה לחטיבת החדשות, וכמה עובדים או עובדות ברשות השידור צפויים להיקלט?

יעקב פרי: אני מודה לך על תשומת הלב.

צחי הנגבי: יכול להיות שזה שאלות שכולם מתעניינים בתשובות, אז זה יחסוך.

צחי הנגבי: לגבי השירותים הלוגיסטיים שהתאגיד אמור להעניק לתאגיד החדשות, כפי שציינתי קודם, זה בסך הכול המבנה פחות או יותר בערוץ 2 ובערוץ 10, הם חטיבת החדשות למעשה חיה בתוך ערוץ 2 וערוץ 10 במובן ששם אנשי החדשות של שני הערוצים הם חלק מהגוף הכולל.

צחי הנגבי: יש מנהל לחטיבת החדשות, למרות שיש גם מנהל לערוץ 2 ומנהל לערוץ 10.

צחי הנגבי: נכון שזה תוספת, אבל היא נדרשת, כי כל המטרה היא שתהיה באמת עצמאות לאנשים שעוסקים בחדשות, והם לא יהיו מושפעים מהשיקולים שיכולים להיות שיקולים רחבים, אבל שיקולים אחרים של הערוצים.

צחי הנגבי: כמובן, בערוץ 2 ובערוץ 10 זה יותר בעייתי כי זה שיקולים מסחריים.

צחי הנגבי: אתה לא רוצה שאנשי החדשות יהיו כפופים לאינטרסים מסחריים של ערוצים 2 ו-10.

צחי הנגבי: כאן אין העניין הזה – אין אינטרסים מסחריים לתאגיד השידור הישראלי כאן, אבל היתה לו עד החוק הזה איזושהי ראייה שמפלה, לצערנו, בין אלה שמקרוב באו לבין אלה שצברו מה שצברו לאורך השנים.

צחי הנגבי: אני מאמין שזה לא היה מרצון רע, אבל התוצאה היתה רעה.

יעקב פרי: אדוני השר, תוכל להיות יותר ספציפי?

יעקב פרי: באפליה?

צחי הנגבי: כן, אתן לך דוגמאות.

צחי הנגבי: אנשים מצוינים, לא פוליטיים, ברמה גבוהה, עם כל הכבוד לכל מי שנבחר לתאגיד, יותר טובים מרובם במובן שאנחנו יודעים מה הם עשו.

צחי הנגבי: אלה אולי יוכיחו שהם טאלנטים וכישרונות גדולים, אבל הם שנה, שנתיים, ארבע, חמש, עשר שנים בחדשות, אבל אנשים כמו עודד שחר ועודד גרנות ויפעת עמיאל ואמיר איבגי- - -

קריאה: כבוד השר, אתה רוצה לבחור את האנשים?

קריאות: - - -

צחי הנגבי: אל תתווכח.

צחי הנגבי: אני אומר את האמת.

צחי הנגבי: האמת כואבת.

קריאה: האמת שלך.

צחי הנגבי: היא האמת היא רק שלי.

צחי הנגבי: אני מבקש מהיושב-ראש למנוע כאן, שלא יהיה שוק.

דוד ביטן: תוציא אותו.

דוד ביטן: מי שיפריע ייצא, לא משנה מאיזה גוף הוא - תאגיד השידור או רשות השידור.

צחי הנגבי: אני חוזר – אנשים ברמה הכי גבוהה בשידור הציבורי לא היו מספיק טובים כדי לעבור ועדת קבלה של שלושה אנשים שלא ידעו אפילו מיהם.

צחי הנגבי: אתם צריכים להיפגש – אני אומר לחברי הכנסת – עם האנשים שהזכרתי ועוד רבים אחרים.

צחי הנגבי: איזו השפלה הם עברו בוועדות הקבלה האלה.

צחי הנגבי: איך הם יצאו משם.

קריאה: - -

צחי הנגבי: אל תתווכח אתי.

צחי הנגבי: זאת העובדה.

צחי הנגבי: זה לא אומר שום דבר על עובדי התאגיד.

<משה שגב: מה קרה?

<משה שגב: קיבלת את הכסף שלך.

<משה שגב: שרפת את התעודה של הבן שלך.

<משה שגב: יאללה, שלום.

<עמית ליאור: - -

דוד ביטן: רבותיי, מספיק.

דוד ביטן: לא נוכל לקיים דיון ככה.

צחי הנגבי: אני משוכנע שזה הדבר הכואב, ואם זה לא היה קורה, אף אחד בכנסת, אף אחד בממשלה, אף אחד, גם לא ראש הממשלה, לא היו מרגישים – חד וחלק – שיש פה – מה שאמרו, אני אפילו לא רוצה לציין מי אמר.

צחי הנגבי: ידעתם.

צחי הנגבי: אמרנו את זה כל הזמן.

צחי הנגבי: החבר'ה בתאגיד החדש אמרו – הם לא מוכנים לקבל.

צחי הנגבי: שוב – זה לא כולם, אני גם לא יודע אם זה רובם, אבל היו כאלה שהתבטאו, ולא נזכיר אותם כדי לא לפגוע בהם, שאנשי רשות השידור באים עם DNA פגום, ואתו הם לא יכולים להיות בכפיפה אחת עם האנשים החדשים.

צחי הנגבי: אילולא זה היה קורה, לדעתי כל הנושא הזה היה נחסך מאתנו.

<עמית ליאור: - -

דוד ביטן: תוציאו אותו.

<עמית ליאור: אתה לא יכול להוציא אותי.

דוד ביטן: אני יכול להוציא אותך.

דוד ביטן: תוציא אותו.

דוד ביטן: אתה מפריע ללא הפסקה.

דוד ביטן: צא החוצה בבקשה.

דוד ביטן: עוד עשר דקות תיכנס.

דוד ביטן: אתה לא מפסיק להפריע לשר.

צחי הנגבי: לגבי השאלה השנייה ששאל, פיטורי עובדים בתאגיד.

צחי הנגבי: ככל הידוע לי – תקנו אותי אם אני טועה – אין פיטורי עובדים בתאגיד החדש, אפילו לא אחד.

צחי הנגבי: כל מי שנקלט, המערכת מכבדת את ההחלטה שנפלה, ולא רק שהוא יישאר בתפקידו, כפי שאנשי היועץ המשפטי לממשלה עמדו על זה - אני לא בטוח שזה הדבר הנכון, אבל אנחנו קיבלנו את עמדתם כי היו לה גם נימוקים – הם נשמרים בתפקידים ובשיבוצים שנעשו תאגיד.

צחי הנגבי: זה מייצר בעיה, אבל אנחנו נצטרך לחיות בשלום עם הבעיה הזו, ולמצוא לה פתרונות.

יואב קיש: למה זה מחויב?

יואב קיש: לא הבנתי.

צחי הנגבי: אנשי היועץ המשפטי אחרי זה יסבירו.

דוד ביטן: גם עליי זה לא מקובל.

איילת נחמיאס ורבין: מה לא מקובל עליכם, שנשארים עובדי התאגיד?

יואב קיש: למה, אם עובדי הרשות לא, עובדי התאגיד כן?

איילת נחמיאס ורבין: האפליה היא לא הגיונית.

יואב קיש: למה יש הגנה לעובדי התאגיד?

דוד ביטן: כשהחוק הקודם בראשות שר האוצר לפיד פיטר 1,500 עובדים בחוק, לא שמעתי אף אחד שהתלונן שיש פגיעה חוקתית.

דוד ביטן: כן.

דוד ביטן: השר לפיד.

דוד ביטן: הוא קובע לך מה להגיד ומה לעשות.

יעקב פרי: היה שר תקשורת שקוראים לו גלעד ארדן, לאן הוא נעלם?

דוד ביטן: בינתיים היה שר האוצר.

דוד ביטן: גם פה שר האוצר קובע.

דוד ביטן: גם פה הוא קובע.

דוד ביטן: השר לפיד שקובע את הרשימה, ואתם סרים למרותו.

דוד ביטן: כן.

צחי הנגבי: התשובה היא שאין פיטורי עובדים בתאגיד.

צחי הנגבי: לגבי קליטת העובדים מרשות השידור, אכן הכוונה היא שייקלטו עיתונאים שלא נקלטו, חלקם כבר נקלטו.

צחי הנגבי: חלקם נקלטו אפילו בתקופת הביניים.

קריאות: אדוני השר, מה עם יתר העובדים?

צחי הנגבי: יתר העובדים יפוטרו על-פי החוק המקורי, כי לא מצאנו רוב בכנסת לשנות ולהעלות את תקציב רשות- - -

יוסי יונה: איך מפלגת העבודה אשמה כאן, דוד?

יוסי יונה: איך?

דוד ביטן: עכשיו דיבורים לא יעזרו לכם.

דוד ביטן: לא תמכתם בעובדי רשות השידור.

דוד ביטן: טוב, רבותיי, הבאה בתור – איילת נחמיאס ורבין.

דוד ביטן: תודה לשר.

דוד ביטן: בבקשה.

דוד ביטן: לא אגביל אותך, אבל תשתדלי לעשות את זה מהר.

איילת נחמיאס ורבין: תודה.

איילת נחמיאס ורבין: אשתדל להיות מאד קצרה ותכליתית.

איילת נחמיאס ורבין: זה ממש המינימום המצופה מהקואליציה, שמביאה חוק כל כך הזוי ובעייתי.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, הפנייה שהתייחסתי אליה, חבר הכנסת ביטן, שפניתי ליועץ המשפטי לממשלה לפני כחודש, עסקה במבנה הבלתי-ברור הזה, שבסופו של דבר נועד למחוק כל תקשורת עניינית, עיתונות ציבורית.

אחת אליך: אני מוכרחה לומר שלא אהבתי את התשובה הזאת.

אחת אליך: בעיניי היועץ המשפטי לממשלה, מחובתו להתייחס- - -

דוד ביטן: הממשלה והכנסת קובעים.

איילת נחמיאס ורבין: מחובתו להתייחס ערכית לחקיקה מהסוג הזה, נקודה.

איילת נחמיאס ורבין: זו חקיקה ציבורית בעלת משמעויות ציבוריות, ואתה לא חייב להסכים אתי – אנחנו רגילים.

איילת נחמיאס ורבין: זה בסדר.

איילת נחמיאס ורבין: אתה התייחסת לאינטרסים העסקיים כשדיברת על חברת החדשות של ערוצים 2 ו-10, אז פה יש אינטרסים פוליטיים, שמהם צריך להיזהר, ואנחנו רואים איך הדברים האלה שלובים אחד בשני.

איילת נחמיאס ורבין: התייחסתם לנושא של קליטת עובדי התאגיד וקליטת עובדי רשות השידור, אז אני אומרת: באמת אל תפלו את עובדי רשות השידור.

איילת נחמיאס ורבין: יש עובדי רשות שמתכתבים אתי מיום חמישי.

יואב קיש: אמרת מה שאמרת.

יואב קיש: את יכולה- - -

איילת נחמיאס ורבין: אז תפסיקו לחפש את עובדי התאגיד ותפסיקו לחטט להם בפייסבוק.

איילת נחמיאס ורבין: לי אין עניין.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, זו לא המצאה שלי, אדוני היקר.

איילת נחמיאס ורבין: לי אין עניין לפגוע בעובדי רשות השידור, נהפוך הוא.

דוד ביטן: לא עזרת להם.

איילת נחמיאס ורבין: תפסיק לטעון שלא עזרתי להם.

איילת נחמיאס ורבין: זו חקיקה הזויה שאתם מביאים.

איילת נחמיאס ורבין: לא מתפקידי ולא מחובתי לעזור לכם.

איילת נחמיאס ורבין: מפקידי וחובתי לוודא רק דבר אחד, חבר הכנסת ביטן – שיהיה שידור ציבורי איכותי במדינת ישראל, נקודה.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, עם חלק מהדברים שהשר התייחס אליהם, בנושא של האופן שבו נהגו לעובדי רשות השידור בתאגיד, התייחסתי לזה עשרות פעמים בדיונים פה, והוא לא טעה בכל דבר שהוא אמר.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא אומר שעכשיו צריך למעוך את התאגיד.

איילת נחמיאס ורבין: עזוב.

איילת נחמיאס ורבין: הוצאתם את החקיקה הפרסונלית כנגד מנהל חטיבת החדשות בתאגיד, ואתם חושבים שבזה הכשרתם את השרץ?

איילת נחמיאס ורבין: זה החוק לאחד – ברוך שי.

איילת נחמיאס ורבין: הסלב הכי בלתי-מוכר במדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: אף אחד לא יודע מי זה ברוך שי.

איילת נחמיאס ורבין: אתם חיפשתם איך למעוך אותו.

איילת נחמיאס ורבין: אז עכשיו אנחנו נצטרך לשבת מול החוק הזה ולומר לעצמנו: טוב, איך אנחנו מייצרים את זה, ואיך מייצרים את התאגיד הזה, וכולם ייצאו מפה מתוסכלים ועצובים, ושידור ציבורי אני לא בטוחה שיהיה ב-15 במאי ואני גם לא יודעת אם אחרי זה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

דוד ביטן: חבר הכנסת יוסי יונה.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, לא נהוג, אבל אתחיל במילים של משורר שאולי אתם לא מכירים – וולטר סקוט.

יוסי יונה: הוא כתב את המשפט האלמותי הזה: איזה מארג סבוך ארגנו כשלהוליך שולל תחילה ביקשנו.

יוסי יונה: והסיפור הזה אם כן של תאגיד השידור הוא מארג סבוך שארגתם, והנה כאן, אדוני היושב-ראש, אתה ואחרים מאשימים אותנו שאנחנו מפלגת העבודה, אחראים לפיטורים העובדים.

דוד ביטן: לא דאגתם להם.

יוסי יונה: אני רוצה להזכיר לך שעל-פי הצעת החוק הראשונית, מתוך מצבת כוח האדם של התאגיד החדש אושר שיבואו מרשות השידור הוותיקה 25% בלבד.

יוסי יונה: זה לא החוק שלנו.

יוסי יונה: זה החוק שלכם.

דוד ביטן: תיקנו את זה לאחר מכן.

יוסי יונה: תיקנתם, לאחר שנלחמנו קשות בוועדת הכלכלה, הצלחנו להביא ל-51%, והלאה.

דוד ביטן: יש לי הפתעה בשבילך – גם אנחנו ישבנו באותן ישיבות, לא רק אתה.

יוסי יונה: אבל מי שהביא את החוק זה אתם ולא אנחנו.

איילת נחמיאס ורבין: אולי גם בזה אנחנו אשמים.

יוסי יונה: אז בבקשה בואו נלמד את ההיסטוריה של תחילתו של התהליך הזה.

יוסי יונה: אתם ביקשתם להעיף את העובדים הללו.

דוד ביטן: ביקשתי לתקן – לא הסכמתם, מפלגת העבודה.

איילת נחמיאס ורבין: הנה ההאשמות שלך.

איילת נחמיאס ורבין: למה אתה מאשים אותנו?

איילת נחמיאס ורבין: אתם הצבעתם בעד חוק התאגיד.

איילת נחמיאס ורבין: מה אתה מאשים אותנו?

איילת נחמיאס ורבין: אתה אשם.

יוסי יונה: כשאתה הבאת את החוק שלך לכאורה לבטל את הרפורמה, אתה הקואליציה, ואם רצית להביא אותו, יכולת להביא אותו.

יוסי יונה: לומר עכשיו שאנחנו אופוזיציה, תיקנו הצעת חוק של הקואליציה, כשיש לך רוב להעביר אותה לו רצית.

דוד ביטן: לא היה לי רוב.

יוסי יונה: ודאי שהיה לך.

יוסי יונה: הקואליציה.

דוד ביטן: לא היה לי רוב.

יוסי יונה: ועדיין ניתן לתת פתרון לבעיה שניצבת בפנינו.

יוסי יונה: עומד השר כאן ואומר: לא יהיה מנוס אלא לפטר חלק מעובדי רשות השידור הוותיקה.

יוסי יונה: אז הנה, אני לא בעד פיטורי עובדי התאגיד.

יוסי יונה: יודע מה?

יוסי יונה: בוא נרחיב את היקף התאגיד החדש.

יוסי יונה: בוא נרחיב את היקף התוכניות, בוא נגדיל את התקציב כך שכל אדם שעובד ועבד ברשות השידור הוותיקה בעל מקצוע, בעל יכולת שהוכיח את יכולתו, כפי שהשר אמר, יועבר לתאגיד החדש, ואלה שירצו לפרוש מרצון, יפרשו מרצון.

יוסי יונה: זה האתגר שעומד בפניכם, ואתם לא מוכנים לקדם אותו בגלל שיש לכם בעיות בקואליציה – לא בגללנו.

דוד ביטן: - -

יוסי יונה: כי יש לכם בעיות בקואליציה בין ראש הממשלה לשר האוצר.

יוסי יונה: שיידעו עובדי רשות השידור – זו הבעיה.

יוסי יונה: לא אנחנו.

יוסי יונה: אמרת שאתה רוצה שנסיים מהר, אבל אתה לא מגביל אותנו.

דוד ביטן: לא עד אין סוף.

יוסי יונה: כי הפרעת לי.

יוסי יונה: לגבי הדברים שנאמרו פה, הייתי אומר שיש לנו מין שערורייה באופן שבו הממשלה מתנהלת.

יוסי יונה: מביאים לנו את החוק הזה מבותר, עם טלאים.

יוסי יונה: אף אחד לא יודע איך הולך להיגמר הסיפור הזה.

יוסי יונה: יהיו לנו שני תאגידים, ויחסי הגומלין ביניהם לא ברורים.

יוסי יונה: זרע הפורענות נמצא שם.

יוסי יונה: מה יהיו יחסי הגומלין בין התאגידים הללו עם כל הכפילויות האלה?

יוסי יונה: אדוני, הסאגה הזאת לא הסתיימה.

יוסי יונה: בעצם הבאת לנו משהו שהוא מותלה, משהו מאד-מאד בעייתי, משהו שזרע פורענות נמצא בתוכו, ואתם צריכים לעשות חשיבה מחודשת.

יוסי יונה: אנחנו מוכנים לעזר לכם, אבל תביאו משהו הגיוני.

יוסי יונה: אל תביאו לנו משהו שבסופו של דבר – התוצר שהגיע לכאן, למה הוא כל כך מעוות?

יוסי יונה: משום שבסופו של דבר הוא תוצר של גחמה ולא של היגיון ולא של שיקולים ענייניים, אלא גחמה, וכך זה נראה, אדוני היושב-ראש.

יוסי יונה: תודה.

דוד ביטן: חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

עיסאווי פריג': תאגיד בא ותאגיד הולך.

שולי מועלם-רפאלי: והארץ לעולם עומדת.

עיסאווי פריג': השאלה, איזה תאגיד מהם יישאר.

עיסאווי פריג': זו שאלת השאלות.

עיסאווי פריג': אחרי שתאגיד ערוץ 20 נכנס, עכשיו תאגיד נוסף בא.

עיסאווי פריג': מעניין כל הסיפור הזה.

דוד ביטן: מה קשור ערוץ 20 פה?

עיסאווי פריג': לא קשור?

דוד ביטן: כי זכה במכרז?

דוד ביטן: זכה במכרז.

דוד ביטן: מתוכננים עימותים.

עיסאווי פריג': לא עימותים.

עיסאווי פריג': אני שואל את עצמי, רמת הצחוק וקלות הדעת שאתם מרשים לעצמכם להביא בפני הציבור, בפני הכנסת, אין לה גבול.

עיסאווי פריג': לרדת למטה עד כדי כך – אני חשבתי שזהו, גמרנו, יש תאגיד.

עיסאווי פריג': לא הסתדר לכם – אתם מביאים.

עיסאווי פריג': אני רוצה שנהיה הוגנים כלפי הציבור שאתה רוצה לשמוע את דעתו.

עיסאווי פריג': הרי אנחנו יודעים שמצב של שני תאגידים לא יימשך לאורך זמן.

עיסאווי פריג': שנה, שנתיים, שלוש – לא יימשך.

עיסאווי פריג': ועכשיו אנחנו במצב של חוסר ודאות גם לגבי העובדים שאמורים להיות בישן ולגבי אלו שבחדש, כי אחד משני התאגידים יתמזג עם השני.

עיסאווי פריג': אין היגיון כלכלי.

עיסאווי פריג': האוצר לא ייתן.

עיסאווי פריג': בעל הבית של האוצר לא ייתן לך להפעיל שני תאגידים.

עיסאווי פריג': יגיד לך: אני רוצה לחסוך בכסף, כי בסופו של דבר הכול חוזר.

עיסאווי פריג': ושוב אתם ממשיכים להעלים סוגיות מאד חשובות, ותחת הכותרת: העם בחר בנו – אנחנו נעשה.

עיסאווי פריג': העם בחר בכם לא כדי להרוס כל חלקה טובה.

עיסאווי פריג': תפעילו היגיון.

עיסאווי פריג': תהיו שקופים.

עיסאווי פריג': שקופים.

עיסאווי פריג': הדבר השני שרציתי לציין לגבי – אני רואה שאין אף ח"כ ערבי כאן, אז אני אדבר על השידורים בערבית.

עיסאווי פריג': חברים, מה לעשות – אני מהאנשים שעוקב אחרי הרדיו בערבית.

עיסאווי פריג': אני אוהב לשמוע את קול ישראל בערבית.

עיסאווי פריג': בשנים האחרונות יש לנו רדיו קול ישראל בערבית שראוי לציון, וזו עובדה.

עיסאווי פריג': כשאני קראתי את הסעיפים ואת הערוצים שעברו לתאגיד החדש, וכל מה שקשור לערבית לא שם, שאלתי את עצמי: מה זה, חדשות בערבית?

עיסאווי פריג': הן לא חדשות, הן תעמולה?

שולי מועלם-רפאלי: אבל על זה אמר לך השר, עיסאווי, שסוכם בממשלה שזה כן יועבר.

עיסאווי פריג': לא, לא סוכם.

יוסי יונה: עיסאווי, זו תהיה תוכנית בידור.

עיסאווי פריג': תוכנית בידור.

עיסאווי פריג': אין לי בעיה שיישארו בתאגיד הישן, אגב.

עיסאווי פריג': אני לא מתאבד על זה.

עיסאווי פריג': אבל שאלתי היא לגבי העתיד.

<שלמה פילבר: זו הסיבה שזה נשאר.

<שלמה פילבר: יש בה גם חדשות וגם תוכניות.

עיסאווי פריג': אני אומר את זה בהגינות.

עיסאווי פריג': אי-אפשר להפריד.

עיסאווי פריג': לשם כך – ביטן, אני עוד אדבר עם השר.

עיסאווי פריג': במידה שיוחלט להעביר את זה לתאגיד החדשות, אנחנו חייבים להעביר את זה כמקשה אחת.

עיסאווי פריג': זה חייב.

עיסאווי פריג': הדבר השני, חברים, נשארת השאלה באוויר, ואני מבקש אפילו לעגן אותה בחוק – הרבה שואלים לגבי העתיד – איפה העתיד נמצא?

עיסאווי פריג': האם נמצא העתיד בתאגיד החדשות או נמצא העתיד בתאגיד הישן-חדש?

עיסאווי פריג': זו שאלת השאלות.

עיסאווי פריג': למה שאנחנו נשאיר את השאלה הזאת פתוחה בקרב העובדים?

עיסאווי פריג': זו סוגיה שמחייבת מענה, שנפסיק לשחק ברגשות של העובדים.

עיסאווי פריג': זה שאני משוכנע שכל התאגיד של החדשות נולד בחטא – נולד בחטא.

עיסאווי פריג': אבל את המאבק שלנו נמשיך לעשות.

דוד ביטן: חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.

שולי מועלם-רפאלי: תודה, אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: שוב אגיד את מה שפתחתי בו גם בדיונים לפני כשבוע וחצי.

שולי מועלם-רפאלי: העמדה שלי קצת יותר מורכבת מחלוקה שאין לשמחתי אותה ביחס לחוק הזה בין קואליציה לאופוזיציה.

שולי מועלם-רפאלי: יש פה מעט אנשים שישבו גם בדיונים בכנסת הקודמת.

שולי מועלם-רפאלי: צריך לומר את האמת הכואבת, שהחוק שהובא בתחילת הדרך בכנסת הקודמת רחוק כרחוק מזרח ממערב ממה שיצא בסוף מהוועדה בכנסת הקודמת, וכבר אז ראינו בו הרבה נקודות שלא היה ברור איך אנחנו נתכנס לתוכן.

שולי מועלם-רפאלי: באמת אולי הנקודה המרכזית שהיתה שם היתה נושא עובדי רשות השידור.

שולי מועלם-רפאלי: יחד עם זאת, לבוא לכאן היום אחרי תהליך כל כך ארוך, ולשכוח, לשכוח את הדיבורים על הצורך המהותי בשינוי ברשות השידור הוא קצת לעשות שקר בנפשנו.

שולי מועלם-רפאלי: רק אזכיר פה עשרות ועדות ועשרות דיונים כואבים בבית הזה, כולל בוועדה של חבר הכנסת אלהרר על השינויים שלא ניתן היה לבצע כשכולם הסכימו שצריך היה לבצע אותם בתוך רשות השידור.

שולי מועלם-רפאלי: יחד עם זאת, אמרתי גם בדיון הקודם, ואני חוזרת עכשיו, כי כי הסברת לי לפני שבוע וחצי שאז עשינו רק דיון על שינוי כאילו טכני.

שולי מועלם-רפאלי: אני טענתי גם אז שהוא לא טכני, כי לדחות ב-15 יום כדי לפצל את התאגיד הוא לא טכני – הוא מהות.

שולי מועלם-רפאלי: במהות אני חשבתי שצריך היה להשאיר את הכול בתוך התאגיד ולתקן את מה שדרוש תיקון.

שולי מועלם-רפאלי: זו לא החלטה שהתקבלה בממשלה.

שולי מועלם-רפאלי: זו לא ההחלטה שמקובלת בתוך הקואליציה, אבל גם היום, כשמפרידים, יש נקודות שאי-אפשר יהיה לא לתת עליהם את המענה, ואם אתה היית שואל אותי, אני חושבת שהדבר הנכון היה, לפני שכולנו מדברים, זה רגע לקבל ממנכ"ל המשרד איזושהי תוכנית עבודה.

שולי מועלם-רפאלי: יש כל כך הרבה סימני שאלה, ואני אציג רק חלק מהם.

שולי מועלם-רפאלי: והעלתה היועצת המשפטית חלק מהם על הכתב, ונוספים להם עוד רבים.

שולי מועלם-רפאלי: יש כמה נושאים שלדעתי הם בלבת הדבר.

שולי מועלם-רפאלי: הנקודה הראשונה היא סיפור העובדים.

שולי מועלם-רפאלי: אין מקום לתקיעת ראש בראש של עובדי רשות ועובדי תאגיד.

שולי מועלם-רפאלי: זה חוטא לאנשים האלה.

שולי מועלם-רפאלי: זה חוטא לאלה וחוטא לאלה.

שולי מועלם-רפאלי: יחד עם זאת, ברור לחלוטין שהתהליכים שנעשו ביחס לעובדי רשות השידור הם זקוקים לניעור וסימני שאלה.

שולי מועלם-רפאלי: מצד שני , אי-אפשר להתעלם מזה ש-60% מעובדי התאגיד הם עובדי רשות השידור, כלומר יש פה כל הזמן שיח שמתעלם לחלוטין מהמציאות, ואמרנו את זה גם בדיונים הקודמים, אבל יש נקודה שאשמח אם המנכ"ל, שכנראה יצא לאיזו שיחה, ייתן עליה מענה, והיא השאלה של עובדי התאגיד בחטיבת החדשות – אני אומר תאגיד ותאגיד החדשות.

שולי מועלם-רפאלי: עובדי תאגיד, שעברו לתאגיד החדשות, הם מוגנים מפיטורים, והשאלה האם עובדי רשות השידור שהגיעו לתאגיד החדשות- - -

דוד ביטן: לא כל הזמן.

שולי מועלם-רפאלי: שנייה.

שולי מועלם-רפאלי: השאלה אם עובדי רשות השידור שהגיעו לתאגיד החדשות, גם יש להם אותה הגנה.

שולי מועלם-רפאלי: לא משנה, ליום – ליום.

שולי מועלם-רפאלי: לשנה – לשנה.

שולי מועלם-רפאלי: זו שאלה ראשונה.

שולי מועלם-רפאלי: שאלה שנייה, אם אפשר יהיה אחר כך לקבל הסבר גם על המבנה.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו הבנו בפעם הקודמת שכשמדברים על תאגיד החדשות, לא מדברים על אותם תפקידים שאנשים עשו קודם, וזה חלק מהלגיטימיות של מבנה חדש.

שולי מועלם-רפאלי: יחד עם זאת, האם יש איזו חשיבה יותר מהותית, איך הדבר הזה בסוף יקרה בתוך תאגיד החדשות.

שולי מועלם-רפאלי: הדבר השני, והוא אולי הבוער מכולם – מה ההיררכיה בין התאגיד לתאגיד החדשות?

שולי מועלם-רפאלי: בכלל, זה שכשיש ויכוח, מי שקובע, עם כל אהבתי והערכתי לאנשי משרד האוצר – מי שקובע זה ראש אגף התקציבים, איפה?

שולי מועלם-רפאלי: איפה הוא מביא תוכן בשידור ציבורי יותר מכל אחד בכל משרד ממשלתי אחר?

שולי מועלם-רפאלי: אני מבינה.

שולי מועלם-רפאלי: אין לי מושג מה באי-ההסכמות גרם לזה, אבל לא יכול להיות שלא איש מקצוע הוא זה שנותן את התוכן, ורבו אנשי המקצוע במדינת ישראל, שאני חושבת שכולנו לסמוך עליהם, והם אלה שייתנו את המענה.

דוד ביטן: ההערה שלך בעניין הזה נכונה.

<אחיה גינוסר: כל החוק המקורי בא ממנו.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא בטוחה, אדוני, אבל אני לא מתווכחת.

דוד ביטן: נדון בעניין הזה כשנדון בחוק.

שולי מועלם-רפאלי: הערה שלישית – הסיפור של ירושלים.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שלא יכול להיות שידור ציבורי שאין בו רצף שידורים מירושלים.

שולי מועלם-רפאלי: לא יודעת איך ניתן לזה מענה – האם נשתמש לאיזשהו זמן?

דוד ביטן: חזרת על זה, כשאחד התיקונים שעשינו בחוק בוועדת הכלכלה היה שתהיה תקופת ביניים, והשידורים יהיו מירושלים.

דוד ביטן: בסופו של דבר צריכים לעדכן עכשיו את החודש שנקבע באותו חוק.

דוד ביטן: לא צריך לחזור.

שולי מועלם-רפאלי: ברור שאני חוזרת על זה.

שולי מועלם-רפאלי: לכמה זמן תהיה תקופת הביניים?

דוד ביטן: כשנדון בחוק, כשנדון בסעיפים, נדון.

שולי מועלם-רפאלי: אז אתה יודע מה?

שולי מועלם-רפאלי: השאלה אם אנחנו מוכנים לדבר הזה.

שולי מועלם-רפאלי: אם יש פסיליטיז, שמהם אפשר לשדר מירושלים, למה לנו לקבוע דברים אחרים?

דוד ביטן: נדון על זה.

דוד ביטן: יש כבר החלטה של הכנסת העניין הזה.

דוד ביטן: די.

שולי מועלם-רפאלי: חברי היקר דוד ביטן, ומה אנחנו עושים פה אם לא לשנות ולתקן את החלטות הכנסת?

דוד ביטן: ביולי היה צריך להתחיל?

דוד ביטן: צריך לעדכן.

דוד ביטן: זה הכול.

דוד ביטן: יש כבר בעניין הזה- - -

שולי מועלם-רפאלי: אני בכל זאת רוצה לומר שאנחנו מתכנסים פה לשינוי דרמטי בחוק המקורי.

דוד ביטן: אני לא יודע אם השינוי הוא דרמטי.

שולי מועלם-רפאלי: לא, להפריד את החדשות מתאגיד השידור הציבורי הוא דרמה.

שולי מועלם-רפאלי: מי שלא חושב את זה, כנראה אני חושבת אחרת ממנו.

שולי מועלם-רפאלי: זה דרמה, דוד.

שולי מועלם-רפאלי: דבר נוסף – גם הבחירה של כונס הנכסים הרשמי את המנהל הזמני, אם אפשר יהיה לקבל הסבר – או אני פספסתי משהו, אבל שוב, אני רואה שהמנכ"ל לא פה - למה הוא?

שולי מועלם-רפאלי: מה המקצועיות שלו שהיא זו שאמורה להכתיב את בחירת המנהל הזמני?

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שזו שאלה לגיטימית, ואשמח לקבל עליה תשובה – מהמנכ"ל או מממלא מקום השר.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לסיים.

שולי מועלם-רפאלי: אמר פה השר קודם אמירה שכחברת קואליציה היא מאד קשה לי: אם נתכנס כל חברי הכנסת מאחורי דחייה נוספת, אז אולי נדחה דחייה נוספת.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שזה רע, כי האנשים שאמורים לעבוד איפשהו, ואמורים להפסיק לעבוד איפשהו, הם בני אדם.

שולי מועלם-רפאלי: ומבחינתי, צריך לדאוג להם כבני אדם.

שולי מועלם-רפאלי: לשמור על הזכויות שלהם, או שהם נשארים, ולשמור על הזכויות שלהם אם הם הולכים.

שולי מועלם-רפאלי: צריך לא לעשות עוד ועוד תהליכים שבעצם דוחים ויוצרים מצב שאנשים תלויים באוויר, והמציאות של דחייה על דחיה על דחייה היא מציאות שאנשים תלויים באוויר.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאם התקבלה החלטה שהולכים לתאגיד השידור הציבורי, ומתוכו נפרד תאגיד החדשות, בואו נלך עם ההחלטה הזאת, נקיים אותה מתוך שמירה מקסימלית על זכויותיהם של העובדים.

שולי מועלם-רפאלי: הם הדבר הראשון בסיפור הזה, מתוך שמירה שידור ציבורי, ישראלי, ציוני אמתי ומתוך באמת ראייה של – הדבר האחרון שאני רוצה לומר: הציבור בחוץ לא מבין מה אנחנו רוצים ממנו.

דוד ביטן: העיקר שהח"כים יבינו על מה הם מצביעים.

שולי מועלם-רפאלי: ובתור ח"כית לא לגמרי מאלה שלא מבינים, בדרך כלל יש לומר שגם רובנו לא מבינים עד הסוף.

יוסי יונה: הציבור לא מבין מה ראש הממשלה רוצה ממנו.

עיסאווי פריג': העיקר שישלוט בתאגיד.

שולי מועלם-רפאלי: לא יודעת, עיסאווי.

שולי מועלם-רפאלי: בוא לא נלך למקומות האלה.

דוד ביטן: בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: שני דברים.

מיכאל מלכיאלי: קודם כל, לא כל הח"כים מבינים, וגם אני לא מבין כל מה שנאמר כאן.

מיכאל מלכיאלי: גם בתקופת המעבר עדיין תשדרו מירושלים – יש פה איזושהי אמירה.

מיכאל מלכיאלי: הדבר היותר חשוב לטעמי, שרציתי להעלות בפניך, יושב-ראש הוועדה, דבר שחורה לי מאד, ואני חושב שגם אנחנו לא נוכל להשלים עם זה – אני רוצה להקריא: השר ימנה לתאגיד החדשות מועצה בת עשרה חברים, ובהם חמש נשים לפחות וכן חבר אחד לפחות הנמנה על האוכלוסייה הערבית לרבות האוכלוסייה הדרוזית והצ'רקסית.

מיכאל מלכיאלי: אני שואל, ריבונו של עולם, איפה החרדים בסיפור הזה?

שולי מועלם-רפאלי: אוי, נו, בחייאת.

שולי מועלם-רפאלי: מלכיאלי, בחייאת.

שולי מועלם-רפאלי: מה, אתה לא חלק מהקהילה הישראלית?

שולי מועלם-רפאלי: אתה לא חלק מהמדינה הזאת?

שולי מועלם-רפאלי: חמש נשים, לא יהיו נשים חרדיות?

שולי מועלם-רפאלי: נו, אל תלכו לשם.

מיכאל מלכיאלי: איזו הסתה יש שם ברשתות, אין הבנה לציבור שלנו.

מיכאל מלכיאלי: אין שספק שבמועצה המנהלת חייב שיהיה אדם חרדי.

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

שולי מועלם-רפאלי: ולמה נראה לך שזה לא יקרה?

מיכאל מלכיאלי: כי זה לא כתוב פה.

מיכאל מלכיאלי: תקראי מה כתוב.

מיכאל מלכיאלי: לקרוא אני יודע – אמנם זה בלי ניקוד, וכתוב פה ככה.

מיכאל מלכיאלי: יש פה שילוב של נשים- - -

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שבתאגיד הציבור הישראלי יש יותר חרדים ממה שהיו בכל גופי התקשורת שאני מכירה עד היום.

מיכאל מלכיאלי: מגישי קפה ותה.

שולי מועלם-רפאלי: לא דיברתי על מגישי קפה ותה.

שולי מועלם-רפאלי: אנשים קיבלו רצועות שידור שלא היו מעולם לאנשים מהציבור החרדי.

דוד ביטן: אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

שולי מועלם-רפאלי: סליחה, אדוני.

מיכאל מלכיאלי: בגוף המנהל צריך שיהיה אדם חרדי.

שולי מועלם-רפאלי: אני מסכימה אתך, אבל לא נראה לי שצריך חוק בשביל זה כי הוא מיעוט.

מיכאל מלכיאלי: גם אנחנו מיעוט.

שולי מועלם-רפאלי: אתה לא מיעוט.

שולי מועלם-רפאלי: אתה במדינה יהודית.

מיכאל מלכיאלי: מיעוט.

שולי מועלם-רפאלי: אתה לא מיעוט.

שולי מועלם-רפאלי: ריבונו של עולם, אתה במדינה יהודית.

דוד ביטן: שולי, אנחנו רק בהתחלה ותראי לאיזה אוקטבות את מגיעה.

דוד ביטן: איתן, בבקשה.

דוד ביטן: חבר הכנסת איתן כבל.

איתן כבל: בוקר טוב לכם, שבוע טוב.

איתן כבל: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן כבל: אני קודם כל מציע לכל החברים פה לא להתרגל לתיקון מס' 8 – הוא כנראה לא יהיה האחרון.

איתן כבל: לפעמים אנחנו אומרים: הנה זה הסוף, אבל כפי שאמרתי, אל תתרגלו לזה, ולא לחשוב שזה הולך להיות הדיון האחרון סביב זה.

איתן כבל: אני רוצה לומר לכם כמה דברים.

איתן כבל: תראה לאן הגענו, דוד.

איתן כבל: אפיו הצעקות כבר לא אותן צעקות.

איתן כבל: הייאוש ממלא את האולם הזה.

איתן כבל: אני מדבר בשיא הרצינות.

איתן כבל: אני אישית מרגיש מיואש לגמרי בתוך כל התהליך הזה.

איתן כבל: לא חוויתי דבר כזה, ועברנו בכנסת הזאת ימים לא פשוטים, גם ברמות הפוליטיות.

איתן כבל: ויכוחים קשים, דיונים קשים בשאלות הרות גורל לא פחות אם לא יותר מנושא תאגיד השידור הציבורי, אבל יש פה תחושה, כפי שאמרתי אותה גם בדיון הקודם, כאילו אנחנו פיונים בתוך לוח שחמט.

איתן כבל: הרי זה לא משנה כמה תצעק חברתי או יאמר חברי או כל אחד מאתנו.

איתן כבל: אתה יודע מה, דוד?

איתן כבל: אפילו אתה, שבאמת מתחילת הדרך התנגדת – לא לילד הזה פיללת.

איתן כבל: בסוף יצא משהו כאן, שבאמת אף אחד לא מבין אותו.

איתן כבל: אף אחד לא מבין אותו.

איתן כבל: כלומר אפילו הלוליינים הגדולים, מי ששמע כאן את נציג היועץ המשפטי לממשלה, אם אפשר היה להעביר את הדברים שלו בהילוך אטי – אני מתנצל שאני מפרשן אותך בחייך, אבל קשה היה שלא להתרשם מהקושי שלך להוציא, לחבר משפטים.

איתן כבל: גם לאדם עם ירידת שמיעה כמו שלי...

עיסאווי פריג': למה אתה מתכוון?

<רז נזרי: הדברים היו ברורים.

<רז נזרי: המסר מורכב והדברים ברורים.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: האם אדוני מנסה להסביר לי עכשיו את מה שלא הבנתי ממנו?

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: אינני מומחה לשפת גוף, אבל היא אמרה הכול.

איתן כבל: העניין הוא לא ביני לבינך, זה ברור.

איתן כבל: רק אני שם את הדברים כמו שהם.

איתן כבל: ואני אומר את זה לך ולנו, דוד.

איתן כבל: גם אתה.

איתן כבל: אתה ראש הפיונים פה, ואני לוקח את עצמי כחלק מזה, כאופוזיציה, כשותף לזה.

איתן כבל: זה שאתה מנהל אותנו כמנהל הפיונים על לוח השחמט כשאתה אפילו נאלץ לתת פה התייחסויות שאתה לא שלם אתן, שאף אחד מאתנו לא שלם אתן, והחמור מכול, ועיסאווי, ששאל פעם אחר פעם את השר ואותנו:

איתן כבל: אנחנו לא חוזי עתידות ולא קוראים בקפה, אבל יחד עם זאת הרי ברור הוא – ואני אומר את זה גם לחבריי מרשות השידור וגם לחבריי מהתאגיד – הרי אי-אפשר שהמערכת הזאת תדע לשאת כלכלית, תקציבית, מקצועית.

איתן כבל: הרי זה יגיע.

איתן כבל: זה לא כי מישהו ירצה דווקא לפעול כנגד אלה או לפעול כנגד אלה.

איתן כבל: זאת תהיה המציאות שתכתיב.

איתן כבל: דוד, אני פה כי צריך להיות פה, כי מישהו צריך בסוף לומר את הדברים, גם אם זה לא יותר מאשר לדברי הימים של הבית הזה, של ההיסטוריה כאן.

איתן כבל: יודע מה?

איתן כבל: אפילו אין לי כוח אפילו להיות שנון.

איתן כבל: זה כל כך – אני אומר זאת באמת, דוד.

איתן כבל: פנו אליי העובדים.

איתן כבל: תראה במה אנחנו צריכים להתעסק.

איתן כבל: לא אוהב את זה, אבל הפיטורים של איציק אשכנזי, שהעביר לי את הפנייה, שפוטר כי הוא קיבל אישור שיש מי שחושב שלא כדין על-ידי הקב"ט לבוא לריאיון בפני התאגיד.

איתן כבל: עוד לא התחלנו, עוד לא קבענו כללי משחק, עוד כלום לא יצא לדרך, עוד אין שום דבר - תראו כבר מה קורה.

איתן כבל: תגידו, השתגענו?

איתן כבל: ואני אומר את זה לכולנו פה.

איתן כבל: ואסיים ואומר לך חברי, דוד.

איתן כבל: אני מסרב להתנצל בפניכם.

איתן כבל: אתם אלה שהבאתם את החוק.

איתן כבל: אתם אלה שהובלתם אותו.

איתן כבל: וכשאמרתי פעם אחר פעם שהצטרפתי לסייע, זה כדי לנסות להציל את מה שיהיה.

איתן כבל: זה לא מצחיק - לא אותי ובוודאי לא אתכם.

קריאה: - - -

איתן כבל: אני לא מתווכח אתך, סלחי לי.

דוד ביטן: אני רק מזכיר לך שגם שר האוצר הקודם לפיד היה בעניין.

איתן כבל: אינני מתכחש.

איתן כבל: סלח לי.

איתן כבל: דוד ביטן, יושב-ראש הוועדה המשותפת, אתה צודק.

איתן כבל: צריך שגם הדברים האלה ייאמרו.

איתן כבל: ואני רוצה להזכיר, אני רוצה להזכיר באותם דיונים, שיש כאן מי שמבקש לשכוח את הקרבות שניהלנו אז – זרקו אותנו מכל המדרגות.

איתן כבל: לא היו מוכנים לשנות, אבל שוב – לא נחזור על כל התהליך של מי החמסניקים ומי.

איתן כבל: בשורה התחתונה, אנחנו פה, וזה לא הולך להסתיים גם בעניין הזה היום.

איתן כבל: תודה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: בבקשה.

יעקב פרי: רציתי עוד שני משפטים, ברשותך, ואני מודה לך, היושב-ראש.

יעקב פרי: אגב, אחת הישיבות שאני לא מבין כל כך את הנושא, אבל ההתנהלות בהחלט מכובדת, ואני רוצה להחמיא לך, כי זה לא תמיד אופייני.

דוד ביטן: קיבלתי הוראות מהצאר...

יעקב פרי: ראשית, הקשבתי קשב רב לדבריו של ממלא מקום שר התקשורת, ואני חושב שאנחנו יכולים לומר ובאמת לא בנושא האישי, שיצא המרצע מהשק.

יעקב פרי: אולי אם תקלטו, אנשי התאגיד, את עודד שחר ועודד גרנות, תיפתר בזה הבעיה, ולא נצטרך חוק חדש.

<עידית בן-אליהו: - -

שולי מועלם-רפאלי: סליחה, זה לא עניין של עודד שחר ועודד גרנות.

שולי מועלם-רפאלי: יש עוד מאות עובדים.

יעקב פרי: לא פסלתי, חס וחלילה.

יעקב פרי: אמרתי שהאזנתי קשב רב לדברי ממלא מקום שר התקשורת, ואם כנראה היו קולטים, ואני נותן אותם כדוגמה – אין לי אתם לא עניין ולא חלילה עניין אישי; להפך – יש לי לעודד גרנות הרבה מאד הערכה כמזרחן יוצא מן הכלל.

יעקב פרי: אז יכול להיות שאם הייתם קולטים את עודד שחר ועודד גרנות, לא היינו צריכים לפחות חלק מזה – זו הערה אחת.

יעקב פרי: דבר שני, אני חושב שהנושא של שידורי הערבית צריך לקבל בכל זאת תשומת לב.

יעקב פרי: אולי סוג מסוים של שינוי.

עיסאווי פריג': כולל המשכורות העלובות שהם מקבלים?

יעקב פרי: יש הבדל בין התכנים במדיה בעברית למדיה בערבית.

יעקב פרי: זה קהל אחר, זה קהל שצריך גם התייחסות אחרת, ואנחנו צרירים לקחת את זה בחשבון כשנגיע לסעיפים האלה בחוק.

יעקב פרי: והדבר האחרון – קראתי ב-YNET שאיגוד השידור האירופאי, ה-EBU אמר שלשידורי כאן, לשידורי התאגיד, שהוא לא יוכל להיות חבר ב-EBU בלי שידורי חדשות ואקטואליה.

יעקב פרי: אני רוצה לשאול, אם זה נלקח בחשבון.

דוד ביטן: נשאיר לו את שידורי הערבית.

<עמית ליאור: לא מגיע לציבור, כי הציבור לא רוצה- - -

דוד ביטן: ניקח את זה בחשבון.

דוד ביטן: חבר הכנסת אוחנה.

דוד ביטן: שוב?

<עמית ליאור: לא, מגיע לנו לראות את האירוויזיון.

<עמית ליאור: למה?

<עמית ליאור: כי אתם רוצים- - -

דוד ביטן: מה התפקיד שלך בתאגיד?

<עמית ליאור: שתי הפקות שהיו צריכות לצאת ביום העצמאות, שעבדו עליהם 40, לא עלו למסך.

דוד ביטן: תוציא אותו עוד פעם לעשר דקות.

<עמית ליאור: תודה.

<עמית ליאור: זמן לקפה.

דוד ביטן: בבקשה, חבר הכנסת אוחנה.

דוד ביטן: עוד מעט אני עובר לאנשים האחרים.

אמיר אוחנה: אדוני, תודה.

אמיר אוחנה: ככל שאנחנו דנים בחוק הזה – ואני אומר את זה מתחילת הדרך – מתחזקת ומתחדדת עמדתי, שאולי בחדר הזה היא עמדת יחיד, אבל אני בטוח שלו היינו מביאים את זה לבחירת הציבור, היא היתה מקבלת את הרוב הגדול, והיא העמדה שמי שרוצה שידור חופשי באמת, מי שרוצה תחרות אמתית, מי שרוצה תקשורת שאיננה נתונה להשפעת המדינה, צריך לומר ביושר ובאומץ: די לשידור ציבורי כלשהו, כלומר הרעיון הזה, שבא לעולם לפני כמעט מאה שנה בבריטניה, לא רלוונטי ב-2017 בעידן שבו אנחנו צורכים תקשורת כפי שאנחנו צורכים עם המבחר שיש לנו, עם התקשורת החברתית שיש לנו.

אמיר אוחנה: ומי שטוען, ואני מכיר את הטענה שלו לא יהיה שידור ציבורי, אז כל היום ישודר האח הגדול או תוכניות ריאליטי אחרות, אל"ף, מזלזל בעם ובציבור, כאילו הציבור הוא עדר של זומבים שזה כל מה שהוא רוצה לראות כל היום ולא מתעניין באקטואליה ולא מתעניין בחדשות ולא מתעניין בתחקירים וכו', ובי"ת, מתעלם מהמצב הקיים שבו הערוצים המסחריים, שאינם בשליטת המדינה, בבעלות המדינה בכל אופן, הערוצים המסחריים מקיימים דברים שאינם ריאליטי.

דוד ביטן: ממש כך.

שולי מועלם-רפאלי: באילו אחוזים, אמיר?

אמיר אוחנה: והדבר הנוסף הוא הפטרנליזם הזה – אנחנו צריכים לחנך את הציבור, אנחנו צריכים לתת לציבור דברים שהוא לא רוצה לקבל בשביל שילמד ויהיה ציבור טוב.

אמיר אוחנה: זה סוג של צריך להחליף את העם, מהמהפך ב-77' שציינו 40 שנה בימים האחרונים.

קריאה: אתה רוצה שידור של טייקונים, זה מה שאתה רוצה.

אמיר אוחנה: לא, אני רוצה שידור חופשי באמת.

אמיר אוחנה: אני חושב שלצד ביטול השידור הציבורי, צריך גם להקל על אנשים לפתוח ערוצי תקשורת.

אמיר אוחנה: צריך לשמוע מגוון דעות – לא רק לבעלי הון אלא לציבורים שיתאגדו וירצו לקיים ערוצי חדשות.

אמיר אוחנה: שיהיו מצדי 200 ערוצים – כמובן בכפוף להסתה לאלימות, דברים שקבועים בחוק.

אמיר אוחנה: יהיה פיקוח מסוים.

אמיר אוחנה: תהיה רגולציה מסוימת.

יוסי יונה: מפטרים את כולם.

אמיר אוחנה: רגע אחד.

דוד ביטן: יוסי, העמדה הזאת של חבר הכנסת אוחנה לא תעלה להצבעה.

דוד ביטן: אבל זכותו לומר את מה שהוא רוצה.

שולי מועלם-רפאלי: אז בוא גם לא נעשה חגיגות יום העצמאות- - -

קריאות: - - -

דוד ביטן: זה אתה יכול לומר על כל דבר.

שולי מועלם-רפאלי: ובוא לא נציין 50 שנה לשחרור ירושלים.

איילת נחמיאס ורבין: אתם בונים על זה שהציבור לא מבין.

קריאה: אתם מעדיפים 100% מיסוי על הרכב?

אמיר אוחנה: אבל אני ער לזה שכרגע המאבק הוא אחר.

אמיר אוחנה: למרות זאת חשוב היה לי להביע את העמדה הזאת.

אמיר אוחנה: אני חושב שמה שמפריע לרבים בציבור – לא אגיד בציבור, כי כפי ששולי אמרה בצדק קודם, פחות מתעניין במה שקורה כאן אלא בעיקר הבראנז'ה הפוליטית וזו התקשורתית, אבל מה שמעניין את הציבור, שאם כבר הוא משלם על שידור ציבורי, וזה כנראה מה שהולך להיות כך או כך, אז שיהיה שידור ממלכתי, וזה מה שאפיין לאורך השנים את רשות השידור.

אמיר אוחנה: אמרו שמות רבים, יש שמות נוספים, יש יוסי הדר, יש פה אנשים נוספים.

אמיר אוחנה: זה לא מעניין באיזה צד של המפה הפוליטית.

אמיר אוחנה: אפשר גם לתקוף את הממשלה, אפשר גם לתקוף את ראש הממשלה, אבל לעשות זאת בהוגנות ולא באובססיה ובממלכתיות, וזה מה שאפיין לאורך השנים את רשות השידור.

אמיר אוחנה: אני חושב שיעשו טוב כל הצדדים אם יבינו את הדבר הזה, ויאמצו כמה שאפשר מעובדי רשות השידור לתוך התאגיד.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: אני מתחיל עכשיו את הסבב שאינו חברי כנסת.

דוד ביטן: יושב-ראש התאגיד.

דוד ביטן: מנכ"ל רשות השידור נמצא פה?

איילת נחמיאס ורבין: ברי בר-ציון לא נמצא פה וגם הכנר לא נמצא פה.

דוד ביטן: לא נמצא פה.

דוד ביטן: אם כך הם לא ידברו, אין מה לעשות.

דוד ביטן: בבקשה.

קריאות: נציגי המנכ"ל גם כן פה.

<גיל עומר: עד היום נזרקו לפח 272 מיליון שקלים על-מנת ליישם חוק שנועד לפגוע בזכויות יסוד של התאגיד והגופים המופקדים על ניהולו.

<גיל עומר: הפגיעה הזאת נעשתה אגב הטלת דופי והאשמות חסרות בסיס, שמדובר בתאגיד השמאל, שמבקש לפעול נגד הממשלה.

<גיל עומר: הממשלה, באמצעות הרוב שלה בכנסת, משתמשת בטענות האלה כדי להשתלט על השידור הציבורי, כי מה שווה התאגיד אם אנחנו לא שולטים בו?

<גיל עומר: לפי ייעוץ משפטי שקיבלנו, הפגיעה שבתיקון 8 היא בלתי-חוקתית, ואין לה כל הצדקה עניינית או משפטית.

<גיל עומר: לכן התאגיד והגופים המופקדים על ניהולו מתכוונים לעתור לבג"ץ בבקשה לביטול החוק ולהותרת המצב כפי שהוא, תאגיד שידור ציבורי, איכותי ועצמאי שבמסגרתו פועלת מחלקת חדשות כחלק מהתאגיד, כפי שתוכנן והוכן בשנים האחרונות.

<גיל עומר: לכן אנחנו בדיון פה לא מתכוונים לעסוק בפרטי-פרטים של החוק ובכשליו הרבים ובחוסר האפשרות להפעיל שידור ציבורי במסגרתו.

<גיל עומר: בעינינו, כל החוק הוא פסול, ולכן אין טעם שניכנס לפרטי-הפרטים שלו.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: רק רציתי לשאול אתכם שאלה פשוטה – בתוך ה-272 מיליון, זה כלל גם הקמת אולפנים, מבנים ודברים מהסוג הזה?

<גיל עומר: התשובה היא לא.

<גיל עומר: זה לא בתוך.

<גיל עומר: אני מדבר על 272 מיליון שקלים שנזרקו.

<גיל עומר: זה אנשים צריכים לדעת.

דוד ביטן: מי הפריע לכם להעלות לפני שנה וחצי, למשל?

דוד ביטן: אתם הרי ביקשתם- - -

קריאות: - - -

דוד ביטן: אתם גם פעמיים ביקשתם דחייה.

דוד ביטן: מה הבעיה?

דוד ביטן: אתם בזבזתם את הכסף.

דוד ביטן: לא אנחנו.

<גיל עומר: לא נכון.

<גיל עומר: אתה אומר דברים לא נכונים.

שולי מועלם-רפאלי: לא נכון.

שולי מועלם-רפאלי: הכנסת לא אפשרה להם.

קריאות: - - -

דוד ביטן: לא.

קריאות: - - -

דוד ביטן: לא, הם לא היו מוכנים.

דוד ביטן: מספיק כבר עם הטענות האלה, די.

דוד ביטן: אנחנו מכבדים את העמדה שלכם.

דוד ביטן: זכותכם לפנות לבג"ץ.

דוד ביטן: אני חושב שמן הראוי שאם אתם כגוף ציבורי מגיע לכנסת, תשבו ותתייחסו גם לגוף עצמו, ומה אתם יכולים להמליץ לכנסת, ולא הכול נעשה בבג"ץ.

איילת נחמיאס ורבין: איך הם יכולים להמליץ פה על החוק?

איילת נחמיאס ורבין: ביטן, זה חוק שמעקר- - -

דוד ביטן: לא להמליץ.

דוד ביטן: תיקונים לחוק.

דוד ביטן: טוב.

דוד ביטן: הם גוף ציבורי לכל דבר ועניין.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מתווכחת על זה, אבל זה מעקר את החוק, אז על מה אתה רוצה שהם יעירו?

דוד ביטן: שוב אתם עוזרים נגד העובדים של רשות השידור?

דוד ביטן: כל הזמן.

איילת נחמיאס ורבין: אני עזרתי לעובדים יותר ממך.

איילת נחמיאס ורבין: תעשה לי טובה.

איילת נחמיאס ורבין: אני עזרתי פה לאנשים.

איילת נחמיאס ורבין: אל תטיף לי בעניין העובדים.

דוד ביטן: חברת הכנסת נחמיאס ורבין.

דוד ביטן: איילת, את מפריעה.

דוד ביטן: בבקשה, קובלנץ.

<אלדד קובלנץ: אהיה קצר.

<אלדד קובלנץ: כפי שיו"ר התאגיד אמר, אנחנו מתנגדים לחלוטין לתיקון מס' 8.

<אלדד קובלנץ: אני רק רוצה להוסיף פה עוד נקודה שאולי טיפה נעלמה מהעין מבחינת ההליך.

<אלדד קובלנץ: בכל התהליך הזה אף אחד לא דיבר אתנו, לא מנכ"ל משרד התקשורת- - -

שולי מועלם-רפאלי: שנייה.

איילת נחמיאס ורבין: חמקנו תחת צוק איתן.

איילת נחמיאס ורבין: איך אתה שוכח?

שולי מועלם-רפאלי: לא קשור לחמק או לא חמק.

שולי מועלם-רפאלי: זה היה בכנסת הקודמת.

שולי מועלם-רפאלי: רק צריך לומר, עובדתית- - -

דוד ביטן: 2014, מה זה משנה?

דוד ביטן: הם לא היו מוכנים.

דוד ביטן: מה אני יכול לעשות?

שולי מועלם-רפאלי: זה חוק מ-2014.

קריאות: - -

דוד ביטן: מה שהתכוונתי, שהם לא היו מוכנים.

שולי מועלם-רפאלי: אז תן להם לענות לך על זה.

דוד ביטן: אתם לא באתם להיות היועצים המשפטיים שלהם.

שולי מועלם-רפאלי: ממש לא, ואתה יודע שיש לי הערות גם לתאגיד, אבל צריך לעשות את הדברים בהגינות ובהוגנות, ביטן.

שולי מועלם-רפאלי: ביטן, תן לו רק לענות לך על מה שהעלית.

דוד ביטן: אולי מספיק?

דוד ביטן: נתתי לו להתייחס.

דוד ביטן: הוא יכול לומר מה שהוא רוצה.

דוד ביטן: רוצה לענות – שיענה, רוצה לומר משהו אחר – שיגיד, אבל לפי בקשת היועצת המשפטית של הוועדה, מכיוון שגיל עומר, טענת שיש פה בעיה חוקתית, היא רוצה שתפרט מהי, הבעיה החוקתית, בפני חברי הכנסת.

דוד ביטן: אבל קודם נשמע את מר קובלנץ.

<אתי בנדלר: לא ניתן לטעון באופן כללי שיש בעיה חוקתית בלי לפרט.

<אתי בנדלר: הטענה הזאת היא טענה חזקה.

<אתי בנדלר: צריכים לפרט על מה היא נסמכת, מהן הטענות החוקיות שיש.

<אתי בנדלר: ודאי שאחרת אני לא יכולה להתייחס לטענות שאיני יודעת מה פשרן.

דוד ביטן: אתה לא חייב עכשיו.

דוד ביטן: אתה רוצה שעה, להביא את היועץ המשפטי שלך, שיגיש את העתירה?

קריאה: היוצרים, ביטן.

דוד ביטן: היוצרים לא נפגעים לא פה ולא פה.

קריאות: לא פה ולא פה- - -

דוד ביטן: הם לא נפגעים בתיקון לחוק.

שולי מועלם-רפאלי: תפסיקו.

קריאות: - -

דוד ביטן: תוציאו אותו עשר דקות.

<רפי יששכר: - -

קריאות: - - -

קריאה: כמה אתם משלמים לצלמים?

דוד ביטן: עוד פעם אתה עושה עניין?

דוד ביטן: אני אוציא אותך לתמיד.

דוד ביטן: עד מחר אני אוציא אותך.

דוד ביטן: עשר דקות התרעננות.

<רפי יששכר: מילה.

דוד ביטן: תגיד מילה.

<רפי יששכר: 5 מיליארד שקל רכוש, אולפנים, ציוד.

<רפי יששכר: כל הדברים האלה, 5 מיליארד שקל שיש ברשות השידור, הם רוצים לקחת.

<רפי יששכר: את כל הציוד ורכוש לוקחים לנו.

שולי מועלם-רפאלי: אבל זה של המדינה.

דוד ביטן: עשר דקות.

דוד ביטן: הוא ייצא לבד.

קריאות: - -

דוד ביטן: רפי, עשר דקות.

דוד ביטן: קובלנץ, בבקשה.

קריאות: בעבדות.

קריאות: כמה אתם משלמים לצלמים?

קריאות: כמה אתם משלמים לזה?

דוד ביטן: רבותיי, אני אוציא את כל הקהל.

דוד ביטן: אני אומר לכם.

דוד ביטן: כל הקהל ייצא – זה יותר טוב?

דוד ביטן: אי-אפשר לנהל דיון ככה.

<אלדד קובלנץ: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות.

<אלדד קובלנץ: אחת, כמו שיו"ר התאגיד אמר, אנחנו מתנגדים לתיקון מס' 8, אבל אני רוצה להוסיף ולומר שבמסגרת התהליך של בניית המתווה המשונה שקרוי תיקון 8, אף אחד לא דיבר עם התאגיד.

<אלדד קובלנץ: זה קצת משונה שאף אחד לא מתייעץ עם הגוף המקצועי, שזה תפקידו ולשם כך הוא מונה, כדי שיסביר מה הכשלים בכל המתווה הזה.

קריאות: - - -

קריאה: אתה לא מוכן.

קריאה: אתה הגוף המקצועי.

<אלדד קובלנץ: אנחנו הגוף המקצועי, ואנחנו מוכנים.

יגאל גואטה: קובלנץ, גם כשהעבירו מרשות השידור לתאגיד, לא התייעצו עם הגוף המקצועי שם, אם מעבירים או לא מעבירים.

<אלדד קובלנץ: זה לא אותו דבר.

יגאל גואטה: העבירו את זה מרשות השידור אליכם.

יגאל גואטה: לא התייעצו עם האנשים האנשים המקצועיים ברשות השידור אם לוקחים את זה מהם.

<אלדד קובלנץ: זה לא אותו דבר.

יגאל גואטה: זה אותו דבר בדיוק.

<אלדד קובלנץ: ובנוסף, כל שאלת המוכנות היא טיפה מוזרה לאור העובדה שבכל התהליך הזה גורמים שלא ננקוב בשמם כרגע, עשו כל מה שיכולים כדי שלא נהיה מוכנים, ולמרות זה קרה נס, ובניגוד לרוב הרפורמות במגזר הציבורי, תוך חודשים בודדים הצליח פה לקום גוף, שעומד על רגליו, ומסוגל לקיים רפורמה שהכנסת הצביעה בעדה, שזה כשלעצמו אירוע מאד-מאד נדיר בחיים הציבוריים במדינת ישראל.

קריאה: גם לסגור את רשות השידור היה אירוע נדיר.

שולי מועלם-רפאלי: עשרות שנים לא הסכמתם.

קריאה: לא נכון.

שולי מועלם-רפאלי: אל תגיד לי לא נכון.

שולי מועלם-רפאלי: וכל ההצגה של אמיר אוחנה קודם, שרשות השידור היתה שווה – אמרתי לכם את זה גם בפעם הקודמת.

שולי מועלם-רפאלי: עשיתם- - - וכל פעם ששאלו אתכם על- - - אז די עם זה.

דוד ביטן: פעם שנייה.

דוד ביטן: שתיים וחצי.

<משה שגב: מה הקשר לתוכן שהנהלה קובעת לעובדים?

<משה שגב: אני לא מבין.

<משה שגב: איך את יכולה להטיח את זה בכלל בפני עובדי רשות השידור?

דוד ביטן: שגב.

<משה שגב: מה הקשר לעובדי רשות השידור?

שולי מועלם-רפאלי: אמרתי פה דברים ברורים על הזכויות של אנשי רשות השידור, אבל אל תציגו את זה כאילו רשות השידור- - - כי אף אחד לא מבין למה צריך- - -

יגאל גואטה: יש הבדל גדול בין העובדים להנהלה.

דוד ביטן: תוציאו את שולי.

דוד ביטן: עשר דקות.

<קריאה: הוועדים לא ניהלו את רשות השידור.

<קריאה: (חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי יוצאת מן האולם)

<קריאה: העובדים לא קבעו תוכן.

איילת נחמיאס ורבין: אתם עושים טעות.

<משה שגב: באמת.

<משה שגב: אין אחת.

איילת נחמיאס ורבין: לי לא צריך לומר את זה , שגב.

דוד ביטן: רבותיי, מספיק כבר.

דוד ביטן: אתם מעוררים את הקהל ואי-אפשר לשלוט על זה.

דוד ביטן: אני רק רוצה להעיר לאנשי התאגיד, שלא קיבלנו תשובה לשאלה, ואני מציע - אנחנו עדיין פה.

דוד ביטן: תחשבו על מה שאתם הולכים לומר לנו – מה הפגמים החוקתיים שאתם רואים.

דוד ביטן: עם כל הכבוד לממשלה, אתם עומדים בפני הכנסת, ואם יש לכם הערות, חשוב שתגידו אותם בפני חברי הכנסת, שהם אלה שעושים את החקיקה ולא הממשלה.

דוד ביטן: הממשלה הגישה הצעת חוק.

דוד ביטן: אז יש לכם שעה לחשוב.

דוד ביטן: תתייעצו עם מי שאתם צריכים, ותחזרו אלינו.

דוד ביטן: עכשיו אבקש מנציגי רשות השידור.

<שלמה פילבר: היושב-ראש, אני רוצה רק הערה קצרה, כי הוזכרתי פה, ולמען הפרוטוקול, מה שנקרא.

<שלמה פילבר: אעשה את זה בשלושים שניות.

<שלמה פילבר: השיחות שעשיתי עם אנשי התאגיד לאורך השנתיים האחרונות הן הרבה יותר מעשרות ומאות שעות, אז לא נכניס את העניין הזה פה.

<שלמה פילבר: זו פעם שנייה – גם בדיון הקודם היה – שמנסים להכניס מילים לפי.

<שלמה פילבר: בינואר 2016 לצורך העניין, הצעתי לאנשי התאגיד, והם דחו את זה, להיכנס למתקני הלני המלכה עם רשת ב' ולהתחיל לשדר, ולעלות עם חטיבת החדשות של הטלוויזיה למשך תשעה חודשים, שתשדר את החדשות עד שהם יתארגנו, ואז להעביר את המקל אליהם.

<שלמה פילבר: הם סירבו.

<שלמה פילבר: כיבדנו אותם כי הם מחליטים, ולכן היתה הדחייה ההיא ואחריה עוד כמה דחיות.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: איפה הסמנכ"ל?

דוד ביטן: התייחסות כללית לעניין הזה.

<רונית בראון קניס: רונית בראון, משנה למנכ"ל, ברשות השידור.

<רונית בראון קניס: אקדים ואומר שמבחינתנו, אנחנו מקבלים כל חקיקה וכל שינוי חקיקה.

<רונית בראון קניס: אנחנו נערכים בהתאם.

<רונית בראון קניס: אם במרומז ניתן היה להבין מעמיתיי המכובדים בתאגיד שאין שיתוף פעולה – מבחינתנו, שיתוף הפעולה הוא מלא.

<רונית בראון קניס: כמובן, במגבלות החוק, שאנחנו מחויבים לשידור רציף עד יום התחילה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: נציג כונס הנכסים.

<רוני הירשנזון: אדוני, משפט אחד קצר.

<רוני הירשנזון: בוקר טוב.

<רוני הירשנזון: שמי רוני הירשנזון, עו"ד מטעם הכונס הרשמי עם פרופ' האן.

<רוני הירשנזון: הערה אחת קצרה, ברשותכם.

<רוני הירשנזון: עמד על זה כבוד השר קודם, שהוא מצפה שאנחנו נעמוד במטלה של תיקון מתווה, קרי הצגת מועמד לתפקיד מנהל זמני.

<רוני הירשנזון: אנחנו ביקשנו והערנו כבר, שחשוב שיירשם בתיקון, שלא חלה חובת מכרזים.

<רוני הירשנזון: אחרת אנחנו לא נעמוד לא בזמנים האלה ולא בזמנים ארוכים מזה.

דוד ביטן: זה מינוי זמני.

<רוני הירשנזון: ועדיין חשוב שלא תהיינה אי-הבהרות בנושא הזה.

<יאיר טרצ'יצקי: כבר התחלתם לחפש מישהו?

<רוני הירשנזון: אני לא מוסמך כרגע לומר שום דבר בהקשר הזה, ולא ידוע לי שבוצע חיפוש כרגע.

<יאיר טרצ'יצקי: אם החקיקה תעבור תוך ארבעה ימים, תמצאו מנהל זמני לתאגיד, שיצטרך לעזוב מקום עבודה אחר?

<רוני הירשנזון: אם החקיקה תעבור בתוך ארבעה ימים, ולא תהיינה אי-בהירויות בנקודה הזאת, מבחינה משפטית, כי אנחנו בסך הכול פונקציונרים של החקיקה ולא מעבר לזה- - -

דוד ביטן: כשנגיע לסעיפי החוק – זו התייחסות לסעיפי החוק, בגדול.

דוד ביטן: רק דברים כלליים.

<רוני הירשנזון: אז בדברים הכלליים, ובאמת משפט אחרון – אנחנו נבצע מה שהחוק יורה במהירות האפשרית.

<רוני הירשנזון: אני מודה לאדוני על הזמן.

דוד ביטן: עכשיו אתן לשניים-שלושה מרשות השידור, שניים-שלושה מהתאגיד, לדבר.

דוד ביטן: כל אחד ידבר שתי דקות.

דוד ביטן: לא אעמוד על קוצו של יוד, אבל תשתדלו לעמוד בלוחות הזמנים האלה.

דוד ביטן: כל צד שיבחר מי שהוא רוצה, שידבר.

דוד ביטן: לאחר מכן אכנס לאחרים שביקשו לדבר.

דוד ביטן: בבקשה.

דוד ביטן: אבל קודם כל נסיים את הסבב של התאגיד.

דוד ביטן: שגב, אתה מטעם רשות השידור?

דוד ביטן: תחליטו מי מדבר.

דוד ביטן: בבקשה.

<משה שגב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת.

<משה שגב: שמי משה שגב, יושב-ראש ועדת הגג של עובדי ההסתדרות ברשות השידור.

<משה שגב: לצערי הרב, החוק שמונח לפנינו – אני לא יכול להגדיר אותו אחרת מאשר גבינה שוויצרית.

<משה שגב: הוא מחורר לחלוטין.

<משה שגב: אם הגעתם למסקנה שהחוק הקודם היה חוק גרוע, החוק הזה לא פחות גרוע, ואסביר למה.

<משה שגב: אם אתם רוצים להקים תאגיד חדשות חדש, וזה יצא מנקודת הנחה שבהקמת הגוף החדש אנחנו באים בבשורה לעובדי רשות השידור, אני לא רואה פה שום בשורה לאנשי רשות השידור, מאחר שהתאגיד הזה מעוקר לחלוטין.

<משה שגב: מעוקר לחלוטין.

<משה שגב: אין לו אמצעים, כלומר אין לו האולפנים שלו.

<משה שגב: הוא נסמך על התקציבים מרשות השידור.

<משה שגב: גם עובדים יבואו מתאגיד השידור, וייתנו את השירותים הטכניים לתאגיד החדשות, כלומר מדובר במשהו מאד מצומצם שנקרא העיתונאים.

<משה שגב: העובדים שאני מייצג, מבחינתנו זה אפס.

<משה שגב: זה פשוט אפס.

<משה שגב: אין אף עובד רשות שידור שהוא לא עיתונאי- - -

דוד ביטן: המנכ"ל, הבנתי ממך שזה שונה.

<משה שגב: בתאגיד החדשות אני מדבר – לא בתאגיד.

דוד ביטן: תתעשת, ותכף.

<משה שגב: אם אתם באמת רוצים לבוא ולחוקק חוק חדש, שנותן באמת מענה לרוב עובדי רשות השידור, כפי שהיתה הכוונה בדבריו של ראש הממשלה, שהולך להציל את רשות השידור, אז קודם כל הטענה הבסיסית שלנו אומרת שצריכה להישאר רשות שידור.

<משה שגב: אם כבר, תשאירו את רשות השידור.

<משה שגב: רשות השידור מנתה לפני ארבע שנים 1,900 עובדים, היום היא מונה 1,040 עובדים.

<משה שגב: זה מעבר לציפיות של כל רפורמה שהיתה צריכה להיעשות בכלל בשידור הציבורי.

<משה שגב: אם כך יש לכם פתרון.

<משה שגב: אם אתם לא הולכים לסיפור הזה, והולכים להקים תאגיד חדשות, לא ייתכן שאתם תקימו אותו בתוך מה שנקרא תאגיד השידור הציבורי.

<משה שגב: זה מעקר אותו לחלוטין.

<משה שגב: אנחנו נמצאים היום במצב שיש לנו אולפנים, והמתקנים שלנו מבחינה טכנולוגית, עובדים, מבחינת הרמה שלהם, בעשרות מונים על מה שהולך להציע התאגיד לתאגיד החדשות כשיקום, ואני חושב שאם באמת אתם רוצים להיות רציניים, ולתת לתאגיד החדשות הזה אפשרות להתבסס ולהיות תאגיד חדשות שייתן גם חדשות לערוץ 2 ו-10, לחברות החדשות שלהם, אתם חייבים להשאיר את תאגיד החדשות בירושלים על מתקניו, כלומר רוממה, מתקני הטלוויזיה ואולפני הרדיו.

<משה שגב: אתם לא יכולים לעשות הפרדה.

<משה שגב: אחרת, אני אומר לכם, חברי הכנסת, זו עבודה בעיניים.

<משה שגב: זה לא יקום.

<משה שגב: ואני מציע לכם רק דבר אחד.

<משה שגב: נעשה את זה ספונטני – זה לא רחוק מפה.

<משה שגב: נעשה פה הפסקה, ניקח את כולכם חמש דקות פה לרוממה.

<משה שגב: תיכנסו בעין בלתי-מקצועית ותראו מה אנחנו מאפשרים לתאגיד החדשות הזה.

<משה שגב: סיור של עשר דקות, לא יותר.

<משה שגב: משם ניסע כולם למודיעין ונראה מה הם מציעים, ותבינו שזה לא יכול לעבוד בצורה הזאת.

<משה שגב: גם החוק דיבר על זה שהתאגיד אמור להתחיל לשדר מירושלים כבר ביולי.

<משה שגב: ממה נפשך?

<משה שגב: על מה הוויכוח פה?

דוד ביטן: אמרתי שהנושא הזה יעודכן בדיונים על החוק.

דוד ביטן: אמרתי.

דוד ביטן: אני אשלח את מועלם ואת נחמיאס לסיור...

<משה שגב: בסדר גמור.

שולי מועלם-רפאלי: אני גאה להיות עם מועלם.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו גאות לעשות את הסיור הזה.

<משה שגב: יש עוד נקודה, שפה אני פונה ליועצת המשפטית של הוועדה וגם ליועץ המשפטי לממשלה, איך אפשר בכלל להביא בחקיקה אפליה בין עובד לעובד?

<משה שגב: איך אתם מסוגלים להביא דבר כזה על הכתובים, שעובד התאגיד מוגן מפיטורים, ועובד רשות השידור לא מוגן מפיטורים?

דוד ביטן: שלושה חודשים.

<משה שגב: לא משנה.

<משה שגב: אפילו למשך יום.

<משה שגב: למה?

<משה שגב: אז תשאירו את כל עובדי רשות השידור, כשיקום תאגיד החדשות יבוא המנהל החדש, יבחר את מי שהוא רוצה מפה ומפה – בסדר גמור.

<משה שגב: אתם יודעים מה זה לזרוק את העובדים?

<משה שגב: קודם כל לשלוח אותם הביתה, אחרי שלושה חודשים תהיה אפשרות למנכ"ל החדש לאסוף אותם בחזרה?

<משה שגב: מאיפה תביאו אותם בכלל?

קריאה: מלשכת העבודה.

דוד ביטן: אני מזכיר לך שגם לפי המתווה הקודם, קודם כל אנשים יוצאים לפרישה, ואחר כך הם נקלטים בתאגיד, כך שאין שום שינוי בעניין הזה.

<משה שגב: אבל זה נעשה גב אל גב.

<משה שגב: זה קצת שונה.

קריאה: זה לא חוקתי בכלל.

<משה שגב: אתם צריכים להבין עוד דבר מהותי.

<משה שגב: לגבי עובדי רשות השידור, בעצם כשאתם מאפשרים בחוק את קליטת עובדי חטיבת החדשות של התאגיד, באופן אוטומטי לתאגיד החדשות, אתם בעצם מעקרים את כל עובדי רשות השידור מהתפקידים העיקריים.

<משה שגב: גם ככה ברשות השידור, אם נספור את עובדי רשות השידור שנמצאים בעמדות מפתח, אפשר לספור אותו על יד אחת.

<משה שגב: שמו את כולנו כעובדים זוטרים במדרג 7 של דרגות השכר מעובדי התאגיד, ופתאום עכשיו גם באים ומגנים עליהם ומשאירים בידיהם את כל התפקידים העיקריים.

<משה שגב: אני לא מבין – יש פה אפליה על אפליה, כלומר גם אי-פיטורים וגם התפקידים העיקריים נשארים אצלם.

<משה שגב: זה לא עובד ככה.

<משה שגב: מה החידוש בכל החוק הזה?

<משה שגב: איפה החוק הזה בא להגן על עובדי רשות השידור?

קריאה: הוא לא מגן.

איילת נחמיאס ורבין: החוק הזה בא לרצות את ראש הממשלה.

איילת נחמיאס ורבין: למה לא לומר את זה כבר?

איילת נחמיאס ורבין: כי ראש הממשלה וגם השר אמר שאוי ואבוי לנו עובדי רשות השידור, החמסניקים הידועים – פתאום אנחנו צריכים לדאוג להם.

<עידית בן-אליהו: מספיק עם זה.

איילת נחמיאס ורבין: הזהרתי אתכם חזור והזהר מהשטויות שהוא ימכור להם.

איילת נחמיאס ורבין: הזהרתי אתכם.

איילת נחמיאס ורבין: אמרתי לכם: הוא יגמור אתכם והוא יגמור את התאגיד.

איילת נחמיאס ורבין: למה אתם לא מבינים את זה?

איילת נחמיאס ורבין: תסלחו לי, עכשיו אני מוציאה את עצמי לעשר דקות רגיעה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אדם אחראי.

<משה שגב: רק אסיים, אדוני.

דוד ביטן: לא נתחיל הרי להשיב לכל אחד.

דוד ביטן: רבותיי, מה שאני מציע, לפני הקראת החוק אתן גם למשרד האוצר והתקשורת וגם ליועץ המשפטי לממשלה, להשיב על הכול, ואז היועצת המשפטית תתייחס למספר עניינים.

דוד ביטן: אחר כך נתחיל.

דוד ביטן: במהלך קריאת החוק, כל מי שיש לו התייחסות, יאמר אותה.

<משה שגב: אז רק אסיים, אדוני היושב-ראש, כי אני מבין שאין לי הרבה זמן.

<משה שגב: אתייחס אחר כך, במהלך ההקראה של החוק.

<משה שגב: יש הרבה נקודות שכתבתי.

דוד ביטן: הערות לחוק, בלי הרצאות.

<משה שגב: רק אסכם שתאגיד החדשות הזה צריך לקום בירושלים על מתקני ועובדי רשות השידור.

<משה שגב: רק כך אפשר להביא לפתרון קטן, קטן, שיביא צדק עם עובדי רשות השידור.

<תמנה עורב: ולעמוד בלוחות הזמנים הבלתי-אפשריים.

דוד ביטן: אני רוצה שתזכרו שמדובר פה על תיקון החוק הקיים.

דוד ביטן: אנחנו לא מתחילים את הסיפור מאפס.

דוד ביטן: גם לפי החוק שעבר וכל התיקונים שלו, המתקנים שלכם שאתם פועלים אתם היום – בכלל המתקן הזה צריך להימכר.

דוד ביטן: לא נתחיל את הסיפור מההתחלה ונעשה חוק חדש.

<משה שגב: המדינה יכולה להתעכב גם עוד שלושה חודשים.

דוד ביטן: מי הנציג הבא שלכם?

<אחיה גינוסר: אחיה גינוסר.

<אחיה גינוסר: אני מסכים עם כל מילה ששגב אמר, למרות שהוא דיבר גם על אנשים שלא אני מייצג.

<אחיה גינוסר: אני מסכים עם כל מילה שהוא אמר, בעיקר משום שחלק מדבריו התייחסו לנושא התפעול.

<אחיה גינוסר: אם אנחנו מדברים על שני תאגידים – אחד של תוכניות ותאגיד אחד של חדשות, ובתאגיד החדשות לכאורה – אני הייתי צריך להיות שמח, כי אולי יהיו יותר עיתונאים, יעברו לתאגיד החדשות, וגם עיתונאי התאגיד יישארו וזה בסדר, ויותר עיתונאים יהיו בתאגיד, אבל אני חושב שההפעלה של תאגיד החדשות צריכה להיות על-ידי תאגיד החדשות, ולכן זה אומר שגם הטכנאים וגם אחרים צריכים להיות שם.

<אחיה גינוסר: לא יכול להיות שאת השירותים תאגיד החדשות יקבל ממקום אחר.

<רפי יששכר: איפה אנחנו העובדים?

<רפי יששכר: לא רק עיתונאים.

דוד ביטן: שגב, אתה מייצג.

דוד ביטן: תסביר לו את זה.

דוד ביטן: דיברת בשבילו, נכון?

דוד ביטן: תסביר לו את זה.

<אחיה גינוסר: כיוון שממילא, כפי שחבר הכנסת איתן כבל אמר, שממילא נראה שאנחנו פיונים ובסוף ההחלטות לא מתקבלות בדיוק כאן, אבל בכל זאת יש כמה הערות להעיר.

<אחיה גינוסר: לגבי החדשות בשפות האחרות, שזה לצרכים פנימיים וצרכים חיצוניים, ואני מתייחס עכשיו שיש תאגיד חדשות, אם זה טוב או לא טוב - יש.

<אחיה גינוסר: כיוון שמדובר בחדשות, אני חושב שחשוב מאד שכל החדשות בכל השפות יהיו בתאגיד החדשות.

<אחיה גינוסר: זה משרת את הצרכים של כולם.

<אחיה גינוסר: כולם ניזונים מאותן מערכות, וזו מערכת חדשות עיקרית, ולא הגיוני שיפתחו שתי מערכות שונות בשני מקומות שונים.

<אחיה גינוסר: נאמר כאן גם קודם על-ידי השר שבחדשות ערוץ 2 החדשות מוטמעות.

<אחיה גינוסר: הן לא מוטמעות.

<אחיה גינוסר: החדשות בערוץ 2 נמצאות בכלל במקום אחר, בארץ אחרת, הן נמצאות לא ליד רשת וקשת אלא במקום אחר והן עצמאיות לגמרי.

<אחיה גינוסר: זה דבר שחשוב שיהיה.

<אחיה גינוסר: דבר נוסף שאני חושב שכדאי לומר אותו – אחרי הכול, ואחרי כל מה שאנחנו אומרים, ואחרי זה שאולי יהיו עיתונאים, שאני לא כל כך מבין איך זה מתבטא, יש אמירה כללית שיותר עובדים ברשות השידור יעברו לתאגיד החדשות, אני לא רואה איך זה מתבטא בחוק.

<אחיה גינוסר: זה נאמר בדברי המבוא, אבל אני לא רואה איך זה מתבטא בחוק.

<אחיה גינוסר: אולי כדאי גם עכשיו לעצור את הקבלה של האנשים מרשות השידור לתאגיד.

דוד ביטן: קיבלתי הערה על זה מנציגת ההסתדרות.

דוד ביטן: נתייחס לזה כשנדון בחוק.

<אחיה גינוסר: בכל המקומות בעולם, כשהיו רפורמות, וגם ברפורמה שאנחנו בזמנו עשינו וחתמנו, אגב – איילת ורבין כבר לא פה, אבל נהוג בכל המקומות שליוצאי רשות השידור, למפוטרים, לאלה שלא נשארו לא פה ולא שם, בעיקר בנושא התוכניות – לא רק החדשות – מפיקי תוכניות וכו', שתהיה להם עדיפות כלשהי בתוכניות של התאגיד.

<אחיה גינוסר: זה יכול להיות בחקיקה באחוזים, כלומר ש-20% מההפקות של התאגיד נאמר, תהיה עדיפות לחברות או לגופים שהם יוצאי רשות השידור.

<אחיה גינוסר: אני חושב שזה הוגן.

<אחיה גינוסר: זה כך נהוג אגב בהרבה מקומות – החל ב-BBC ובגופי שידור ציבוריים אחרים בעולם.

<אחיה גינוסר: לגבי ירושלים, אני שמח, אדוני היושב-ראש, שאתם מתייחסים לזה כך, שממילא היתה התחייבות של התאגיד.

<אחיה גינוסר: היתה התחייבות של התאגיד שביולי השידורים יתחילו בירושלים.

<אחיה גינוסר: אני חושב שאין מה לחשוב על מקום אחר, ששידורי החדשות צריכים להיות מירושלים.

<אחיה גינוסר: אני רוצה להדגיש את נושא החדשות.

<אחיה גינוסר: חשוב כל כך שכל החדשות יהיו במקום אחד, כי כולן ניזונות מאותה מערכת.

<אחיה גינוסר: זה החידוש הגדול שניסו לעשות ברפורמה – לכנס את כל החדשות למקום אחד.

דוד ביטן: בבקשה.

<שי קיקומורניק: אני נציג ועד עיתוני הרדיו.

<שי קיקומורניק: שי קיקומורניק.

<שי קיקומורניק: ראשית, בנושא ירושלים, אם אנחנו באמת הולכים על נושא של הפרדה ופיצול והקמת תאגיד החדשות החדש – אני חוזר פה על דברים – הוא חייב לשדר מירושלים.

<שי קיקומורניק: ההפרש בין הזמנים עד שהמתקן הקבוע בגבעת שאול יהיה מוכן, הוא ממש מספר חודשים.

<שי קיקומורניק: איזה טעם יש לשנע אנשים בכמויות למודיעין עם מערכת הסעות שתעלה המון כסף, בזמן שקיימים המתקנים בירושלים.

<שי קיקומורניק: המתקן בהלני הוא בשכירות מוגנת.

<שי קיקומורניק: הוא יכול להימשך עוד חצי שנה.

<שי קיקומורניק: ההיגיון אומר שאם רוצים לחסוך ולאגם משאבים, להשאיר את השידורים האלה מירושלים עד שיהיה מקום קבוע.

<שי קיקומורניק: זה דבר אחד.

<שי קיקומורניק: דבר שני, לגבי חדשות בערבית ובפרסית.

<שי קיקומורניק: יש גם חדשות בפרסית, שהן חשובות מאד.

<שי קיקומורניק: הן חייבות להישאר כמקשה אחת ולעבור לתאגיד החדשות, כי לב-לבו של השידור בערבית- - -

דוד ביטן: אבל זה לא חדשות.

<שי קיקומורניק: זה חדשות שמכוונות לקהל מסוים.

<שי קיקומורניק: ולב-לבו של השידור בערבית הוא חדשות ואקטואליה, וזה חייב לבוא כמקשה אחת לתאגיד החדשות.

דוד ביטן: בבקשה.

<מאיר קליין: אני יושב-ראש ועד העיתונאים של הטלוויזיה.

<מאיר קליין: דבר אחד, בבקשה.

<מאיר קליין: יש חמישה אנשים שעובדים בחדשות באנגלית בטלוויזיה, שאין להם שום פתרון.

<מאיר קליין: אין חדשות באנגלית התאגיד.

<מאיר קליין: סך הכול חמישה אנשים.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: אני רוצה להדגיש – לא כל מה שכתוב בחוק, מוסכם עליי.

דוד ביטן: אנחנו לא מתחילים הכול מאפס.

דוד ביטן: פה מדובר על תיקון לחוק.

דוד ביטן: החוק קיים עם מספר תיקונים שעשינו בדרך מ-2014 עד כה.

דוד ביטן: לכן אתם יכולים להתייחס למה שאתם רוצים – זו זכותכם.

דוד ביטן: לא אאפשר בתהליך חקיקה לחזור אחורנית ולשנות את כל החוק כאילו אין חוק.

דוד ביטן: יש דברים שאני לא אאפשר כמו ביטול השידור הציבורי.

דוד ביטן: זה לא עומד על הפרק.

דוד ביטן: גם איחוד – שמעתי ח"כים שמדברים.

דוד ביטן: למרות שאני נלחמתי למען עובדי רשות השידור, אין אפשרות לקחת את שני הגופים עם כל העובדים ולאחד אותם ולומר: הנה עכשיו, כי אין לזה תקציב ואין לזה תקנים ואין לזה שום דבר.

דוד ביטן: לגבי הנושא של ירושלים, אני ביקשתי יחד עם דודי אמסלם, נלחמתי שזה יהיה מירושלים, אבל ההחלטה היתה- - -

איילת נחמיאס ורבין: פה היתה קואליציה רחבה מאד.

איילת נחמיאס ורבין: גם פולקמן היה מעורב.

<משה שגב: אדוני, אם מדברים על שלושה חודשים עד שיקום הגוף, למתקנים בירושלים, זה כן ביכולת שלכם.

דוד ביטן: אני מדבר באופן כללי עכשיו.

דוד ביטן: לא נתחיל הכול מאפס – קחו את זה בחשבון.

דוד ביטן: החוקים האלה נדונו כמעט שנתיים בכנסת.

דוד ביטן: לא נתחיל הכול מאפס.

דוד ביטן: אנחנו ננסה לגבש עמדות לדברים שאנחנו מבקשים לתקן.

דוד ביטן: כל השאר – יכול להיות שאתם צודקים, יכול להיות שלא.

דוד ביטן: אני לא רוצה להיכנס לזה כרגע.

דוד ביטן: אנחנו נעשה את הסבב של שלושה ושלושה, ואז אתן לאנשים נוספים לדבר.

דוד ביטן: כרגע זה מה שאני מבקש.

דוד ביטן: מי מהתאגיד?

דוד ביטן: בבקשה.

<דב גיל-הר: דב גיל-הר.

<דב גיל-הר: אני תשע שנים כיסיתי את הבית הזה ככתב פרלמנטרי, וזה תמיד מרגש לחזור.

<דב גיל-הר: לכן הכנתי משהו כתוב.

<דב גיל-הר: אדוני, יושב-ראש ועדת הכנסת המיוחדת, ועדת כנסת מיוחדת נכבדה.

<דב גיל-הר: אני באמת לא מבין מה אנחנו עושים כאן.

<דב גיל-הר: בחודש ושבוע מאז התחלתי לעבוד בתאגיד השידור הישראלי, איימו בפיטורי המיידיים יחד עם כל חבריי לעבודה, אחר כך הודיעו לנו שלא יפטרו אף אחד מאתנו לשלושה חודשים אלא יעבירו אותנו לתאגיד חדש, ואחר כך יוכלו לפטר אותנו.

<דב גיל-הר: עשינו חזרות מטורפות יום ולילה לעלייה לאוויר בסוף חודש אפריל, אחר כך אמרו שדוחים את העלייה לאוויר בשבועיים, ועכשיו מדברים על עוד שבועיים של דחייה.

<דב גיל-הר: היה חודש ושבוע מעניינים.

<דב גיל-הר: אדוני היושב-ראש, מה אנחנו עושים כאן?

<דב גיל-הר: האם באמת כל המהלך הגרנדיוזי הזה נולד בגלל שמישהו מראשי התאגיד עבד פעם בידיעות אחרונות?

<דב גיל-הר: האם כל הטררם הזה התחיל בגלל שמישהו לא התקבל לעבודה בתאגיד למרות שמישהי כן רצתה אותו?

<דב גיל-הר: האמנם כל השגעת הזו נולדה בגלל שמישהי כן מונתה לתאגיד, אבל מישהו לא רצה אותה?

<דב גיל-הר: לא יכול להיות.

<דב גיל-הר: בחיי.

<דב גיל-הר: לא יכול להיות שבגלל כל אלה אנחנו יושבים כאן.

<דב גיל-הר: הרי עוד לפני שהתחיל המהלך הזה כבר אז גויסו לתאגיד יותר מ-60% ממנו - עובדי רשות השידור.

<דב גיל-הר: הרי כל המגוון העדתי, הדעתי, המגזרי, היה מיוצג פלוס-פלוס במצבת העובדים של תאגיד השידור הישראלי.

<דב גיל-הר: האם יכול להיות שמישהו חשש שאנחנו פשוט נעשה את העבודה העיתונאית שלשמה נשכרנו, ועבורה עזבנו קריירות בטוחות ומבטיחות, ובגללה הוקמה, בידי ממשלת הליכוד, רשות השידור הציבורית החדשה?

<דב גיל-הר: היא התאגיד.

קריאה: מי כתב את דף המסרים הזה?

קריאה: היועץ?

שולי מועלם-רפאלי: אפשר לא להסכים, אבל תנו לו לדבר.

קריאה: איפה זה הפלוס-פלוס?

דב גיל-הר: אדוני, לא באנו לך אדוני בטוב?

דב גיל-הר: מה עם מבקר המדינה?

דב גיל-הר: גם הוא יצא עם דו"ח מעצבן על צוק איתן.

דב גיל-הר: בוא נוציא את יחידת הביקורת ממבקר המדינה, נשאיר אותו רק עם תלונות הציבור, ונקים משרד ביקורת מדינה חדש.

קריאה: - -

דב גיל-הר: מה עם המשטרה?

דב גיל-הר: והחקירות המעצבנות שלה?

דב גיל-הר: בוא נוציא את להב 433 מהמשטרה, נשאיר אותה עם השיטור הקהילתי, ונקים 433 חדשה.

קריאה: - -

דב גיל-הר: ומה יקרה אדוני, אם השופט שימונה להקים את תאגיד החדשות החדש יבחר שוב מישהו שפעם עבד בידיעות אחרונות?

דב גיל-הר: שוב נתכנס?

דב גיל-הר: שוב תחוקקו?

דב גיל-הר: שוב נכניס את המערכת לג'ננה?

דב גיל-הר: אדוני, אתה עושה עבודה מצוינת כיושב-ראש קואליציה.

דב גיל-הר: גם האופוזיציה עושה עבודה מצוינת, בבקשה, תן גם לנו לעשות את עבודתנו המצוינת, כפי שדורש מאתנו החוק המקורי, כפי שממשלת הליכוד העבירה אותו בכנסת הקודמת.

דב גיל-הר: ויום אחד, מר ביטן – ואולי תרצה להוסיף חלילה- - -

קריאה: - -

דוד ביטן: אתם חושבים שנוח לי לשמוע את הדברים האלה?

דוד ביטן: אבל אני שומע.

דב גיל-הר: תהיה אתה באופוזיציה, ותצטרך אותנו בתאגיד, חזקים, נושכים, עיתונאיים, מקצוענים – מול קואליציה אחרת, שלא תאהב מה שהיא עושה.

דב גיל-הר: אנחנו נהיה פה בשבילך, בשביל הציבור – כפי שדורש מאתנו החוק.

דב גיל-הר: כי ככה זה בדמוקרטיה.

דב גיל-הר: אתה צריך אותנו עובדי השידור הציבורי, עיתונאיים תמיד, ביקורתיים תמיד, הגונים תמיד.

דב גיל-הר: כי פעם אתה למעלה ופעם אתה למטה.

דב גיל-הר: מר ביטן, תן לנו לעבוד, בבקשה.

דב גיל-הר: ותר על החוק.

דב גיל-הר: תודה.

יגאל גואטה: תפסיקו.

דוד ביטן: דבר אחד אני מסכים אתך, רק בדבר אחד, שלפי השיטה שלך, נהיה פה הרבה זמן.

דוד ביטן: אז תגיד את זה לציבור המתפקדים שלי.

קריאה: - -

דוד ביטן: צא לעשר דקות.

דוד ביטן: אתה חושב שאני הסכמתי למילה אחת?

קריאה: אני בטוח שלא.

דוד ביטן: מי השני?

דוד ביטן: אתה נציג התאגיד?

דוד ביטן: בבקשה.

דוד ביטן: קחו את הדברים בפרופורציה.

דוד ביטן: אני יודע שמדובר בפרנסה שלכם, ואני מבין את זה.

דוד ביטן: עדיין צריך להתייחס עניינית.

<יצחק יושע: שמי איציק יושע.

<יצחק יושע: אני חובש כאן שני כובעים בלתי-אפשריים- - -

קריאות: באיזו זכות הוא מייצג אותנו?

קריאות: - - -

שולי מועלם-רפאלי: לא יכול להיות שאתם לא מאפשרים לאנשים לדבר.

שולי מועלם-רפאלי: גם אם הם לא חושבים כמוכם.

שולי מועלם-רפאלי: הוא לא אמר שהוא מייצג אתכם.

שולי מועלם-רפאלי: הוא לא אמר כלום.

קריאה: הוא אמר שהוא נמצא כאן בשני כובעים.

שולי מועלם-רפאלי: אבל הוא עדיין אפילו לא אמר מהם.

דוד ביטן: אני ביקשתי מהתאגיד.

דוד ביטן: אתה מייצג את התאגיד?

<יצחק יושע: אני עובד בתאגיד.

דוד ביטן: תגן כרגע על התאגיד.

דוד ביטן: עזוב – שני כובעים, שלושה כובעים.

<יצחק יושע: הדברים שלי יהיו קצרים.

<יצחק יושע: עם כל הכעס, שני הכובעים שדיברתי עליהם הם שני כובעים שאני אוחז ואאחוז בהם בגאווה ובשמחה בכל זמן - לשעבר עובד רשות השידור; לשהיום עובד התאגיד.

<יצחק יושע: החוק כמו שאנו רואים אותו כרגע, הוא לא נועד אלא להמשיך לזרוע חוסר יציבות, חוסר ודאות, שכולם נבזות כלפי עובדי רשות השידור ועובדי התאגיד כאחד.

<יצחק יושע: אין שום סיבה הנראית לעין שגם אנחנו, עובדי רשות להיום ועובדי רשות לשעבר ועובדי תאגיד להיום ועובדי תאגיד לעתיד, ניכנס לתוך המהומה חסרת השחר וחסרת הפשר הזאת.

<יצחק יושע: אין לנו שום ודאות מה המשך הקיום שלנו לעובדי הרשות שנזרקו לרחוב בגלל אוזלת היד שלכם, המחוקקים, כי היו לכם שנתיים למצוא זמן לכל עובד ועובד שאמור היה להיות מפוטר, גם במסגרת הרפורמות שעליהן הוסכמו על-ידי כל האיגודים המקצועיים, גם של ההנדסה וגם של העיתונאים.

<יצחק יושע: גם ברפורמה הזאת עובדים היו צריכים ללכת הביתה, והיו צריכים ללכת הביתה בכבוד, עם דאגה, למצוא להם פתרונות עבודה ופתרונות תעסוקה בכל מקום אפשרי שהמדינה מסוגלת לתת.

<יצחק יושע: אתם לא עשיתם את זה, והיום אנחנו נמצאים במקום הזה בגלל שאתם הסתם עובדים בעובדים.

<יצחק יושע: אז קדימה, תתעשתו ותפסיקו את הטררם והקרקס המטורף הזה.

דוד ביטן: תגיד, לעובדי פרי הגליל יש ודאות תעסוקתית?

דוד ביטן: למה לעיתונאים צריכה להיות ודאות עתידית?

דוד ביטן: לאף עובד אין ודאות לגבי הפרנסה שלו לאורך זמן.

דוד ביטן: אז תפסיקו כבר לדבר בצורה הזאת.

איילת נחמיאס ורבין: אם אתה לא רוצה שהם יהיו תלויים בך, זה לא תקין.

איילת נחמיאס ורבין: אם הם תלויים במצב כלכלי כזה או אחר, זה משהו אחר.

דוד ביטן: מי השלישי מטעם התאגיד?

דוד ביטן: אמרתי – שלושה מכל צד.

<שאול אמסטרדמסקי: שמי שאול אמסטרדמסקי, ואני ראש הדסק הכלכלי בתאגיד השידור הישראלי.

<שאול אמסטרדמסקי: אדוני יושב-ראש הוועדה המיוחדת, אני בעיתונות בסך הכול עשר שים; מתוכן ברוב המכריע של הזמן הייתי בעיתון כלכליסט – כן, זה מבית ידיעות אחרונות.

<שאול אמסטרדמסקי: את נוני מוזס פגשתי פעמיים בחיי, זה קרה במסדרון במקרה, ולא אמרנו אחד לשני דבר.

<שאול אמסטרדמסקי: מתוך התקופה הזאת במשך שנתיים שימשתי כתב כנסת.

<שאול אמסטרדמסקי: סיקרתי הרבה מאד את עבודת ועדת הכלכלה.

<שאול אמסטרדמסקי: אחר שנתיים למדתי אמת מאד פשוטה – הרבה מאד ממה שקורה בכנסת זו הצגה, ובעיקר מה שקורה בתוך חדרי הוועדות עצמן.

<שאול אמסטרדמסקי: וצר לי, אדוני יושב-ראש, הוועדה המיוחדת - גם אתה גם אני, כולנו ניצבים בהצגה המטופשת הזאת, שאין לה שום תכלית ושום תוחלת זולת לשרת את הגחמות של אדם אחד, ואחד בלבד – ראש הממשלה.

<שאול אמסטרדמסקי: אנחנו אפילו לא מבינים עד הסוף מה עובר בראשו, בטח לא אני – לא אדבר בשמך.

<שאול אמסטרדמסקי: אבל כל זה, זה רק הצגה.

<שאול אמסטרדמסקי: לפני יותר מחצי שנה שני אנשים שיושבים שם - המנכ"ל שלי ויושב-הראש - קראו אותי אליהם, והצליחו לשכנע אותי שאתם חברי הכנסת, יצרתם הזדמנות של פעם בדור להעמיד גוף שידור חדש, שיעשה דברים חדשים.

<שאול אמסטרדמסקי: היה לי טוב איפה שהייתי.

<שאול אמסטרדמסקי: לא היו לי תלונות בלבד.

<שאול אמסטרדמסקי: ובכל זאת הם שכנעו אותי שיש פה הזדמנות לא רעה בכלל.

<שאול אמסטרדמסקי: והימרתי.

<שאול אמסטרדמסקי: החלטתי להמר, ולעשות את הצעד הזה, משום שהייתי נאיבי.

<שאול אמסטרדמסקי: וחשבתי שאכן חברי הכנסת, שחוקקו את החוק הזה, ייתנו לנו העיתונאים ויתר העובדים של תאגיד השידור החדש, לקיים את תכלית החוק לטובת הציבור.

<שאול אמסטרדמסקי: והנה חלפו חודשים מעטים בלבד, ואין לי אלא לתת סטירה לעצמי ולומר: זו הפעם האחרונה שהייתי נאיבי, וזה מה שבאתי לומר היום.

<שאול אמסטרדמסקי: אני כבר לא נאיבי.

<שאול אמסטרדמסקי: אני מבין שכל מה שקורה פה הוא הצגה בלבד.

<שאול אמסטרדמסקי: שהדברים נסגרים מחוץ לחדר, כשחבר כנסת יוצא לדבר עם המנכ"ל או עם ראש המטה של שר האוצר, וכולנו פה ממשיכים לדבר.

<שאול אמסטרדמסקי: כל הדברים שנאמרים פה, כולל הדברים שלי, נאמרים לפרוטוקול, ולפרוטוקול בלבד.

<שאול אמסטרדמסקי: אני מניח שישמשו בהמשך בבג"ץ.

<שאול אמסטרדמסקי: הדבר האחרון שאני רוצה לומר – כל האנשים שיושבים פה, אנשים שעובדים אתי, אנשים שעובדים בגוף אחר, כולנו צריכים לדעת – החוק הזה לא משרת אף אחד – לא אותנו ולא אותם.

<שאול אמסטרדמסקי: הוא נועד בסך הכול, כפי שאמר פה אחד מחברי הכנסת לפניי, לזרוע את זרע הפורענות, לגרום לכך שתאגיד השידור החדש לא יתפקד בצורה טובה כדי שאחר כך חברי הכנסת – ואני מניח שחבר הכנסת ביטן ישמח לקחת את ההזדמנות הזו לידיו – לבוא ולחוקק חוק חדש או לתקן תיקון נוסף, ולקלקל את התאגיד עוד ועוד עד שלא תהיה שום ברירה אלא לסגור אותו ולעשות מהלך אחר כלשהו.

<שאול אמסטרדמסקי: תודה, אדוני יושב-הראש, על הזכות שנתת לי לדבר בכנסת ישראל.

<שאול אמסטרדמסקי: חייב לומר – אני עיתונאי וזה מעמד מאד לא נוח, לבוא ולדבר ליד שולחן הכנסת.

<שאול אמסטרדמסקי: זו הפעם הראשונה, ואני מקווה שזו הפעם האחרונה שאני עושה את זה.

<שאול אמסטרדמסקי: תודה רבה.

דוד ביטן: אתן בכל זאת אחד לכל צד.

קריאה: מה עם היוצרים?

דוד ביטן: אולי אסיים את הסבב ואתן שוב.

דוד ביטן: כרגע לא, מיקי.

דוד ביטן: מספיק.

דוד ביטן: בבקשה.

עיסאווי פריג': דוד, היועצים רוצים לדבר שם.

דוד ביטן: שמעתי, בסדר.

דוד ביטן: מה גם שהתיקון לחוק לא פוגע בהם.

דוד ביטן: אתם מדברים בלי הפסקה.

דוד ביטן: התיקון בכלל לא פוגע בכם.

דוד ביטן: הבנתי שאתם תומכים בתאגיד מהרגע הראשון.

דוד ביטן: בבקשה.

<יוסי הדר: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים.

<יוסי הדר: יוסי הדר, קול ישראל.

<יוסי הדר: לשעבר מגיש הכול דיבורים שלוש שנים, עשרים שנה ברדיו.

<יוסי הדר: הגשתי אלפי יומני חדשות, אבל אני לא בתאגיד מפני שסירבתי להצעה מבזה.

<יוסי הדר: עכשיו נמשיך הלאה.

<יוסי הדר: הצעת החוק הזו לטעמנו היא הרע במיעוטו, כלומר זה צעד בכיוון הנכון, שינוי מבורך, ואנחנו כמובן מודים לכל מי שפעל בעניין הזה, אבל ההצעה הזו שמונחת על השולחן אולי תתקן רק במעט את העוול הגדול שנעשה לעובדי רשות השידור, קול ישראל והערוץ הראשון, ולטעמי לפחות – דיברו על כך – היא צריכה לעבור שינויים משמעותיים כדי שהיא תעשה צדק, בעיקר בעקבות המיון השערורייתי והפסול ואולי גם הבלתי-חוקי שנעשה בתאגיד, ועל זה לא מספיק דיברו.

<יוסי הדר: אני רק רוצה לסבר את האוזן.

<יוסי הדר: מגיעים עובדים מוכשרים, מנוסים, עיתונאים, מגישים, צלמים, טכנאים, וזוכים להליך פוגעני, הליך חצוף שטרם נראה כמותו.

<יוסי הדר: הליך מיון חובבני, נעדר כל אמות מידה מקצועיות, נעדר שקיפות, מפלה, תוך זלזול בחוק ובזכויות העובדים, ואף אחד לא מדבר על זה.

<יוסי הדר: הכול בשיטת חבר מביא חבר ובהעדפת מקורבים, אבל כולם שותקים.

<יוסי הדר: וכל זה על מה?

<יוסי הדר: למה?

<יוסי הדר: רק כדי להביא את החברים והמקורבים מהברנז'ה.

<יוסי הדר: רק בגלל זה.

<יוסי הדר: הרי לא נבחנו באמת הכישורים של עובדי הרשות וניסיונם הרב.

<יוסי הדר: רבותיי, נעשה כאן בפירוש מעשה נבלה, ולכן התאגיד עד היום לא קם, כי צריך לשנות את העוול הזה שנעשה לעובדים, ואם זה יהיה במסגרת תאגיד החדשות, אז טוב, ואם זה יהיה במסגרת אחרת, אז טוב, ואני מקווה שאני מדבר פה בשם עשרות אם לא מאות עיתןנאים ועובדים מצוינים, משובחים שכל העוול שלהם, שהם לא החברים של הברנז'ה.

<יוסי הדר: הם לא בקליקה.

<יוסי הדר: הם לא במועדון הסגור.

<יוסי הדר: זה מה שרציתי לומר.

<יוסי הדר: תודה רבה.

דוד ביטן: זה לא מקום למחיאות כפיים.

דוד ביטן: יערה שפירא.

<יערה שפירא: יערה שפירא.

<יערה שפירא: אני כתבת בתאגיד, אני מוועד העיתונאים בתאגיד.

<יערה שפירא: אני חושבת, מכיוון שתכלית החוק קצת לא ברורה, אני מציעה שננסה להביא אותו באמצעות השינויים שייווצרו במציאות לאור העובדה שהחוק הזה כנראה יעבור.

קריאה: תעשה מה שאתה רוצה.

קריאה: אני לא יוצאת.

קריאה: התיק שלי פה.

קריאה: איילת, תדאגי לזה.

קריאה: אני לא יוצאת.

קריאה: התיק שלי נשאר פה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל את חייבת להירגע.

איילת נחמיאס ורבין: הם לא לוקחים שום דבר באלימות.

<רפי יששכר: האשה הזאת יוצאת עם 300 שקל פנסיה, היא חד-הורית, אתם זורקים אותה?

דוד ביטן: אני נותן אבל היא לא יכולה להפריע כל הזמן.

דוד ביטן: זו גם החלטה של הביטחון, לא שלי.

דוד ביטן: בכלל לא התערבתי בזה.

דוד ביטן: תראו למה מגיעים.

דוד ביטן: אני מבין שזו פגיעה בפרנסה, אבל זה לא יעזור – לא לתאגיד ולא לרשות השידור.

קריאה: לא נשאר לנו שום דבר חוץ מאשר לצעוק.

דוד ביטן: עדיין.

דוד ביטן: בבקשה.

דוד ביטן: לא להפריע.

שולי מועלם-רפאלי: לא, עובדי הכנסת הם לא צד בדבר.

שולי מועלם-רפאלי: די.

שולי מועלם-רפאלי: תפסיקו.

שולי מועלם-רפאלי: ביטן.

דוד ביטן: תוציאו אותו בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: לבוא אלינו בטענות – זה בסדר.

איילת נחמיאס ורבין: לא אליהם.

דוד ביטן: הם עושים את העבודה שלהם גם כן.

דוד ביטן: אי-אפשר להפריע כל הזמן.

איילת נחמיאס ורבין: נתנו גיבוי לסדרנים.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו הבעיה, לא הם.

דוד ביטן: עוד מעט נצא להפסקה.

דוד ביטן: אפשר לעשות את הדיון הזה הכי גרוע שאפשר או הכי טוב שאפשר.

דוד ביטן: אנחנו מבינים את הבעיה, לכן אני מתנהג בצורה אחרת ממה שאני רגיל לעשות בהרבה ישיבות, אבל זה שאתם תוקפים אחד את השני או מפריעים אחד לשני, זה לא נותן שום דבר, כי יכול להיות שמישהו מדבר, יאמר דברים נכונים, וכן נטמיע את זה בחוק, אז למה כל הדברים האלה?

<יערה שפירא: תודה.

<יערה שפירא: כפי שאמרתי, מכיוון שתכלית החוק קצת לא ברורה לי, אני מוצאת שהדרך הכי טובה לפענח אותה היא בעזרת השינויים שייווצרו במציאות אם החוק יעבור.

<יערה שפירא: השינויים הללו הם שניים: אל"ף, הפיטורים של מנהל החדשות שלנו.

<יערה שפירא: אדם מקצועי שנבחר בגלל הכישורים שלו, ויצירת כאוס ניהולי; ובי"ת, הפיצול של התאגיד לשניים - לתאגיד ולתאגיד חדשות, ויצירת כאוס ארגוני יחד עם בזבוז של עוד כספי ציבור.

<יערה שפירא: אם כך תכלית החוק כנראה היא יצירת כאוס.

<יערה שפירא: זה דבר שאני מאד מקווה שהוא בלתי-חוקי.

<יערה שפירא: אני לא משפטנית גדולה, ולכן את זה יכריע הבג"ץ.

<יערה שפירא: ובכל מקרה אנחנו יכולים כן להכריע שזה דבר שהוא בוודאי בלתי-ראוי.

<יערה שפירא: לכן אנחנו לא צריכים לתת לזה לעבור.

דוד ביטן: מאה אחוז.

דוד ביטן: טוב שיש בג"ץ.

דוד ביטן: בבקשה.

<גיל עומר: רק רוצה לומר שבעקבות ההערה של היועצת המשפטית וההערה שלך בעניין הדברים שאמרתי, ביקשתי ואני מבקש – היועץ המשפטי שלנו ירצה מחר לבוא ולפרוס את הטענה שהעליתי, והוא יגיע מחר להופיע בפני הוועדה, עו"ד דורי קלגסבלד.

קריאה: ומה עם אבינועם דנן?

קריאה: הוא כבר לא יועץ משפטי?

קריאה: זה גם במסגרת הכספים שנזרקים לפח?

דוד ביטן: אל"ף, כמובן אנחנו מסכימים לזה, למרות שזה עושה לי בעיה עם לוח הזמנים שנתתי.

דוד ביטן: אבל לתאם את המועד שהוא יבוא עם מנהלת הוועדה.

דוד ביטן: בנוסף, זה לא שהוא יכול לדבר ארבע שעות.

דוד ביטן: יהיה לו זמן מוגבל, תכינו את עצמכם, ואני מבקש מהיועץ המשפטי לממשלה להשיב ומהיועצת המשפטית של הוועדה.

דוד ביטן: רק תבינו שזה לא פרומו לבג"ץ.

דוד ביטן: תגידו את הטענות.

דוד ביטן: בבג"ץ תגידו מה שאתם רוצים.

דוד ביטן: בין כה וכה אתם הולכים לבג"ץ, אז מה זה משנה?

יגאל גואטה: הם עוד מקווים שהחוק לא יעבור.

דוד ביטן: הבנתי שכולם רוצים לדבר.

דוד ביטן: כרגע סיימתי.

דוד ביטן: אני אעשה עוד סבב.

דוד ביטן: אל תדאגו.

דוד ביטן: אף אחד לא ייצא מפה בלי שהוא מדבר.

דוד ביטן: אני רוצה לתת לאנשים שלא קשורים לא לתאגיד ולא לזה.

דוד ביטן: ד"ר תהילה שוורץ-אלטשולר, המכון הישראלי לדמוקרטיה.

דוד ביטן: נחזור אליכם, אל תדאגו.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: אין לי שמלה אדומה.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: אין לי שתי צמות כבר הרבה זנים.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: אני לא ילדה קטנה וגם לא כל כך תמה, אבל אני בכל זאת שואלת למה.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: והייתי כן מצפה שכל הרי הגעש וכל הסערות, יעמדו לרגע אחד מזעפם וייתנו תשובה.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: אדוני היושב-ראש, השקעתי שעות ארוכות בשנים האחרונות בתהליך חקיקת חוק התאגיד.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: אין הרבה אנשים במדינת ישראל חוץ ממומחי משרד התקשורת שקראו כל כך הרבה פעמים את כל סעיפיו.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: כבר בזמן החקיקה חשבתי, שקיר ברזל בין פוליטיקה ושידור ציבורי - לא יכול להתקיים וגם לא צריך להתקיים.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: צריך איזונים בין עצמאות ובין פיקוח – ופיקוח גם על הכסף וגם על התוכן.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: אבל צריך גם להבין, שמדובר בשידור ציבורי, כלומר במוצר רגיש, מוצר שמשקף מצב שבו פוליטיקאים מאסדרים את מי שאמורים איך שלא יהיה, לבקר אותם.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: וצריך לזכור גם שברשות השידור כבר 25 שנה משהו מתפקד בצורה לא כל כך טובה.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: ובחוק התאגיד הושגו איזונים שלא את כולם אהבתי, אבל שחשבתי שהם סבירים.

השאלה למה: החשש שחקיקה כזו מעורר הוא שהמטרה שלה היא להזיז לצד את חברי מועצת תאגיד השידור, את המנכ"ל ואת מנהל חטיבת החדשות.

השאלה למה: לזה קוראים חקיקה פרסונלית.

השאלה למה: וזה דבר רע מאד לחקיקה.

השאלה למה: גם השינויים שנעשו בין התזכיר לבין הצעת החוק עם הכפילות הזו של מנכ"ל ועורך הראשי, אינם מעקרים את ההיבט הפרסונלי החזק מאד של ההסדר הזה.

השאלה למה: וזה רק יוצר עוד בלגן לטווח ארוך – אני לא לשכת העבודה של מנכ"ל כזה או אחר או מנהל כזה או אחר.

השאלה למה: אני מסתכלת על הטווח הארוך.

השאלה למה: המבנה הארגוני החדש הזה של תאומים סיאמיים שאנחנו קצת מפרידים אותם וקת משאירים אותם מחוברים – אינו ישים.

השאלה למה: זה ייצור בעיות בירוקרטיות, זה ייצור קושי תפקודי.

השאלה למה: זה יוביל בזבוז כסף.

השאלה למה: גם הרעיון הזה שלפיו הממונה על התקציבים באוצר יהפוך להיות מנכ"ל העל של תאגידי השידור במקרה של סכסוכים, זה רק יגביר את המעורבות הפוליטית בפעילות השוטפת של התאגיד.

השאלה למה: אני חושבת שהחקיקה הזאת פוגעת בעיקרון שצריך להיות עבורכם, חברי הכנסת – עקרון חשוב: יציבות החוק.

השאלה למה: יש כאן זיגזג חקיקתי שבאמת איני מבינה את תכליתו.

יוסי יונה: הסברת אותו לפני כן, תהילה.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: הוא מנביע לקח שהוא הרבה יותר רחב מהסיפור הזה.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: לא נוכל לאורך זמן לספר לעצמנו סיפור על "סטארט אפ ניישן" ובמקביל לבצע את המתווה.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: הלא כל משקיע עתידי במדינת ישראל רואה מה שקורה כאן.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: זה נותן תחושה שלא כדאי לעשות עסקים עם הממשלה הזאת, כי כך, בגחמתיות, היא משנה את דעותיה.

דוד ביטן: לא שמעתי את הטענה הזאת אצלך במתווה הגז.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: אדוני, לא טיפלתי בסיפור של מתווה הגז.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: אני מומחית להסדרת תקשורת.

דוד ביטן: דיברתם ולא אמרתם את זה במתווה הגז.

דוד ביטן: זאת היתה הטענה שלנו, והטענה שלכם היתה הפוכה, של המכון הישראלי לדמוקרטיה.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: אין שלכם.

דוד ביטן: את מייצגת מכון מסוים.

דוד ביטן: אלא אם כן תגידי לי שאת מייצגת את עצמך.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: זה סתם להסית את הדיון.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: אני רוצה לומר עוד שני דברים.

דוד ביטן: אבל הם דיברו שם.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: לא נכון, אדוני.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: אנחנו מאד משתדלים לדבר בעניינים- - -

דוד ביטן: הטענה הזאת נשמעה גם שם.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: נניח לאמת להיאמר מפי מי שאמר.

דוד ביטן: דמוקרטיה אחרת.

איתן כבל: יש מי שדומה לכם.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: גם לגבי הדמיון אפשר לדבר.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: ההצעה הזאת, נכון שהיא לא פורצת את מסגרת התקציב – כך לפי ההתחייבויות, אבל היא תיצור קיצוץ בתקציב שיוקדש בסוף לחדשות וסדר-יום בשידור הציבורי, כי ילך יותר כסף על מנגנון ופחות כסף על תוכן.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: ההצעה זאת מכניסה שוב אלמנט של תקופת מעבר.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: אני מלווה את הסיפור הזה של הקמת התאגיד כאמור כבר שנתיים.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: הסיפור הזה של זמן של שלושה חודשים לתקופת מעבר הוא הפיל בחדר.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: כולם יודעים כאן שזה לא ריאלי ולא ישים.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: אני רוצה לומר עוד דבר אחד לחבר הכנסת אמיר אוחנה, עם הטענה שלו לגבי השוק החופשי.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: ברור שגם, כפי שאמר חבר הכנסת ביטן, זה לא הדבר שעומד כאן על סדר-היום, אבל כדאי אולי לומר, כי אני עוסקת בעניינים האלה כל כך הרבה שנים.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: יש הבדל בין תחרות חופשית לבין השאלה האם יפרחו אלפי פרחים.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: גם אם מחר המדינה תסיר את ידיה לגמרי משוק התקשורת, לא יפרחו כאן אלפי פרחים.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: הראיה הטובה ביותר לכך היא שוק העיתונות הכתובה.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: זה שוק לא מאוסדר, ובכל זאת יש בו נטיות ריכוזיות חזקות.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: וריכוזיות – אתם יודעים – מובילה להרבה מאד כוח בידיים של מעטים.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: לסיכום, טענתי בעבר ואני טוענת גם היום – גם כללים וכללי-כללים וסעיפים וסעיפי-סעיפים אינם ערובה לעצמאות.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: עצמאות היא הלך נפש.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: עצמאות היא אתוס ארגוני של ארגון, ומה שכואב לי זה שאת זה אנחנו מקלקלים עכשיו.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: הסיפור של מי ימנה ומה ימנה ומה תהיה נשיאת בית המשפט העליון הוא באמת משני בחשיבותו.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: אני נכנסתי לעולם הזה של החברה האזרחית בתחום התקשורת כדי להילחם במיתוס שלפיו יש דבר כזה תקשורת אובייקטיבית.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: אין דבר כזה תקשורת אובייקטיבית, אבל לא נכנסתי לשם כדי להשאיר וואקום, אלא כדי לומר בקול שמה מחליף את המיתוס הזה של האובייקטיביות הם גיוון, הגינות, יושר מידות.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: ויש פה הזדמנות חסרת-תקדים לייצר גוף תקשורת מגוון.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: יש פה הזדמנות חסרת-תקדים לימין.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: לא לשמאל.

<תהילה שוורץ-אלטשולר: וחבל.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: איתן, אתה יכול להחליף אותי?

<עידית בן-אליהו: המכון הישראלי לדמוקרטיה עשה סרט עם חשיפות רק של עיתונאים מערוצים 2 ו-10, ולא הכניס אפילו חשיפה אחת של עיתונאים מרשות השידור.

<יוסי הדר: זה לא דמוקרטיה.

<יוסי הדר: המכון הישראלי לדמוקרטיה, במירכאות.

קריאה: זו לא טעות – זו מדיניות.

<עידית בן-אליהו: וכשכתבתי לכם את זה בפייסבוק, העפת אותי.

קריאה: עשיתם טעות שתמכתם בחוק המקורי בהתחלה, ועכשיו אתם לא יודעים איך להתגונן – אתם ואבי ליכט.

איתן כבל: ליאת רגב, בבקשה.

<ליאת רגב: ליאת רגב.

<ליאת רגב: נכון לשבוע הקרוב אני מגישה ברשות השידור 19 שנה.

<ליאת רגב: אגיד ברגע את הרזומה לא כדי להתהדר אלא כדי להבין איזה פיחות נוראי במעמדי עשה לי תאגיד השידור הציבורי.

<ליאת רגב: בעצם חיסל את העבודה שלי, את פירות עמלי של 19 שנה, וסליחה שאני דומעת – בחיים שלי לא דיברתי עם פוליטיקאים, חוץ מאשר ביומן צהריים ברשת ב'.

<ליאת רגב: אני הגשתי את בוקר טוב ישראל, הגשתי את תוכנית המוסף עם גאולה אבן, אני מגישה יומני צהריים ברשת ב'.

<ליאת רגב: אני מחליפה בהכול דיבורים ברשת ב', אני מגישה שתי תוכניות בימי ששי ברשת ב', שהן על-פי סקר TGI שתי התוכניות המואזנות ביותר בימי ששי, והן תוכניות סופר אהודות ברשת ב'.

<ליאת רגב: אני עושה את כל הדברים האלה עם משכורת לא גבוהה.

<ליאת רגב: אין לי שכר בכירים.

<ליאת רגב: גם משכורת זה לא העניין המרכזי בחיי.

<ליאת רגב: מה שאני אוהבת זה את עבודתי העיתונאית, מאד.

<ליאת רגב: אני עושה אותה ביושר רב.

<ליאת רגב: איפה דב גיל-הר?

<ליאת רגב: הוא חבר שלי.

<ליאת רגב: דובי, אני ממש מקנאה בך שרק חודש וחצי חייך מטולטלים.

<ליאת רגב: בוא אלינו לים.

<ליאת רגב: כבר שלוש שנים הספינה שלנו מיטלטלת ממקום למקום.

<ליאת רגב: אני ממש לא מרחמת עליך.

<ליאת רגב: אני רוצה לומר לשאול אמסטרדמסקי שהוא נאיבי?

<ליאת רגב: אני נאיבית.

<ליאת רגב: אני חשבתי ביושר שאני פשוט אעבוד, וזה מה שאני עושה.

<ליאת רגב: אני עובדת, אני לא מתחככת בפוליטיקאים, כלום אני לא עושה.

<ליאת רגב: אני רק עובדת, ואני חשבתי שאם אני אעבוד ביושר, בסופו של דבר הדבר הזה גם יהדהד החוצה.

<ליאת רגב: אני ישבתי שנתיים.

<ליאת רגב: שנתיים, ולא קיבלתי טלפון מרשת ב'.

<ליאת רגב: אני ראיתי איך מחתימים עיתונאים ממקומות אחרים – מערוץ 10, מגלי צה"ל.

<ליאת רגב: אני לא רוצה פה לנקוב בשמות, אבל אנשים שהם יותר מבוגרים ושהם פרילנסרים מרשתות אחרות.

<ליאת רגב: אולי כן אנקוב בשמות האלה בהמשך.

<ליאת רגב: לא קיבלתי שום פנייה.

<ליאת רגב: אני יושבת, ואומרת – לא נוח לי להעיד על עצמי.

<ליאת רגב: אתם מכירים אותי.

<ליאת רגב: אני ראיינתי את כולכם.

<ליאת רגב: כולכם מודעים לאיכויות שלי.

<ליאת רגב: אני לא קיבלתי שום פנייה, וראיתי איך כזרם מגיעים עיתונאים מערוץ 10, ומגיעים גל"צניקים.

<ליאת רגב: התאגיד מלא בגל"צניקים שעובדים שם כרגע בזמן שמפיקות ברשות השידור לא יודעות מה יקרה אתן.

<ליאת רגב: ובסוף כשכבר קיבלתי את הטלפון הראשון – הוזמנתי לעומר – אגב, הטענות שלי הן לא ברמה הפרסונלית דווקא לעומר.

<ליאת רגב: אני לא רוצה לומר איזו הצעה הוא הציע לי, כי זו היתה אחת ההצעות המבישות שקיבלתי בחיי.

<ליאת רגב: לקחה אותי 20 שנה אחורה בקריירה, ואחרי שאמרתי לו בשנייה הראשונה: אני לא אקח את ההצעה הזאת, כי אתה לא תשפיל אותי ברמה הזאת, עומר אמר לי: זה התקן האחרון ברשת ב', ואם את לא לוקחת אותו, את לא תעבדי ברשת ב'.

<ליאת רגב: הוא קרא לי אחרי שהוא החתים שם מגישים מכלי תקשורת אחרים, ואני לא יושבת על תקן ברשת ב'.

<ליאת רגב: סליחה, אני לא רוצה לבכות.

<ליאת רגב: ואז אמרתי: אולי אוחתם לימי ששי, כי שמעתי כמה התוכניות שלי בימי ששי הן תוכניות מעולות.

<ליאת רגב: ואז אני יושבת ואני רואה: שנה לפניי מוחתם קובי אוז על תוכנית.

<ליאת רגב: אני תוהה מתי.

<ליאת רגב: דורון צברי – למיטב ידיעתי מקבל תוכנית ביום ששי – אני טועה?

<ליאת רגב: אם אני לא טועה, הוא מקבל את המשבצת שלי ברשת ב'.

<ליאת רגב: דורון צברי קיבל תוכנית ברשת ב'.

<ליאת רגב: אמילי עמרוסי הוחתמה לפניי.

<ליאת רגב: אני לא מוחתמת כל הזמן הזה.

<ליאת רגב: אני רק מקבלת כל הזמן הזה את הפושים האלה של ואלה שהאנשים האלה מוחתמים.

<ליאת רגב: אתם יכולים לבדוק את זה.

<ליאת רגב: שלום קיטל.

<ליאת רגב: רועי שרון מערוץ 10.

<ליאת רגב: רומי נוימרק מערוץ 10.

<ליאת רגב: כל האנשים האלה מוחתמים ואני יושבת בבית ואומרת: מה אתי?

<ליאת רגב: חשבתי שהתוכניות שלי בימי ששי באמת היו יחסית מוצלחות.

<ליאת רגב: תראו את הסקר TGI.

<ליאת רגב: אני לא ממציאה את זה.

<ליאת רגב: אז קראו לי לפגישה ביום ששי – עומר היה בחופש – קרא לי אסף שלונסקי, אחרי שכל האנשים האלה הוחתמו, ושכחתי לומר את נעם סמל ולוסי איוב ויובל אלבשן שניגש אליי, כי לא היה לו נעים ממני, כי הוא התראיין אצלי עשרות פעמים בתוכנית, יובל, והוא יודע מה הערך שלה, ולא היה לו נעים שמחתימים אותו לפניי בתאגיד השידור הציבורי.

<ליאת רגב: ואני עובדת רשות שידור ואני הולכת לאבד את העבודה שלי.

<ליאת רגב: וקרא לי אסף שלונסקי לפגישה ואמר לי: אנחנו רוצים שתעשי את התוכנית שלך.

<ליאת רגב: את עושה תוכנית נהדרת, ואת עושה תוכניות נורא יפות בים ששי – בואי תשדרי אצלנו ביום ששי ב-17:00 אחר הצהריים.

<ליאת רגב: אני משדרת כרגע ב-08:00 בבוקר.

<ליאת רגב: זה שיא הרייטינג של יום ששי.

<ליאת רגב: 17:00 בערב זה פיחות נורא במעמדי המקצועי.

<ליאת רגב: אמרתי לו: אסף, למה אני צריכה לזוז מילימטר מהמשבצת שלי?

<ליאת רגב: לטובת מי אתם בוזזים את המשרות שלי?

<ליאת רגב: מה שנעשה שם זה ביזה של משרות שנפלטו לשוק התקשורת.

<ליאת רגב: תבינו את זה.

<ליאת רגב: המון משרות מבוקשות נפלטו לאוויר, וכל מיני עיתונאים פשוט קיבלו את המשרות האלה על חשבוננו.

<ליאת רגב: אתם לא מבינים את זה.

<ליאת רגב: ומה שיוסי אמר זה נכון, ואני אומרת את זה גם לכם, למנהלים.

<ליאת רגב: ותאמינו לי – אני לא אדם פוליטי.

<ליאת רגב: החיים לא התערבבתי בכלום.

<ליאת רגב: זה שאני באתי לפה הבוקר זה באמת בגלל שאתם הגזמתם.

<ליאת רגב: אם אתם הייתם מכבדים את אנשי רשות השידור, וקולטים אותם בכבוד, אתם הייתם נשארים מנהלים של התאגיד, וכל המעמד הזה היה נמנע.

<ליאת רגב: אתם עוררתם כזה אנטגוניזם כל השנים האלה של עובדי רשות השידור.

<ליאת רגב: אני בסופו של דבר הוחתמתי כפרילאנס.

<ליאת רגב: אני בכלל לא בתקן, אחרי 19 שנה ברשות השידור.

<יוסי הדר: חבל שחתמת בכלל.

הם אמרו: אגיד עוד משהו.

הם אמרו: אני סופר מתאימה להם, כי אני גם מגישה בטלוויזיה וגם מגישה בערוץ הראשון.

הם אמרו: כמו שאתם מבינים, המנהלים שלי מספיק מעריכים אותי כדי לתת לי תוכניות פריים טיים.

הם אמרו: התקשרו כמה וכמה פעמים למנהלים של התאגיד אנשים ואמרו:

הם אמרו: אנחנו לא מבינים למה אתם לא מחתימים אותה בטלוויזיה.

הם אמרו: התשובה שהתקבלה היתה שאין לי סיכוי לעלות על המסך.

הם אמרו: זו התשובה שקיבלתי.

הם אמרו: תשמעו, לא נעים לי להעיד על היכולות שלי.

הם אמרו: אתם מכירים את היכולות שלי.

הם אמרו: אתם רואים אותן ושומעים אותן.

נורית קורן: לך נתנו תשובות.

<ליאת רגב: אבל זה אחרי שנה וחצי.

<ליאת רגב: למה באתי לפה?

<ליאת רגב: כי אני רוצה לומר לכם שאם אתם לא תשנו את הסעיף הזה שקובע שאסור להזיז את אנשי התאגיד מהתפקידים שלהם, תאמינו לי, אני גם רוצה לומר לאנשי התאגיד – אני לא רוצה שתיפגעו.

<ליאת רגב: הלוואי שלא הייתם יכולים להיפגע, אבל אתם צריכים להבין שאנחנו נדרסנו בדרך.

<ליאת רגב: אין לי שום ברירה חוץ מאשר לומר את המשפטים האלה היום.

<ליאת רגב: אני לא רוצה שתיפגעו.

<ליאת רגב: אני לא רוצה שיפטרו אתכם.

<ליאת רגב: אני לא רוצה שאף אחד ייפגע, אבל אתם צריכים להבין כמה פגעו בי וכמה פגעו בחברות שלי וכמה פגעו בטכנאים של קול ישראל.

<ליאת רגב: תבינו – טכנאים בני 46, שמפרנסים משפחות עם משכנתא קיבלו בתאגיד משכורת של 8,500 שקל ברוטו.

<ליאת רגב: הם צריכים לפרנס משפחות עם 6,500 ברוטו?

<ליאת רגב: מי מכם בגיל הזה יכול ללכת הביתה ולהתפרנס ככה?

<ליאת רגב: אני גם רוצה לומר את זה לאבי ליכט.

<ליאת רגב: יש פה אנשים מהלשכה המשפטית?

איתן כבל: יש שני משנים.

<ליאת רגב: אתם כל הזמן טוענים שאי-אפשר לעשות את זה, כי זו פגיעה משפטית.

<ליאת רגב: היתה אפליה בוטה בתהליך הקבלה לתאגיד.

<ליאת רגב: היתה אפליה בוטה.

<ליאת רגב: והדרך היחידה שלכם לתקן את זה, זה עכשיו בסעיף הספציפי הזה.

<ליאת רגב: כי אם עכשיו בתוך הסעיף הספציפי הזה תינתן עדיפות לעובדי רשות השידור כדי לתקן את העוול הנורא – אני יודעת שאין תקנים.

<ליאת רגב: מעניין אצל מי כל התקנים האלה.

<ליאת רגב: זאת ההזדמנות האחרונה שלכם לתקן את האפליה הבוטה.

<ליאת רגב: זאת אפליה איומה, מה שנעשה שם.

איתן כבל: נתתי לך.

איתן כבל: באמת.

<ליאת רגב: לא נורא.

<ליאת רגב: שתקתי כל השנים.

<ליאת רגב: כל הנאומים שנשאתי ברדיו בימי ששי בבוקר היו לטובת החברים שלי.

<ליאת רגב: בחיים לא דיברתי על עצמי.

<ליאת רגב: והטענה המשפטית שלכם שכאילו אנחנו מפוטרים בחוק והם לא מפוטרים על-פי חוק – אל"ף, אתם יכולים לחוקק חוק הפוך.

<ליאת רגב: זה דבר אחד שאני רוצה לטעון באוזניכם.

<ליאת רגב: והדבר השני – יש פה אפליה בוטה.

<ליאת רגב: אין שום דרך בשלב הזה לתקן את האפליה הזו למעט שינוי תפקידים, אפשרות לפיטורים ולתת קדימות לעובדי רשות השידור.

<ליאת רגב: אין לכם דרך אחרת לתקן את האפליה הזאת.

איתן כבל: תודה.

<משה שגב: איתן, כפי שאתה רואה, זו דוגמה קטנה של עובדת בכירה שהעזה בכלל לבוא ולדבר פה מול כולם.

<משה שגב: תבינו שיש הרבה שלא מסוגלים.

<משה שגב: פוחדים לבוא ולדבר.

<משה שגב: אתם צריכים להבין – האפליה הזאת שנעשתה היא לאורך כל השדרה, מלמעלה עד למטה.

<משה שגב: פשוט בושה וחרפה.

איתן כבל: שגב, די.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברת הכנסת נורית קורן ולאחר מכן חבר הכנסת יגאל גואטה.

נורית קורן: ליאת רגב גרמה לי רק להצדיק את הפנייה שלי, ולשאול איך מילאו את התקנים, איך בכלל קלטו אנשים, לפי אילו קריטריונים.

נורית קורן: אבל כבר אמרתי את זה, ואני חוזרת על זה שוב, כי זה פשוט מקומם אותי שאתה כחבר כנסת, אתה רוצה לדעת, בתחילת דרכי, כשהייתי בפעם הראשונה בישיבה על התאגיד, וראיתי מה קורה.

נורית קורן: דעתי לא היתה נוחה מהחוק הקודם, ושאלתי, מה הקריטריונים לקבלת עובדים?

נורית קורן: ומה נעשה – נשלח לי החוק.

נורית קורן: אנחנו לפי החוק.

נורית קורן: לא כתוב שם: פולטים, יש משרות, יש דברים.

נורית קורן: איך?

נורית קורן: וזה בדיוק מה שאמרה לי ליאת רגב.

נורית קורן: ואני פשוט כל פעם נחרדת ואומרת שהתאגיד הזה לא עובד כמו שצריך.

נורית קורן: יש לי שאלה אליך, אדוני יושב-ראש התאגיד.

נורית קורן: האם יש מצב שיש חיכוכים בין הדירקטוריון לצוות המקצועי כרגע, כשעוד לא עליתם לגמרי לאוויר?

נורית קורן: האם יש המצב הזה?

נורית קורן: אפשר לקבל תשובה?

<גיל עומר: אני לא מבין מה את שואלת.

נורית קורן: הרי יש מועצה שמקבלת החלטה, והיא צריכה לומר מה יהיה התוכן שלכם, מה יהיו הדברים, האם יש התנהלות שיש דברים שיורדים מלמעלה, ולמטה הם לא מיושמים?

<גיל עומר: שאלת, ואחדד.

<גיל עומר: האם יש מחלוקות וחילוקי דעות?

<גיל עומר: התשובה הא חד-משמעית כן.

<גיל עומר: אנחנו כמועצה אמורים לפקח ולקבוע נהלים.

<גיל עומר: לא תמיד אוהבים את מה שאנחנו מחליטים.

<גיל עומר: כך זה צריך להיות.

<גיל עומר: האם יש חילוקי דעות?

<גיל עומר: בהחלט.

<גיל עומר: אנחנו לא שם כדי לעשות מה שההנהלה רוצה או חושבת אלא אנחנו שם כדי לפקח, ולכן אם יש חילוקי דעות?

<גיל עומר: בהחלט יש.

נורית קורן: בפיקוח זה ברור לי, אבל בנהלי עבודה, כשיורד למטה, כשצריך להיות תוכן מסוים, ובסוף אנשי המקצוע לא עושים את זה – זה קורה?

<גיל עומר: התשובה היא לא.

<גיל עומר: אני יודע בדיוק למה את מכוונת – שמעתי גם מקודם מה אמרו לך.

<גיל עומר: אם את רוצה לקחת אירע נקודתי חסר חשיבות, את מוזמנת לעשות את זה.

נורית קורן: זה לא נקודתי.

נורית קורן: אל תקטין אותו כל כך, כי זה מאד חשוב, שאם יש ועדת תוכן שמחליטה מה יהיה התוכן, וכשזה מגיע לדרגים שצריכים לעשות את זה, לא עושים את זה, חמור ביותר.

נורית קורן: כי אם זה היה בגוף פרטי, האדם מזמן היה הולך הביתה.

נורית קורן: זה מבחינתי חמור ביותר, וזה אומר שיש משהו בהתנהלות שלכם לא בסדר.

נורית קורן: לגבי עובדי רשות השידור, לבי אתם.

אמיר אוחנה: מה הבעיה?

אמיר אוחנה: היא צודקת.

נורית קורן: בטח שאני צודקת.

נורית קורן: אם לא הייתי צודקת, לא הייתי פה.

נורית קורן: אני יודעת מה שאני אומרת.

יוסי יונה: תפרטי, נורית.

נורית קורן: אני לא יכולה לפרט מעבר לזה.

נורית קורן: הוא הבין בדיוק.

יוסי יונה: אני אומר את זה בכנות.

יוסי יונה: אני רוצה לדעת.

נורית קורן: תכף.

נורית קורן: לי מאד חשוב שרשת ב' תישאר כמו שהיא פועלת, וגם רדיו מורשת.

נורית קורן: רדיו מורשת בינתיים מראה שהוא כל הזמן רר עולה ברייטינג.

נורית קורן: הוא נותן לפלח אוכלוסייה מאד חשוב שירות מצוין, וכדאי להשאיר אותו בתאגיד החדש, של רשות השידור, מה שיהיה.

שולי מועלם-רפאלי: רשות השידור?

שולי מועלם-רפאלי: בחייאת, נורית.

נורית קורן: שולי, אל תתפסי אותי.

נורית קורן: אני לא יודעת איך קוראים לתאגיד החדש.

שולי מועלם-רפאלי: ככה אנחנו נראים.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו שנים יושבים על זה, ואז- - -

נורית קורן: מה לעשות?

נורית קורן: באו חברי כנסת חדשים שרואים את הדברים בעין אחרת.

שולי מועלם-רפאלי: מותר לראות בעין אחרת, רק כדאי ללמוד את הדברים לפני שבאים לפה ואומרים דברים שהם אמירות- - -

נורית קורן: שולי, תודה רבה.

נורית קורן: שתינו בקואליציה, שתינו רוצות שיהיה יותר טוב לרשות השידור.

שולי מועלם-רפאלי: החוק הזה הוא לא קשור לאופוזיציה וקואליציה.

שולי מועלם-רפאלי: העוול שנגרם פה לאנשים לא קשור לקואליציה ואופוזיציה.

שולי מועלם-רפאלי: זו הטעות שלכם, שלקחתם את המקום הזה.

נורית קורן: אנחנו רוצים שיהיה טוב לעובדי רשות השידור.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו רוצים שיהיה שידור ציבורי ראוי.

שולי מועלם-רפאלי: קודם כל זה מה שאנחנו רוצים.

איילת נחמיאס ורבין: אני מטפלת באופן אישי בעניינים האלה, אז אל תציגי את זה- - -

איתן כבל: תנו לה לסיים.

איתן כבל: בבקשה.

נורית קורן: אני חושבת שמאד חשוב, שהיה צריך לעשות בעדיפות ראשונה שהתאגיד ייקח את האנשים של רשות השידור ואת האנשים המקצועיים, ולא לזרוק אותם הביתה, כפי שליאת אמרה.

נורית קורן: אני מבקשת שאנחנו צריכים עכשיו בתאגיד החדשות לנסות לפתוח את היריעה, ולנסות לקלוט כמה שיותר אנשים מרשות השידור.

נורית קורן: אני מסתכלת על המשפחות.

נורית קורן: אני לא מסתכלת עובד.

נורית קורן: אני מסתכלת על כמה משפחות.

נורית קורן: וגם בתאגיד.

נורית קורן: היה צריך לתת להם אופק תעסוקתי.

נורית קורן: הם חתמו חוזים.

נורית קורן: אנחנו צריכים לשבת ולראות, גם במחיר של לפתוח את החוק הקודם כדי להגיע לתוצאה הטובה ביותר.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חבר הכנסת גואטה, ולאחר מכן לירן עצמור.

יגאל גואטה: אדוני היושב-ראש, אני מודה שכחבר כנסת חדש אין לי כזה פז"מ כמו לאיילת נחמיאס או כמו לשולי מועלם, אבל מה לעשות – נכנסתי לכנסת רק לפני שנה, והגעתי לוועדות רק לפני כשבעה-שמונה חודשים.

איילת נחמיאס ורבין: עושה רעש כמו לפני עשר שנים.

יגאל גואטה: חבל שלא הייתי פה לפני זה – אני חושב שלא היינו מגיעים למצב הזה, איילת נחמיאס ורבין.

יגאל גואטה: לא הייתי נותן לכם להגיע למצב הזה.

יגאל גואטה: תשאל מה עשיתי בוועדה על הרפורמות עם האופוזיציה ביחד.

יגאל גואטה: בכל אופן, אני שוב חוזר – הרי בעצם מה שאנשי התאגיד מלינים היום זה בדיוק אותו תהליך שעובדי רשות השידור עברו עד עכשיו וממשיכים לעבור, ואחד הדברים הנוראיים שאנחנו גרמנו כחברי כנסת, שנתנו לעובדי התאגיד, או לאלה שנקלטים, ולעובדי רשות השידור, להשתסות אחד בשני שזה פשוט פשע.

יגאל גואטה: זה פשע לא נורמלי.

יגאל גואטה: משסים עובדי רשות שידור בתסריטאים, עובדי תאגיד בעובדי רשות שידור.

יגאל גואטה: זה לא נורמלי.

יגאל גואטה: באמת לא אלה אשמים ולא אלה אשמים.

יגאל גואטה: אנחנו אשמים, שהתנהלו בצורה לא נורמלית.

יגאל גואטה: אמרתי את זה כבר פעמיים.

יגאל גואטה: אף פסיכיאטר לא מבין מה קרה פה בסיפור של התאגיד הזה.

יגאל גואטה: זה משהו מטורף.

יגאל גואטה: אנשים שלפני שנתיים דיברו בעד, פתאום מדברים נגד.

יגאל גואטה: אנשים שדיברו נגד, מדברים בעד.

יגאל גואטה: אף אחד לא מבין מה קורה פה.

יגאל גואטה: כולם יודעים בדיוק מה קורה פה בעצם.

יגאל גואטה: ושמעתי את הגב' ליאת רגב, וזה מאד ריגש אותי, כמו שעשרות עובדי רשות השידור ישבו אצלי במשרד ובכו, ושוב אני אומר - נכנסתי מאוחר לתהליך, ושמעתי סיפורים מסמרי שיער על מישהי שהלכה למכרז, ובפעם הראשונה אמרו לה שהיא לא עוברת תנאי הסף.

יגאל גואטה: עובדת רשות השידור שבאה להתקבל בתאגיד.

יגאל גואטה: עובדת ותיקה, שלכל הדעות היא סופר מקצועית, ואחרי זה הלכה למכרז שני, ואמרו לה שלא הגישה בזמן – בגלל זה לא נבחרה.

יגאל גואטה: ובפעם השלישית היא הגישה, אבל לא הגישה נכון.

יגאל גואטה: ובפעם הרביעית אומרים לה שתנאי הסף גבוהים מדי - מורידים את תנאי הסף.

יגאל גואטה: משהו מטורף.

יגאל גואטה: לכן אני רוצה לומר לכם, רבותיי, ואני פונה אליכם, גיל וקובלנץ – כפי שאמרתי בפעם הקודמת, אני חושב שאם הייתם מנהלים את התהליך הזה בצורה רגישה יותר ובשוויוניות, בכבוד- - -

קריאה: בצורה שקופה.

קריאה: הוגנת.

יגאל גואטה: חושבים שלא כתבתי את המילה הזאת?

יגאל גואטה: בצורה שקופה וקצת פחות ביהירות ושחצנות, תסלחו לי.

יגאל גואטה: אתם קצת יהירים ושחצנים.

יגאל גואטה: מדובר פה בדיני נפשות.

יגאל גואטה: מדובר פה בעובדים שזו הפרנסה שלהם, שהם לא ישנים בלילה.

יגאל גואטה: התהליך שעשיתם היה גרעו ביותר.

יגאל גואטה: אמרתי את זה בהתחלה, אמרתי את זה באמצע, ואני אומר את זה גם עכשיו.

יגאל גואטה: יש לי הרבה להלין עליכם בנושא הזה של התהליך.

יגאל גואטה: ולגבי מה שאמר דב גיל-הר - אני מקווה שהוא עוד פה, לגבי הייצוג הסופר-סופר עדתי ודתי.

יגאל גואטה: אתה ממש-ממש לא פוגע.

יגאל גואטה: כל הסיפור הזה של מועצת התאגיד, השידור הישראלי הציבורי לידתו והורתו בטומאה.

יגאל גואטה: ולמה – אני אקריא לך את מועצת תאגיד השידור הציבורי: מר גיל עומר, הגב' מישל קרמרמן, פרופ' דוד אלכסנדר, מר נפתלי גליקסברג, הגב' אהובה פיינמסר, דלית שטאובר, אורנה דייטש, אבי רהט, חמיס אבולעפיה.

יגאל גואטה: אין פה שום מזרחי, אין פה שום חרדי.

יגאל גואטה: יש פה ערבי אחד, וכל השאר, תסלחו לי, לא מייצגים את מה שקורה במדינה הזאת.

יגאל גואטה: אין פה שום ייצוג הולם לציבור במדינה הזאת.

יגאל גואטה: זאת המועצה.

יגאל גואטה: זאת רק המועצה.

יגאל גואטה: אני מקווה מאד שהגב' ליאת רגב, שבאמת ריגשה אותי, שאף אחד לא פסל אותה בגלל ששם המשפחה שלה רגב - אולי חשבו שהיא קשורה למירי רגב.

יגאל גואטה: ..

יגאל גואטה: לכן אני אומר לכם, רבותיי, אתם לא יכולים להלין פה על מה שקורה עכשיו כלפי התאגיד, כי אתם עשיתם דברים הרבה יותר גרועים כלפי עובדי רשות השידור.

יגאל גואטה: הרבה יותר גרועים.

<אלדד קובלנץ: חבר הכנסת גואטה, מה שאתה אומר פה הוא מאד-מאד חמור.

<אלדד קובלנץ: אני לא יכול לקבל את זה.

<אלדד קובלנץ: אתה מסתמך על כמה מקרים- - -

קריאות: - -

יגאל גואטה: מה שאני אומר לך זאת אמת לאמתה.

יגאל גואטה: עשרות עובדים ישבו אצלי במשרד בוכים שאתם מבזים אותם ואתם מתעללים בהם, ואתם מתנהגים אליהם כמו לחיות.

יגאל גואטה: יותר גרוע אפילו.

<אלדד קובלנץ: לא מקבל את זה.

קריאות: - -

<משה שגב: גם עובדי החינוכית לא מקבלים אותו.

<משה שגב: תשאלו את עובדי החינוכית.

יגאל גואטה: יודע מה, מר קובלנץ?

יגאל גואטה: אם היית מקבל את זה ומכה על חטא – אולי היינו יכולים להשתנות.

יגאל גואטה: הבעיה שאתה אפילו לא חושב שעשית טעות.

יגאל גואטה: אתם אפילו לא מבינים שטעיתם.

יגאל גואטה: אתם אפילו לא מבינים שהתנהלתם לבני אדם כמו לבהמות, וגם לבהמות לא מתנהלים ככה.

קריאות: - -

קריאה: מבקר הפנים זה תפקיד תפור.

<משה שגב: גואטה, יש לזה פתרון – 100 מיליון שקל פותר את כל הדבר הזה.

<משה שגב: תלחצו את שר האוצר.

<משה שגב: זה הכול.

יגאל גואטה: תן לי לסיים.

יגאל גואטה: לא קשור.

יגאל גואטה: אמרתי – כל הסיפור הזה של התאגיד עוד במועצה שמינו- - -

שולי מועלם-רפאלי: אבל את המועצה לא מינו אנשי התאגיד.

שולי מועלם-רפאלי: כשאתה מביא את המועצה רק תדייק.

שולי מועלם-רפאלי: רק לדייק.

שולי מועלם-רפאלי: אני אתך.

שולי מועלם-רפאלי: רק בזה תדייק.

איילת נחמיאס ורבין: התאגיד ייפתח יום אחרי הבחירות להסתדרות.

יגאל גואטה: אני דייקתי, לא הקשבת.

יגאל גואטה: כל סיפור התאגיד הזה לידתו והורתו בטומאה.

שולי מועלם-רפאלי: הקשבתי.

יגאל גואטה: אני דייקתי, לא הקשבת.

יגאל גואטה: אמרתי – שוב – גם המינוי של המועצה שלו היה גרוע.

יגאל גואטה: כשדיבר דב גיל-הר על נושא של ייצוג דתי ועדתי, לא רואים את זה פה, מה לעשות?

יגאל גואטה: זה מה שאמרתי.

יגאל גואטה: לכן רבותיי, אני מבקש בכל לשון של בקשה.

יגאל גואטה: אני יודע שזה קשה, אבל שמתי לב שכשרוצים, אפשר להשיג כסף, ואין בעיה תקציבית ואין שום דבר.

יגאל גואטה: רבותיי, מדובר פה באמת על הסוף של הסיפור.

יגאל גואטה: אנחנו חייבים שהסוף יהיה סוף שמח לכל המשפחות האלה, ונפסיק ליצור מלחמה בין עובדי התאגיד לבין עובדי רשות השידור לבין התסריטאים.

יגאל גואטה: בואו נמצא פתרון, ואפשרי למצוא פתרון, כי עכשיו אני שומע שיש תחנת רקע, שצריך להגדיל אותה, וצריך עוד ועוד תקנים.

איילת נחמיאס ורבין: זו הבעיה הכי קטנה.

יגאל גואטה: בהחלט אנחנו גם נדרוש שיהיה רדיו חרדי שיהיו בו עוד תקנים, ואני רוצה שעובדי רשות השידור יעבדו שם, ויקלטו את כולם או פה או פה או פה.

יגאל גואטה: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: עמית ליאור.

<עמית ליאור: יושב-ראש הוועדה, אני אשמח אם תשמע את דבריי.

<עמית ליאור: אני מדבר כיוצר וכתסריטאי וכיושב-ראש איגוד התסריטאים.

<עמית ליאור: אני כאן בזכות עצמי.

<עמית ליאור: קוראים לי עמית ליאור.

<עמית ליאור: אני יושב-ראש איגוד התסריטאים.

<עמית ליאור: אני כתבתי את עפולה אקספרס, אני כתבתי את חצוצרה בוואדי, קיבלתי שני פרסים כולל פרס ראש הממשלה כתסריטאי.

<עמית ליאור: אני כרגע עובד על שלוש הפקות; אחת מהן זה שנות ה-80' – אני מקווה שאתם רואים את זה וצוחקים, השנייה זה השוטר הטוב, השלישית זה מי נתן לך רשיון, והייתי אמור להתחיל לעבוד בתאגיד לפני חצי שנה, אני וחבריי.

<עמית ליאור: אתם בדרך התעללתם לא בשני ציבורים אלא התעללתם בארבעה ציבורים.

<עמית ליאור: התעללתם קודם כל ובראשונה במשך שלוש שנים בעובדי רשות השידור.

<עמית ליאור: לא נתתם להם ודאות, ועד רגע זה אתם משסים אח באח.

<עמית ליאור: אתם משסים את עובדי רשות הציבור בעובדי התאגיד, והם כולם נפגעים – אלה שפוטרו, אלה שלא פוטרו, ואתם עושים את זה בכחש.

<עמית ליאור: שולי, מה שהם עשו עם אנשי התאגיד – הם ספרו כיפות סרוגות.

<עמית ליאור: שיהיה לך ברור.

<עמית ליאור: השמאל לא מטריד אותם בכלל, כי אנחנו פיונים.

<עמית ליאור: הערבים לא מטריד אותם, כי הם פיונים; מי שמטריד אותם זה כמות הכיפות הסרוגות שנספרו.

<עמית ליאור: מי שמטריד אותם זה קלמן ליפסקינד.

<עמית ליאור: מי שמטריד אותם, אגב, גואטה, יש שם דוגמן של פאות.

<עמית ליאור: מלך.

<עמית ליאור: יש שם מלך, אחי.

<עמית ליאור: החרדי הכי יפה שראיתי בחיים שלי.

<עמית ליאור: ומה שאתה צריך לדאוג זה שברשות התאגיד מה שלא יקרה- - -

יגאל גואטה: כנראה שמרוב שאתה זוכר אותו , הוא רק אחד.

<עמית ליאור: הוא החרדי הכי יפה שראיתי עד היום.

<עמית ליאור: אני נמשך אליו פיזית.

<עמית ליאור: אחי, מה שאתה צריך לדאוג זה שבתאגיד החדש שיקום יהיו כמה שיותר אנשי הרשות, אבל שהם יפסיקו להרוויח אחד חלקי עשרים מעודד שחר.

קריאה: די.

קריאה: חתיכת חצוף.

קריאה: תשאל אותו כמה כסף הוא לוקח מההפקה הביתה וכמה העובדים שלו מקבלים.

קריאה: תשאל אותו.

<עמית ליאור: ששש.

<עמית ליאור: סליחה.

<עמית ליאור: שקט רגע.

<עמית ליאור: תנו לי לדבר.

<משה שגב: תבדוק כמה כסף הוא מקבל על הפקה.

<משה שגב: תבדקו את את זה.

<עמית ליאור: אני אדבר על כמה כסף אני מקבל – אל תדאגו.

<עמית ליאור: דוד, הם לא נותנים לי לדבר.

<עמית ליאור: יודע מה?

<עמית ליאור: אפסיק לדבר.

<עמית ליאור: התעללתם באנשי רשות השידור, התעללתם ואתם ממשיכים להתעלל באנשי התאגיד.

<עמית ליאור: התעללתם בנו, כי לפני חצי שנה היינו צריכים לצאת להפקות, ועם כל הדחיות שלכם – התעללתם במשרד שלי, בשתי הפקות - שהיו צריכות לעלות ביום העצמאות:

<עמית ליאור: אחת זה היהודים באים, והשנייה זה ספיישל יום העצמאות, עם יהורם גאון.

דוד ביטן: די.

<עמית ליאור: אתה מגביל לי את הדיבור.

<עמית ליאור: היתה פה מישהי שדיברה יותר ממני.

דוד ביטן: עושה פרסומת לעצמך.

דוד ביטן: מה עשית ומה אתה הולך לעשות.

דוד ביטן: דבר לעניין.

<עמית ליאור: לא עושה שום פרסומת.

<עמית ליאור: סליחה.

<עמית ליאור: אסיים את דבריי, אין בעיה.

<עמית ליאור: יודע מה?

<עמית ליאור: אתה מגביל לי את הדיבור.

<עמית ליאור: היתה מישהו שדיברה יותר ממני.

דוד ביטן: אתה עושה פרסומת לעצמך – מה עשית ומה אתה הולך לעשות.

דוד ביטן: דבר לעניין.

דוד ביטן: יש לך חצי דקה לסיים.

<עמית ליאור: אני אדבר לעניין.

<עמית ליאור: חצי דקה – אני רוצה להראות לכם את תהליך קבלת ההחלטה.

<עמית ליאור: בעד התאגיד.

<עמית ליאור: נגד התאגיד.

<עמית ליאור: לסגור את התאגיד.

<עמית ליאור: השיער משתנה כל פעם, שימו לב, של ראש הממשלה.

<עמית ליאור: בעד הרשות.

<עמית ליאור: זה לפצל את התאגיד, והנה זה נגד הרוח.

<עמית ליאור: אתם נגד הרוח, ואתם תקבלו את זה.

<עמית ליאור: אני מתפקד לליכוד.

<עמית ליאור: אתם תפגשו אותי בוועידות שלכם.

<עמית ליאור: להתראות בוועידות, ביטן.

<עמית ליאור: אני הולך לעשות סאטירה באינטרנט, שתיקרא מעללי דוד בוטן, ואיך אתה העברת את החוק הזה.

<עמית ליאור: אתם הולכים להיחקר על דבר אחד - על המתנה שהבאתם לראש הממשלה.

<עמית ליאור: זאת חקירת המתנות השלישית.

<עמית ליאור: 130 מיליון שקל דחיתם, ו-200 מיליון שקל.

<עמית ליאור: אתם וכל מי שמרים יד - היחיד שעמד מולכם זה כחלון.

<עמית ליאור: כל מי שירים יד, מצביע בעד דבר אחד - מתנה של 130 מיליון שקל לראש הממשלה.

<עמית ליאור: כל דחייה עולה 40 מיליון שקל.

דוד ביטן: תוציאו אותו.

<עמית ליאור: היחיד שעמד מולכם זה כחלון.

<עמית ליאור: לא יוצא.

<עמית ליאור: לא תוציא אותי.

דוד ביטן: תוציאו אותו החוצה.

<עמית ליאור: אתה לא תוציא אותי מפה.

עיסאווי פריג': תן לו לסיים.

דוד ביטן: לא אתן לו.

עיסאווי פריג': תן לו להשלים את ההצגה.

דוד ביטן: מההתחלה הוא מפריע.

דוד ביטן: חזק מאד בתסריטים.

דוד ביטן: אני מבקש מהיועץ המשפטי לממשלה, רבותיי, רק רגע.

דוד ביטן: אתה שמעת אותו שהוא מאיים עליי שהוא יתפקד לליכוד ויצביע נגדי וכו'.

דוד ביטן: אני לא חושב שזה תהליך ראוי, ואני מבקש ממך – תבדוק את העניין, אם יש פה עבירה פלילית.

דוד ביטן: אני מדבר במלוא הרצינות.

דוד ביטן: אני לא מוכן שפה יבואו ויאיימו עליי כמחוקק בעניין הזה.

דוד ביטן: לכן אני מבקש שהנושא הזה ייבדק על-ידי היועץ המשפטי לממשלה.

דוד ביטן: כאן בפרהסיה.

דוד ביטן: הוא רוצה להתפקד – שיתפקד.

דוד ביטן: רוצה לא להצביע - שלא יצביע.

דוד ביטן: בלי איומים.

דוד ביטן: אני רואה בזה איום לכל דבר ועניין.

<משה שגב: תפוצצו את הממשלה הזאת.

<משה שגב: דוד, אדוני היושב-ראש, תאמין לי.

<משה שגב: על החוק הזה.

<משה שגב: גם את שר האוצר.

<משה שגב: אל תתביישו ממנו.

<משה שגב: אל תעשו לו חשבון.

דוד ביטן: מה שאני מתפלא על היוצרים – התיקון הזה לא פוגע בהם.

איילת נחמיאס ורבין: לא, זה לא נכון.

איילת נחמיאס ורבין: ביטן, אל תציג את זה ככה.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, דוד, מותר לתקן אותך.

איילת נחמיאס ורבין: לא כל האמת נמצאת אצלך.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא נכון.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא קשור לתאגיד.

<לירן עצמור: נרשמתי לדבר.

דוד ביטן: צילמת אותו – תהיה בריא.

דוד ביטן: התיקון הזה לא פוגע ביוצרים.

דוד ביטן: נשאר אותו תקציב יוצרים.

<לירן עצמור: יש דבר ציבורי שמאד מטריד אותנו.

דוד ביטן: אתה לא יכול לדבר.

<לירן עצמור: אדוני, כבוד היושב-ראש, נרשמתי.

<לירן עצמור: באתי לפה במיוחד.

<לירן עצמור: אני חבר פורום היוצרים- - -

דוד ביטן: אמרתי לא עכשיו.

דוד ביטן: מיכאל דנה.

דוד ביטן: התפקדות וכל מיני שטויות כאלה.

דוד ביטן: מה זה הדברים האלה?

דוד ביטן: פעם אחת ולתמיד צריך לשים סוף לדבר הזה.

דוד ביטן: כולם מתפקדים לליכוד פתאום.

דוד ביטן: מאד מעניין.

דוד ביטן: אבל לאיים על זה בצורה כזאת זה, לדעתי, עבירה פלילית ואיום לכל דבר על איש ציבור.

דוד ביטן: בבקשה.

<מיכאל דנה: קוראים לי מיכאל דנה.

<מיכאל דנה: אני ראש הדסק המדיני בטלוויזיה בערבית, מיועד להיות מנהל אגף החדשות במדיה בערבית בתאגיד.

<מיכאל דנה: אני רוצה לדבר על עניין הערבית.

<מיכאל דנה: המדיה בערבית, כמו שאמרו כאן הרבה חברים, מאד חשוב שתעבור כמקשה אחת.

<מיכאל דנה: אנחנו משדרים לציבור שונה.

<מיכאל דנה: המטרות והיעדים הם שונים, ומאד חשוב שזה כמקשה אחת – תוכניות, חדשות, רדיו וטלוויזיה.

<מיכאל דנה: בהצעת החוק מדובר על החרגה של 25 מיליון שקל מתוך 160.

<מיכאל דנה: זה בערך 15%, 17%.

<מיכאל דנה: זה בעצם משקף את אופן העבודה שלנו היום.

<מיכאל דנה: היום אנחנו מייצרים בערך, באופן עצמאי, קרוב ל-15%, 20% מכל התוצר הטלוויזיוני שלנו – אני מדבר על טלוויזיה כרגע, כאשר אנחנו נסמכים על כל ההפקה של העברית.

<מיכאל דנה: ניתוק השידורים בערבית מהשידורים בערבית זה פשוט חיסול השידורים בערבית.

עיסאווי פריג': למה יש ניתוק?

<מיכאל דנה: אני רוצה להיות איפה שיהיו החדשות בעברית.

<מיכאל דנה: שיהיה תאגיד כאן, שיהיה תאגיד שם.

עיסאווי פריג': אבל יש לך סיב שדרכו מועבר.

איתן כבל: הוא לא מדבר על העניין הטכני.

איתן כבל: הוא מדבר על העניין המהותי.

<מיכאל דנה: זה הרבה-הרבה מעבר.

<מיכאל דנה: אנחנו כך מאז שהטלוויזיה קיימת, 50 שנה.

דוד ביטן: אתה אומר שאם לא תהיה חלק מהחדשות בעברית, תהיה לך בעיה לעשות חדשות בערבית.

<מיכאל דנה: גם מבחינת מיקום פיזי.

<מיכאל דנה: שזה יהיה בירושלים, במודיעין – אנחנו מחוברים.

<מיכאל דנה: זה חבל טבור שאנחנו מחוברים לעברית.

<מיכאל דנה: בלי זה השידורים יתמוטטו פשוט.

עיסאווי פריג': אבל בכפוף למקשה אחת, אתה אומר.

<מיכאל דנה: ודאי, בראש ובראשונה.

<מיכאל דנה: שמעתי גם על פתרונות בדמות העברה וסיב ו-FTV, דברים כאלה.

<מיכאל דנה: זה לא מעשי.

<מיכאל דנה: שמעתי גם על דברים בדמות קבלת חומרים מערוץ 10.

<מיכאל דנה: אני לא ערוץ מסחרי; אני שידור ציבורי.

<מיכאל דנה: איפה שמשדרים שידור ציבורי לכל דבר ועניין, איפה שמפקידים שידור ציבורי - אני רוצה להיות שם.

<מיכאל דנה: ודבר אחרון, אני 27 שנים משרת את הציבור הערבי והדרוזי בארץ.

<מיכאל דנה: 22% מתושבי המדינה.

<מיכאל דנה: אני ער לבעיות שלהם, משדר את הבעיות והמצוקות שלהם, ואני חושב שיש פה פשוט אפליה.

<מיכאל דנה: איפה שהשידור הציבורי יהיה, חדשות, אנחנו צריכים להיות שם.

<מיכאל דנה: ההחרגה של ציבורי המיעוטים זה אפליה לכל דבר.

<מיכאל דנה: אני, שמשדר את המצוקות שלהם 27 שנים, הגיע הזמן שיקבלו את אותו שירות שמקבל השידור הציבורי בשפה העברית.

<מיכאל דנה: תודה רבה.

עיסאווי פריג': אני לא בטוח שאתה צודק במאה אחוז.

עיסאווי פריג': דוד, שני משפטים.

עיסאווי פריג': הקשבתי לך.

עיסאווי פריג': אני לא חושב שנזעקת לאפליה ולציבור הערבי, היא משקפת את המעבר שאתה תיארת אותו.

עיסאווי פריג': סוגיית הערבית, לדעתי, צריכה שנבחן אותה בכובד ראש.

דוד ביטן: אתה טועה.

עיסאווי פריג': אני לא טועה.

עיסאווי פריג': כל אחד מסתכל על זה מהזווית שנוחה לו.

עיסאווי פריג': זו סוגיה שמחייבת דיון ולשמוע אותה ברמה המקצועית הנכונה.

דוד ביטן: טוב.

דוד ביטן: בבקשה.

<זיו מאור: היושב-ראש, אני הולך לומר כמה דברים שחשוב שייאמרו, אבל יקוממו כמה מהנוכחים, ולכן אבקש מראש את ערנותך, על-מנת לאפשר לי לומר את הדברים עד הסוף.

<זיו מאור: אני זיו מאור, מנכ"ל האגודה לזכות הציבור לדעת.

<זיו מאור: שמעתי את הדברים שאמרה קודם ליאת רגב.

<זיו מאור: אין ספק שאלה דברים שיוצאים מלב.

<זיו מאור: אבל לפני שהם מגיעים אל לב, אני מבקש להזכיר שהשידור הציבורי שייך לציבור.

<זיו מאור: לא לעובדי השידור הציבורי.

<זיו מאור: ישבה כאן אשה ובדמעות הלינה על כך שהזיזו את התכנית שלה מיום ששי בבוקר ליום ששי בערב.

<זיו מאור: אני מבקש מחברי הכנסת: החובה של המדינה לעמוד בהתחייבויות החוזיות שלה כלפי העובדים, אין משמעה שעובד כלשהו קיבל קושאן על זמן שידור.

<זיו מאור: על הנהלת שני התאגידים להבטיח שהשיקול היחיד במינוי של עובד הוא איכות השידור.

<זיו מאור: כל שיקול אחר, לרבות שיקול של דאגה לרווחת העובדים, הוא התפשרות בשם הציבור על איכות השידור.

<זיו מאור: אני מסב את תשומת הלב של חברי הכנסת ליחס הזמן: כמה זמן מהדיונים בישיבות הללו מוקדש להגנה על העובדים, וכמה זמן מוקדש לאיכות השידור.

<זיו מאור: בהקשר הזה אבקש לציין לשבח את דבריו האמיצים שאמר קודם חבר הכנסת אוחנה.

<זיו מאור: דברים אמיצים.

<זיו מאור: מרענן לשמוע שהקונצנזוס השגוי סביב הנחיצות של השידור הציבורי נסדק, ושיש חבר כנסת שמכיר בפגמיו של השידור הציבורי.

<זיו מאור: העמדה שלנו עומדת בעינה: אין דרך דמוקרטית, עצמאית, אובייקטיבית לעשות שידור ציבורי.

<זיו מאור: לא משנה מי עובד בו.

<זיו מאור: המפתח לשידור איכותי הוא אחריותיות כלפי הציבור.

<זיו מאור: הדרך להשיג אחריותיות היא כפיפות לציבור.

<זיו מאור: כל עוד בשידור הציבורי אין מחיר לכישלון, תמשיך התקשורת הישראלית לרמוס את חופש הביטוי של הציבור בישראל.

בהצעת החוק: חברי הכנסת, אתם הנציגים של הציבור.

בהצעת החוק: אחריות

בהצעת החוק: כם כלפינו, כלפי הציבור, להבטיח שהציבור ייוצג בשידור הציבורי.

בהצעת החוק: הוגשו מספר הסתייגויות לחוק, הקוראות להחליף את נשיא בית המשפט העליון בוועדת הכלכלה של הכנסת, וארחיב על כך אם יינתן לי, כשיתקיים הדיון בהסתייגויות.

בהצעת החוק: בינתיים אני מבקש מחברי הכנסת לתת את הדעת לנושא החשוב הזה, ולהרחיק את נשיא בית המשפט העליון מהליך המינוי בתאגיד, כי אין זה מקומו.

בהצעת החוק: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: אליעזר וענונו.

דוד ביטן: קצר.

דוד ביטן: אני זוכר אותך עוד מהדיון הקודם, שהרשית לעצמך.

דוד ביטן: אתה לא מתפקד?

שולי מועלם-רפאלי: אדוני, בשביל הפרוטוקול אני רוצה לומר, שבדיון של הצעת החוק ליישוב סכסוכים במשפחה של חברת הכנסת מרב מיכאלי ושלי, קבוצה שלמה של עורכי דין הודיעה לנו באופן חגיגי שהם יתפקדו למפלגת העבודה ולבית היהודי, וישכנעו את כל עורכי הדין להצביע נגד שתינו, אז אם היועץ המשפטי לממשלה בודק את זה, יבדוק בבקשה גם עלינו.

<רז נזרי: ברצינות – אם למישהו יש תלונה, אפשר לפנות.

דוד ביטן: אני רוצה שתסביר לו שכמה שלא יתפקדו, זה לא יעזור לו.

<רז ניזרי: לא תפקידי להסביר לאנשים דברים מהסוג הזה, אדוני.

דוד ביטן: אין לי בעיה שיתפקדו.

דוד ביטן: נמאס מהאיומים.

דוד ביטן: בבקשה.

<אליעזר וחנונו: כפי שאמרתי, שמי אליעזר וחנונו.

<אליעזר וחנונו: אני נציג ועד הפעולה המאוחד של כלל עובדי הרשות ומבקר פנים ברשות השידור.

<אליעזר וחנונו: אנחנו – הדברים נאמרו.

<אליעזר וחנונו: הגיעה ועדת לנדס, שמו את הדברים על השולחן, ועדת אלהרר.

<אליעזר וחנונו: אמרו - בגלל חוסר התקינות של רשות השידור אנחנו נאלצים לסגור אותה, והם מקימים משהו נקי, חדש ושקוף ותקין.

<אליעזר וחנונו: אשראי המאמין.

<אליעזר וחנונו: לבינתיים כל אחד ואחת מכם, חברות וחברי כנסת יקרים, ושרים, כולל נציגי מבקר המדינה והיועמ"ש ונשיאת בית המשפט העליון, קיבלתם ממני חומר שמצביע שתאגיד כאן אינו תקין.

<אליעזר וחנונו: הדברים נחשפו גם בוועדות, גם מר איתי לנדסברג חשף דברים.

<אליעזר וחנונו: אנחנו באנו והראינו שתאגיד כאן לא תקין.

<אליעזר וחנונו: ואני אומר פה ומוסיף – אני חושב שבסביבות די גבוהה, גם שהמשטרה נכנסה לתמונה.

<אליעזר וחנונו: זה לנושא הזה.

<אליעזר וחנונו: אני רוצה לשאול את המנכ"ל עצמו שאלה שקשורה בחוק ובכלל גם את הנציג של היועמ"ש.

<אליעזר וחנונו: אני מחזיק פה את ההסכם בין ההסתדרות, שחתומים עליו שר האוצר לשעבר לפיד, שר התקשורת ארדן ויושב-ראש הסתדרות העובדים הכללית ניסנקורן.

<אליעזר וחנונו: אני מפנה לסעיף 21.

<אליעזר וחנונו: כתוב שם: שר התקשורת יפעל מול המנהל הכללי של תאגיד השידור הציבורי במטרה שהתאגיד ינהל משא ומתן קיבוצי לחתימה על הסכם קיבוצי בתאגיד עד ליום התחילה.

<אליעזר וחנונו: נכון שאין הסכם קיבוצי?

<אליעזר וחנונו: תקנו אותנו אם אני טועה.

עיסאווי פריג': אבל גם אין יום תחילה.

<אליעזר וחנונו: עד 15 יהיה הסכם קיבוצי לשני התאגידים?

עיסאווי פריג': אבל לא יהיה- - -

<אליעזר וחנונו: זה מה שאנחנו מציעים.

עיסאווי פריג': מתי מסיימים?

דוד ביטן: אמרתי – עד שמסיימים.

עיסאווי פריג': מה מסיימים?

<אליעזר וחנונו: אני רוצה להבין, יש הסכם קיבוצי?

<אליעזר וחנונו: איפה אנחנו עומדים עם זה?

דוד ביטן: אף אחד לא יענה לך.

<יאיר טרצ'יצקי: רוצה שאני אענה לו על זה?

<יאיר טרצ'יצקי: כמי שמייצג את העיתונאים בתאגיד – הוא העלה שאלה טובה – אני חושב- - -

דוד ביטן: אתה מייצג את התאגיד.

דוד ביטן: אתה לא מייצג את- - -

<יאיר טרצ'יצקי: אני מייצג את העיתונאים של התאגיד.

<יאיר טרצ'יצקי: מאחר שאני אחראי על חתימת ההסכם הקיבוצי, אני יכול לענות לו, אם הוא רוצה.

קריאה: יש אגודת עיתונאים.

יגאל גואטה: יש נציג של ההסתדרות?

<יאיר טרצ'יצקי: אענה על זה בקצרה.

<יאיר טרצ'יצקי: ארגון העיתונאים נהיה ארגון יציג בתאגיד לפני חצי שנה.

<יאיר טרצ'יצקי: לדאבוננו, את כל האנרגיה שלנו בחצי השנה האחרונה נאלצנו להתעסק בחקיקה במקום בניהול משא ומתן להסכם קיבוצי.

<יאיר טרצ'יצקי: התחלנו כבר לעבוד על זה.

<יאיר טרצ'יצקי: כמובן שאם עכשיו ינסו להקים תאגיד חדשות חדש, מטבע הדברים זה יסיג את כל המאמצים אחורה, זה יפגע בהתארגנות של העובדים וזה יפגע בסיכוי שייחתם- - -

דוד ביטן: לא ענית.

<אליעזר וחנונו: אני מבקש לסיים.

דוד ביטן: סיימת.

דוד ביטן: תדעו לתמצת.

דוד ביטן: אולי אחזור אליך לסיכום.

דוד ביטן: נועה ברק.

<אליעזר וחנונו: יש לי עוד דברים.

דוד ביטן: אני זוכר אותך שאתה לא מפסיק לדבר.

דוד ביטן: סיימת.

דוד ביטן: נועה ברק.

דוד ביטן: הוא דיבר ארבע דקות.

דוד ביטן: אולי אחר כך אחזור אליך בסוף לסיכום.

<אליעזר וחנונו: יש פה דברים שצריך להתייחס אליהם.

דוד ביטן: אתן לך לסכם.

דוד ביטן: לא עד אין סוף.

<נועה ברק: קודם כל, תודה רבה שנתתם לי את זכות הדיבור.

<נועה ברק: אדוני היושב-ראש וחברי הכנסת, אני קצת מתרגשת.

<נועה ברק: אני מתחברת לליאת.

<נועה ברק: אני בת 42, ואני עובדת קרוב לעשרים שנה ברשות השידור.

<נועה ברק: שמי נועה ברק.

<נועה ברק: עשיתי מגוון תפקידים במהלך עבודתי ברשות השידור.

<נועה ברק: אני כתבת תחקירים וכתבת דוקומנטרית.

<נועה ברק: ערכתי כמעט כל תוכנית אקטואליה אפשרית ברשות השידור, כולל עריכת יומן השבוע.

<נועה ברק: אני גם מגישה הרבה מאד תוכניות, ואני גם מתאימה לחזון התאגיד, יודעים מה?

<נועה ברק: כשמדברים על חטיבת חדשות אחודה, אני גם עובדת ברשת ב' – אני עורכת ומגישה את יומני הלילה ברשת ב'.

<נועה ברק: אבל מה לעשות, אחרי עשרה חודשים, ב-28.6.16 הייתי בראיון בתאגיד.

<נועה ברק: ב-18.4.17 קיבלתי מייל מהתאגיד, שמודיע לי שלא נמצאה לי משרה שהולמת את כישוריי.

<נועה ברק: אחרי עשרים שנה.

<נועה ברק: תגידו – אולי אני עובדת לא טובה.

<נועה ברק: יכול להיות, אבל יש לי פה בתיק מכתבי המלצה מהרבה מאד מנהלים לאורך הקריירה שלי, שהוכיחו שאני עובדת טובה ואפילו עובדת מצטיינת.

<נועה ברק: אבל לא נמצא לי שום תקן בתאגיד השידור הציבורי נכון לעכשיו, כי לא נמצאה משרה שהולמת את כישוריי.

<נועה ברק: אז יגידו הציניקנים – כנראה אני over qualified לכל 700 או 800 התקנים שיש בתאגיד השידור הציבורי.

<נועה ברק: אז היום אני, חברים יקרים, בגיל 42, בחודש חמישי להיריון, צריכה ללכת בעוד שבועיים לחתום אבטלה.

<נועה ברק: למה?

<נועה ברק: כי מישהו החליט לסגור את רשות השידור ולפתוח תאגיד, ולא נמצאה לי ולו משרה אחת, אחרי כל הוותק שלי, ותואר שני בתקשורת ויחסים בין-לאומיים בהצטיינות שסיימתי באוניברסיטה העברית, לא נמצאה לי משרה אחת בתאגיד השירות הציבורי.

<נועה ברק: אז אתם שולחים אותי לחתום אבטלה ולהיות נטל על המדינה הזאת במצבי עם שלושה ילדים ובחודש חמישי להריון.

<נועה ברק: אם יש למישהו תשובה, למה אני צריכה ללכת הביתה, כי אני לא מצאתי תשובה.

<נועה ברק: אתם מדברים על עדיפות.

<נועה ברק: גם דיבר שר התקשורת על עדיפות לעובדי רשות השידור.

<נועה ברק: אין תקנים, חברים.

<נועה ברק: כשאנחנו ניסינו לפנות, אמרו לנו: אבל הכול מלא, אין לנו תקנים בשבילכם.

<נועה ברק: אז איזו עדיפות אתם מדברים לעובדי רשות השידור?

<נועה ברק: בואו תפרטו את זה בבקשה לתפקידים, תפרטו את זה בבקשה לתקנים, כי כרגע אני ועוד רבים וטובים מחבריי העיתונאים – כי אתם אומרים רק עיתונאים או טכנאים.

<נועה ברק: לא, יש גם עיתונאים טובים שהם מחוץ לתאגיד כי לא נמצא להם תפקיד.

<נועה ברק: וידידי דב גיל-הר, אתה מדבר על ידיעות אחרונות.

<נועה ברק: אתה יודע מה הטעות שלי?

<נועה ברק: יש לי טעות אחת, שבקורות החיים שלי בשירות הצבאי, מה לעשות – התגייסתי לצבא ההגנה לישראל.

<נועה ברק: הלכתי לקורס קצינות, חתמתי קבע ולא הייתי בגלי צה"ל.

<נועה ברק: זו היתה הטעות שלי, כי אולי אם הייתי בגלי צה"ל, ברקורד שלי היו מוצאים לי איזושהי משרה בתאגיד.

<אלדד קובלנץ: יכול להיות שהציעו לך להיות עורכת התוכנית הכלכלית?

<נועה ברק: יודע מה הציעו לי?

<נועה ברק: אולפני הרצליה, יום אחרי שהודיעו שלא יהיה מיקור חוץ.

<נועה ברק: אדרבה ואדרבה, ידידי קובלנץ.

<נועה ברק: אם הציעו לי כזה תפקיד, איך זה שבתאגיד לא נמצאה לי משרה?

<נועה ברק: באתם להציע לי תפקיד אחרי שכבר הוחלט שלא יהיה מיקור חוץ, באולפני הרצליה?

<נועה ברק: כי בתאגיד לא נמצא לי.

<נועה ברק: ושאלתי: ואם לא יהיה מיקור חוץ, מה יהיה עליי?

<נועה ברק: אמרו לי: לא יודעים, אנחנו לא נמצא לך עבודה.

<נועה ברק: אנחנו לא מתחייבים לכלום.

<נועה ברק: אז לחתום חוזה על קרח לא אעשה את זה לא בגילי ולא במצבי, אני מתנצלת, כי לתת לי חוזה אחרי שהודיעו במפורש שלא יהיה מיקור חוץ- - -

יואב קיש: אני רוצה לחזור לשאלה ששאלתי קודם ולא קיבלתי תשובה: למה לעובדי התאגיד יש הגנה שכולם נכנסים, והרשות לא?

יואב קיש: אני מבקש מהיועץ המשפטי ולא מאף אחד אחר לענות לשאלה הזאת.

דוד ביטן: השאלה הזאת נשאלה.

דוד ביטן: הם יענו על זה כשנתחיל ב-15:45 את הסבב.

<נועה ברק: אפשר משפט אחרון, ברשותכם?

<נועה ברק: אל"ף, אני מתחברת לדברים שאמר חבר הכנסת קיש.

<נועה ברק: אני שואלת את אותה שאלה.

<נועה ברק: אני גם שואלת, למה צריכה להיות אפליה, שאת עובדי התאגיד, שיש אנשים בני 20 שם, עם כל הכבוד, יש להם הגנה מפני פיטורים, ואני בגיל 42 נזרקת לשוק העבודה וצריכה למצוא עבודה, ואתם יודעים שאני לא אמצא, כי איזה מעסיק ייקח אותי בחודש חמישי להיריון?

<נועה ברק: אף אחד.

דוד ביטן: אבל ההגנה היא לשלושה חודשים.

<נועה ברק: לא משנה.

<נועה ברק: עדיין, הם מוגנים.

<נועה ברק: אני לא.

יואב קיש: זאת בעיה, ביטן.

דוד ביטן: אני לא אומר עמדה.

יואב קיש: אני רוצה לשמוע את היועץ המשפטי.

דוד ביטן: הוא יגיד, לא עכשיו.

דוד ביטן: היו המון שאלות.

דוד ביטן: לא נתחיל עכשיו לענות.

<נועה ברק: אני אומרת – אני ושכמותי.

<נועה ברק: אני חלילה לא מייצגת רק את עצמי פה.

דוד ביטן: החליטו עד שיהיה מנהל קבוע או מנהל זמני, שהוא יקבע.

יואב קיש: הזמני הוא הקבוע.

דוד ביטן: אני אמרתי מה התשובה שעולה מן החוק.

יואב קיש: אנחנו יודעים מה זה שלושה חודשים.

<נועה ברק: וברשותכם, נקודה אחרונה-אחרונה.

<נועה ברק: דיברו פה על פיצויים של מאות-אלפי שקלים שאנחנו נקבל.

<נועה ברק: איזה כספים?

<נועה ברק: על מה אתם מדברים?

<נועה ברק: אראה לכם – יש לי פה בתיק הדוח של חברת בנפיט על כמה כסף אני מדברת.

<נועה ברק: אני בהסכם שכר כולל – לא טאלנט.

<נועה ברק: הסכם שכר כולל, מעבר לשיא כוח אדם.

<נועה ברק: התקן שלי עשרים שנה, רשום לי בתלוש המשכורת – אראה לכם – אפס, כי אין לי ותק, כי ככה החליטו, אבל באוצר לא עשו הפרדה בין אחד שמרוויח 8,000 שקל ואחד שמרוויח 40,000 שקל.

<נועה ברק: מבחינתם זה היינו הך.

<נועה ברק: אז אני רחוקה מהתנאים שמקבלים.

<נועה ברק: עשו פה איפה ואיפה בתנאי הפיצויים ותהליכי הפרישה- - -

דוד ביטן: אבל יש הסכם בין ההסתדרות לעובדים.

<נועה ברק: כן, אבל משרד האוצר החליט שמי שכמוני מתקבל לתאגיד, מוותר על כל הפיצויים שלו – יודע את זה?

<נועה ברק: זה סעיפים 7 ו-8 במכתב של קובי אמסלם.

דוד ביטן: שמענו.

דוד ביטן: אנחנו נשתדל לעשות כל מה שאנחנו יכולים.

<נועה ברק: תודה רבה.

דוד ביטן: לירן, אתה יכול להיות חבר כנסת.

דוד ביטן: גם ח"כים מצטלמים כשהם מדברים.

דוד ביטן: בבקשה.

<לירן עצמור: שלום רב.

<לירן עצמור: אני לירן עצמור.

<לירן עצמור: אני נציג הנהלת פורום היוצרים הדוקומנטריים.

<לירן עצמור: אני רוצה להגיד בשם היוצרים בישראל, שאתם לכאורה אומרים שהם לא נפגעים בחוק הזה, אבל אנחנו מוטרדים מאד, כי אנחנו רואים את עצמנו גם מייצגים פה אינטרס ציבורי, והאינטרס הציבורי נפגע, ואני מצטרף פה לאמירותיה של תהילה לגבי האינטרס הציבורי והכפל הנוראי שמתקיים פה ובזבוז הכספים הציבורי שהתקיים פה.

<לירן עצמור: את שואלת, גברתי היועצת המשפטית של הוועדה, מה פה לא חוקתי.

<לירן עצמור: אני שואל – מה פה חוקתי?

<לירן עצמור: איך בכלל יועץ משפטי יכול לקום בבוקר ולהסתכל על עצמו במראה, כשהוא נדרש לכתוב מין חוק כזה שכל-כולו הוא גחמה פרטית של ניסיון לייצר כאוס ולייצר חוסר-יציבות ולהמשיך את השיסוי הנורא הזה שקיים פה כבר שנים בין הציבורים האלה של עובדי התאגיד לעובדי רשות השידור.

<לירן עצמור: כל דבר פה, כל מילה כאן, וקראתי את כל המילים של 28 העמודים האלה, שאתם הולכים להציג את ההצגה הזאת, שאתם הולכים לעבור לעבור סעיף-סעיף ומילה-מילה.

<לירן עצמור: הרי הכול זו פשוט עבדות נרצעת לגחמתו של ראש ממשלה שרוצה להמשיך את הכאוס ואת התוהו ובוהו שמתקיים כאן, וכל יום שעובר בלי תוכנית תחקירים ובלי חדשות ועם חדשות מוחלשות ועם עיתונאים מוחלשים, וכל יום שאנחנו מתעסקים כאן בכל החוק הזה עבורו זו מתנה משמיים.

<לירן עצמור: לכן אנחנו מתנגדים התנגדת נחרצת.

קריאה: ראיתם את התחקירים של איתי לנדסברג?

קריאה: למה אתה מדבר שטויות?

<לירן עצמור: התנגדות נחרצת.

<לירן עצמור: ודבר נוסף, אדוני היושב-ראש - בימים אלה כל יום, כל שעה שעוברת כאן ארכיון רשות השידור, ברשותך, לשים כאן.

<לירן עצמור: אנחנו מזכירים את ירושלים על ראש שמחתנו.

<לירן עצמור: תזכירו את ארכיון רשות השידור על ראש שמחתכם, ויש פה בעיה קריטית עם ארכיון רשות השידור בזה שאתם מייצרים פה שני תאגידים.

<לירן עצמור: שני התאגידים האלה צריכים להתבסס על ארכיון יקר ערך, אדוני.

<לירן עצמור: גם אתה מצולם בארכיון הזה, ולא היית רוצה שפריימים שלך יישחקו ויישחטו ויידרסו, וכך גם ראש הממשלה.

<לירן עצמור: כל יום וכל שעה שעוברת ואתם לא מצילים את ארכיון רשות השידור היא הרס התרבות הישראלית, הרס הזיכרון הוויזואלי הישראלי.

דוד ביטן: חשבתי שתדבר על היוצרים.

דוד ביטן: לא דיברת.

דוד ביטן: מה שבטוח – היוצרים אוהבים את עצמם היום.

דוד ביטן: אודי הירש.

דוד ביטן: בבקשה.

עיסאווי פריג': דוד, בשביל להשלים את העניין של החטיבה בערבית, אני מעוניין לשמוע את יושב-ראש הטלוויזיה בערבית.

<אודי הירש: שמי אודי הירש, אני ראש דסק המגזין במהדורה של התאגיד.

<אודי הירש: אני בן 42.

<אודי הירש: עזבתי מקום עבודה יציב כדי להגיע לתאגיד.

<אודי הירש: אני לא גל"צניק, יש לי שלושה ילדים – אחד מהם בן חצי שנה, וגם הפרנסה שלי בסכנה.

<אודי הירש: אבל אני לא רוצה לדבר על הפרנסה שלי.

<אודי הירש: אני חושב שהפרנסה היא לא העניין כאן.

<אודי הירש: גם למרות כל ההאשמות והשקרים שהוטחו על-ידי פוליטיקאים בעובדי התאגיד, אנחנו כעיתונאים צריכים להמשיך לעשות את העבודה שלנו, לא להטיח האשמות ובטח לא להתחנן בפני פוליטיקאים.

יגאל גואטה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להבין.

יגאל גואטה: אתה אומר לנו שפוליטיקאים משקרים.

יגאל גואטה: אולי תגיד לנו על מה מדובר?

יגאל גואטה: אדוני היושב-ראש, הוא אומר שהפוליטיקאים מוציאים פה שקרים, ואתה לא מוחה אפילו.

יגאל גואטה: מה זה הדבר הזה?

דוד ביטן: אני דוגל בחופש הביטוי.

יגאל גואטה: אם מישהו פה שיקר, אנחנו רוצים לדעת.

יגאל גואטה: בסוף תאמין לזה.

<אודי הירש: כאמור, זאת לא הנקודה.

<אודי הירש: לפוליטיקאי מותר הכול, ולעיתונאים מותר לעשות את העבודה שלהם, והם בטח לא צריכים להתחנן על משרתם בפני הפוליטיקאים, כי המשרות הן לא הנקודה פה.

<אודי הירש: הנקודה היא השידור הציבורי.

<אודי הירש: אני רוצה לעדכן אתכם שאנחנו היינו אמורים לעלות לשידור ב-30.4.

<אודי הירש: תאגיד השמאל הכין יותר מעשר כתבות לקראת יום הזיכרון.

דוד ביטן: אפשר לדעת כמה זמן אתה עובד בתאגיד?

<אודי הירש: אפשר לסיים את דבריי?

דוד ביטן: אתן לך, אבל אתה יכול לענות.

דוד ביטן: אני היושב-ראש.

דוד ביטן: אני יכול לשאול שאלות.

<אודי הירש: אני עובד בתאגיד כשמונה חודשים.

<אודי הירש: הכנו למעלה מעשר כתבות לקראת יום הזיכרון.

<אודי הירש: כשהגיעה ההודעה על תאגיד החדשות החדש, ישב אצלנו וראה כתבה אב שכול, עופר מנדלוביץ'.

<אודי הירש: היינו צריכים להודיע להורים שכולים רבים, שהכתבות שהכנו עליהם, לא ישודרו.

<אודי הירש: ההורים השכולים הם רק דוגמה.

<אודי הירש: יש לנו מחסן של הרבה כתבות שאנחנו עובדים עליהן, וכל פעם אנחנו נדחים מחדש.

<אודי הירש: זה כמובן לא מעניין אף אחד.

דוד ביטן: אני רוצה להבין - העובדים בתאגיד קיבלו משכורת, כבוד המנכ"ל?

<אלדד קובלנץ: הוא לא מדבר על זה, הוא מדבר על זה שהכתבות- - -

<אודי הירש: המשכורת כרגע לא רלוונטית.

<אודי הירש: עובדים כדי שהכתבות שלנו ישודרו בטלוויזיה.

<אודי הירש: פעם אחר פעם הכתבות נדחות, ונוצר מצב שערוץ 1 עובד בחוסר ודאות.

<אודי הירש: אנחנו עובדים, מתרגלים מהדורה מדי יום, ומשני הצדדים השידור הציבורי והשירות שמקבל הציבור נפגע, וזה העיקר.

<אודי הירש: השירות שמקבל הציבור - לא המשרות שלנו, לא המשרה שלי.

<אודי הירש: לא מתכוון להתחנן על המשרה שלי בפני אף אחד.

<אודי הירש: השירות שמקבל הציבור – גם ערוץ 1 כרגע, שהוא מוחלש, וגם אנחנו, שאנחנו עובדים ולא יודעים מתי נעלה לאוויר, נפגע.

<אודי הירש: לא נראה לי שזה מעניין פה מישהו.

דוד ביטן: מאיפה הגעת לתאגיד?

<אודי הירש: מוואלה.

יגאל גואטה: הערה.

יגאל גואטה: הוא אומר שהפרנסה של האנשים פה זה לא העניין.

יגאל גואטה: על מה הוא מדבר?

יגאל גואטה: מצדי שייסגר כל התאגיד הזה ושלאנשים תישאר פרנסה.

יגאל גואטה: את מי זה מעניין בכלל?

יגאל גואטה: משפחה אחת, בן אדם אחד מפרנס.

יגאל גואטה: שילך לרחוב.

<משה זמיר: משה זמיר, קול ישראל, רשת מורשת.

<משה זמיר: אני עורך ברשת מורשת.

<משה זמיר: יש פה חברי כנסת שמלווים את הרשת הזאת כבר קרוב ל-14 שנה עם כל המאבק של העובדים בכל תנאי העבודה שלהם, ועכשיו אנחנו נכנסים לעוד צעדה.

<משה זמיר: היום ברשת מורשת על התקן עובדים כ-20 עובדים בתקן מלא.

<משה זמיר: בתאגיד – גילוי נאות – אני התקבלתי לתאגיד.

<משה זמיר: היום אני עורך ברשת מורשת.

<משה זמיר: בתאגיד התקבלתי כעוזר הפקה, וכך כמעט כל העובדים של מורשת.

<משה זמיר: בסך הכול במורשת אמורים בתאגיד מעובדי רשות השידור לעבוד ארבעה אנשים מתוך ששה תקנים של רשת מורשת.

יגאל גואטה: ירדו מ-26 תקנים ל-6 תקנים?

<משה זמיר: כן, וארבעה מהם הם עובדי רשות השידור.

<משה זמיר: שניים הם מבחוץ.

<משה זמיר: המנהלים הם מבחוץ.

<משה זמיר: היום אין מנהל לרשת מורשת שנבחר בתאגיד.

<משה זמיר: כל החבר'ה שהגיעו כהנהלה הם מבחוץ, וכמובן העובדים של רשת מורשת הם הזבלה של המערכת, כנראה.

<משה זמיר: בו בזמן שאנחנו עורכים בקול ישראל וברשת מורשת עשרות שנים, אבל האנשים האלה הם כנראה סוג ד', ה' ו-ו'.

<משה זמיר: ויש האנשים היותר בכירים מבחוץ.

<משה זמיר: אני שאלתי את החבר'ה של התאגיד - תגידו, רשת מורשת היום עובדת על עשרים תקנים, ובתאגיד אמורים להיות 6 תקנים.

<משה זמיר: מי אמור לעשות את העבודה 24 שעות?

<משה זמיר: לא, מביאים כוח אדם מבחוץ שיהיו ש"ת, כלומר עובדי קבלן וכו', שהם יעשו את העבודה בעבור אותם אלה כי אין תקנים – זו התשובה שקיבלתי.

<משה זמיר: אמרתי - אני עורך בקול ישראל לא מעט שנים.

<משה זמיר: אין תקנים – אז אתה תהיה עוזר הפקה.

<משה זמיר: זו התשובה שקיבלתי.

<משה זמיר: אם זה הוגן – אני לא יודע, אבל זה מקומם של עובדי רשות השידור ועובדי רשת מורשת, שהם צריכים להיות הסוג ד' של המערכת.

<משה זמיר: לכן אני מבקש, בשמם של אותם אנשים, באמת, להישאר בירושלים, בהלני המלכה.

<משה זמיר: אין שום סיבה להעביר אותנו לא לתל-אביב, וכל התירוץ הזה שרשת מורשת כרגע תעבוד מתל-אביב, זה החבר'ה הירושלמים – תישארו בבית, אין לכם מה לחפש.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: מוטי רוזנבלום, מנכ"ל מועצת העיתונות בישראל.

<מוטי רוזנבלום: שלום לכולם.

<מוטי רוזנבלום: אני מוטי רוזנבלום, מזכ"ל מועצת העיתונות.

<מוטי רוזנבלום: שני כללי יסוד מנחים את מועצת העיתונות בישראל: אחת, שמירה על האתיקה העיתונאית בקרב העוסקים במקצוע העיתונאות, ושתיים, שמירה על חופש הביטוי של התקשורת בישראל.

<מוטי רוזנבלום: הצעות החוק שמקדמת הממשלה פוגעות לדעתנו באופן חמור בשידור הציבורי בכלל ובעיתונאים בפרט.

<מוטי רוזנבלום: ולא פחות, בחופש הביטוי של עיתונאי השידור הציבורי.

<מוטי רוזנבלום: מדובר במהלך חסר כל הצדקה או נימוק הגיוני, שיחליש בוודאות את המערכת העיתונאית של השידור הציבורי, ויכניס אותה לתקופה של חוסר יציבות, ויפגע בשירות העיתונאי שיקבל הציבור.

<מוטי רוזנבלום: הצעות החוק מדיפות גם ריח עז של חקיקה אישית הכוללת עריפת ראשים המיועדת לפגוע במנהלי תאגיד השידור הציבורי, והיא עתידה ליצור אפקט מצנן על כל עיתונאי ומנהל שיהיה אחראי על שידורי החדשות והאקטואליה.

<מוטי רוזנבלום: מועצת העיתונות – ואני מדבר בשמה כרגע – דורשת מחברי הכנסת להתנגד להצעות החוק ההרסניות הללו, למנוע את פיצול תאגיד השידור הציבורי, ולאפשר לו להתחיל לשדר כחוק.

<מוטי רוזנבלום: בד בבד קוראת מועצת העיתונות לקלוט כמה שיותר מעיתונאי רשות השידור והטלוויזיה החינוכית בתאגיד השידור הציבורי.

<מוטי רוזנבלום: תודה רבה.

<איתי נבו לנדסברג: דובר פה הרבה על העובדים שלנו.

<איתי נבו לנדסברג: תמיד אנחנו שומעים מהתאגיד על כך שהסינון היה מקצועי, שוויוני ושקוף.

<איתי נבו לנדסברג: אני מבקש למחוק את הביטוי הזה שחוזר כל הזמן בתגובות התאגיד.

<איתי נבו לנדסברג: הבנתם היום שהסינון של עובדי רשות השידור לתאגיד לא היה שוויוני, לא שקוף ולא מקצועי.

<איתי נבו לנדסברג: אני מבקש מחבריו של בוריס קרסני לא להשתמש בביטוי הזה יותר.

<איתי נבו לנדסברג: אני רוצה להתייחס למה שקורה היום.

<איתי נבו לנדסברג: אנחנו עומדים כאן 3 שנים אחרי החקיקה.

<איתי נבו לנדסברג: החקיקה מלפני 3 שנים עומדת כמו פיל בחדר מבחינת העובדה שבחקיקה מפטרים את כל עובדי רשות השידור.

<איתי נבו לנדסברג: אומר כאן נציג מועצת העיתונות: "לדאוג לכמה עובדים".

<איתי נבו לנדסברג: זה נורא נחמד, אבל איפה הוא היה כאשר פיטרו 800 עיתונאים?

<איתי נבו לנדסברג: החוק הזה מפטר 800 עיתונאים.

<איתי נבו לנדסברג: לא את ראש מחלקת החדשות, אלא 800 עיתונאים.

<איתי נבו לנדסברג: איפה הוא היה?

<איתי נבו לנדסברג: זאת לא הייתה פגיעה בחופש העיתונות, רק עכשיו זו פגיעה בחופש העיתונות?

<איתי נבו לנדסברג: ההשכחה, המחיקה של כל מה שרשות השידור עשתה ואת כל מה שאנחנו ברשות השידור האמיתית עושים מזה 48 שנים בטלוויזיה ו-80 שנים ברדיו, זה פשוט עיוות של המציאות, שטיפת מוח.

<איתי נבו לנדסברג: אני לא סתם משתמש בשם של בוריס קרסני, כי גם עכשיו לא שמענו מראשי התאגיד אם יש להם לוח תכניות.

<איתי נבו לנדסברג: לא ראיתם לוח תכניות.

<איתי נבו לנדסברג: בישיבה של איתן כבל שהייתה ב-14 במרץ דרשתי לראות לוח תכניות.

<איתי נבו לנדסברג: הם טוענים שהם מוכנים לשידור.

<איתי נבו לנדסברג: אם לא רוצים לדבר רק על הבעיות של העובדים, בואו נדבר על הבעיות המקצועיות – על העסקת עובדי קבלן, על העדר הסכמים קיבוציים, על העדר לוח תכניות, על כך שהתאגיד לא יהיה מוכן לעבור על פי חוק בחודש יולי לירושלים, למרות שהוא התחייב על זה בבג"ץ.

<איתי נבו לנדסברג: יש כאן בעיות מקצועיות רבות, בראשן הבעיה הכי פשוטה שבגללה סגרו את רשות השידור.

<איתי נבו לנדסברג: אמרו שיש בעיות ניהול ברשות השידור.

<איתי נבו לנדסברג: אמר את זה כאן השר הנגבי.

<איתי נבו לנדסברג: בניגוד למה שנאמר לפני 3 שנים, בעיות הניהול לא היו בעיות של עובדי רשות השידור, הן היו בעיות של מנהלים.

<איתי נבו לנדסברג: גם בתאגיד יש בעיות ניהול.

<איתי נבו לנדסברג: 5 סמנכ"לים פוטרו במכתבי השתקה.

<איתי נבו לנדסברג: עד היום לא שמענו מה הסיבות.

<איתי נבו לנדסברג: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, שתבקש מאלדד קובלנץ להגיד לך מדוע פוטרו 5 סמנכ"לים בכירים, מדוע לא פוטרו כל עובדי התאגיד אם יש בעיות ניהול.

<איתי נבו לנדסברג: הסיבות שבגללן פוטרו האנשים האלו צריכות להיות גלויות לציבור - סיבות פליליות, מינהליתיות, שחיתויות, חוסר מקצועיות.

<איתי נבו לנדסברג: צריך לדעת למה פיטרו את האנשים האלה.

<איתי נבו לנדסברג: אני רוצה לומר דבר אחרון לגבי מה שאנחנו נאבקים עליו.

<איתי נבו לנדסברג: רשות השידור היא הגוף המקצועי של השידור הציבורי.

<איתי נבו לנדסברג: כל התייפייפות להציג את הגוף החדש שעוד לא שידר כאילו הוא הגוף הציבורי, הוא עיוות של המציאות.

<איתי נבו לנדסברג: צריך לשמור על רשות השידור.

<איתי נבו לנדסברג: אפשר לשלב בתוכה אלמנטים של התאגיד.

<איתי נבו לנדסברג: צריך למנוע את הפיטורים של מאות אנשי מקצוע ברשות השידור.

<איתי נבו לנדסברג: לא רק עיתונאים, גם בתפקידים אחרים.

<איתי נבו לנדסברג: זה פשוט עוול.

<איתי נבו לנדסברג: שמעתם את העוול הזה מכמה דוגמאות שהופיעו בפניכם.

<איתי נבו לנדסברג: השידור חייב להיות מירושלים.

<יאיר טרצ'יצקי: לפני חודש וחצי שר האוצר פרסם שהוא וראש הממשלה רקחו איזו שהיא דיל שיקבע את עתידו של השידור הציבורי, כאשר בינתיים הוגש תזכיר חוק, הוגשה הצעת חוק.

<יאיר טרצ'יצקי: גם ראש הממשלה וגם שר האוצר הודו בישיבת הממשלה האחרונה שהם בכלל לא מכירים את הצעת החוק, שהם לא ראו אותה.

<יאיר טרצ'יצקי: אני אעשה בשבילם איזה שהוא שירות קצר.

<יאיר טרצ'יצקי: מבחינת מקום השידורים, שידורי החדשות ישודרו במשרדי התאגיד במודיעין, אחר כך בירושלים.

<יאיר טרצ'יצקי: כך גם לפי הצעת הממשלה.

<יאיר טרצ'יצקי: הסמכות העליונה לקביעת התוכן החדשותי ואיזה עיתונאים יישכרו לעבודה - לפי החוק הקיים ברוך שי, מנהל חטיבת החדשות, הוא זה שיקבע מי יהיה עורך הראשי.

<יאיר טרצ'יצקי: לפי הצעת הממשלה, ברוך שי, העורך הראשי של תאגיד החדשות, יוגדר כמי שיקבע את הדברים האלה.

<יאיר טרצ'יצקי: מבחינת מנגנון מינוי מועצה מפקחת, בחוק הקיים שר התקשורת בהיוועצות עם נשיא בית משפט עליון בוחר שופט בדימוס שבוחר ועדת איתור שבוחרת מועצה ציבורית.

<יאיר טרצ'יצקי: בהצעת הממשלה זה בדיוק אותו דבר.

<יאיר טרצ'יצקי: בשידורי החדשות בתאגיד ישודר משהו מסוים, כאשר לפי הצעת הממשלה בתאגיד החדשות ישודר בדיוק אותו דבר.

<יאיר טרצ'יצקי: סך כל התקנים הוא 790 בחוק הקיים, בהצעת הממשלה גם 790.

<יאיר טרצ'יצקי: העיתונאים הולכים להיות אותם עיתונאים.

<יאיר טרצ'יצקי: תחילת השידורים ב-15 במאי 2017.

<יאיר טרצ'יצקי: הדבר שמשתנה הוא הרכב המועצה המפקחת.

<יאיר טרצ'יצקי: מוסיפים פה למועצה עוד שני אנשים עם ניסיון בעיתונות.

<יאיר טרצ'יצקי: עם כל הכבוד, את זה אפשר לעשות גם במסגרת התאגיד הקיים, לא צריך בשביל זה תאגיד חדשות.

<יאיר טרצ'יצקי: אפשר להקים ועדת משנה בתאגיד הקיים לענייני שידורי חדשות, שהיא זו שתפקח עליהם בצורה ספציפית.

<יאיר טרצ'יצקי: בהצעה הקיימת רוצים לבטל מיקור חוץ.

<יאיר טרצ'יצקי: אנחנו מאוד בעד, רק אפשר לעשות את זה גם בתאגיד הקיים, אין שום סיבה להקים תאגיד חדשות בשביל הדבר הזה.

<אליעזר וחנונו: אתה מדבר בשם התאגיד?

<יאיר טרצ'יצקי: אני מדבר בשם ארגון העיתונאים.

<אליעזר וחנונו: זה נשמע כאילו אתה מדבר בשם התאגיד.

<יאיר טרצ'יצקי: הצעת החוק מדברת על הרחבת הקליטה של מפוטרי רשות השידור.

<יאיר טרצ'יצקי: אנחנו מאוד בעד זה.

<יאיר טרצ'יצקי: את אותו סעיף אפשר להכניס להצעת החוק הקיימת.

<יאיר טרצ'יצקי: אפשר גם להרחיב את התקנים, בשביל זה לא צריך להקים תאגיד חדשות.

<קריאה: כמה תקנים פנויים יש?

<יאיר טרצ'יצקי: תאגיד החדשות יצטרך למנות את כל הדברים בלו"ז שהוא בכלל לא סביר, שלא לדבר על הבלגן בין כל החלקים שייווצרו.

<יאיר טרצ'יצקי: במקום שערבית יעבוד עם החדשות, עם הדיגיטל, מפרידים את הכל, חוצים תקנים בחצי.

<יאיר טרצ'יצקי: הדבר הזה פוגע בזכות ההתארגנות של העובדים, כי מפרקים את הוועד ומכניסים את משרד האוצר.

<יאיר טרצ'יצקי: אם רוצים להעביר את החוק מבלי להקים תאגיד חדשות, אפשר לבטל את מיקור החוץ, להגדיל את התקנים, לחייב לקחת עובדים מרשות השידור, ולהקים מועצה מיוחדת שתפקח על חטיבת החדשות.

<יאיר טרצ'יצקי: להצעת החוק הזאת אין שום משמעות.

<יאיר טרצ'יצקי: הסיבה היחידה שהיא קיימת זה כי מישהו בא ואמר שיקום תאגיד חדשות.

<יאיר טרצ'יצקי: את כל הדברים הטובים שמוצעים פה אפשר לעשות במסגרת התאגיד הקיים, לא צריך להקים תאגיד חדש שיפגע בעובדים ובשידור שהציבור אמור לקבל.

<יאסר עטילה: אלה הרגעים הקשים ביותר שעברתי הן בשירותי הצבאי והן בשירותי ברשות השידור.

<יאסר עטילה: אני בכוונה אומר בשירותי ברשות השידור, כי אני רואה בעבודה שביצעתי ברשות השידור שירות או שליחות.

<יאסר עטילה: שותפים לה כל עובדי המדיה בערבית שעשו את עבודתם וממשיכים לעשות אותה נאמנה.

<יאסר עטילה: לא בכדי נבחרתי לפני שנה וחודשיים להקים את המדיה בערבית במסגרת התאגיד.

<יאסר עטילה: מתוך 102 עובדים של עובדי המדיה הערבית בתאגיד, העברנו 88 עובדים מעובדי רשות השידור.

<יאסר עטילה: מתוך 9 מנהלים שינהלו את המדיה בערבית, 8 הם עובדי הרשות, מנהלת אחת אישה היא ערביה שנקלטה מחוץ לתאגיד.

<יאסר עטילה: כשמדברים על חטיבה אחודה, חברים, מדברים על תנאי הכרחי להישארות המדיה בערבית והשידור הישראלי בשפה הערבית.

<יאסר עטילה: אם נפצל את המדיה בערבית, זה יהיה גזר דין מוות לשידור בערבית, הוא יחדל להיות רלוונטי.

<יאסר עטילה: צריך לזכור שהמדיה בערבית היא ייחודית, היא משדרת תוכן ייחודי לקהל יעד ייחודי.

<יאסר עטילה: אם היא תפוצל, היא תחדל להיות רלוונטית.

<יאסר עטילה: אם היא תחדל להיות רלוונטית, היא לא תוכל למלא את היעדים שלה, את המשימות העיתונאיות והלאומיות.

<יאסר עטילה: אני מתייצב כאיש מקצוע וכאיש שידור.

<יאסר עטילה: ב-2011 נבחרתי לנהל את קול ישראל בערבית.

<יאסר עטילה: לצד צוות איכותי של מנהלים ועובדים הצלחנו לחולל מהפיכה.

<יאסר עטילה: אחוזי האזנה ברדיו עלו מ-11% ל-32%.

<יאסר עטילה: ב-2014, אודות להצלחה הכבירה שהתהוותה ברדיו, נבחרתי לנהל את הטלוויזיה הישראלית בשפה הערבית.

<יאסר עטילה: עד לפני שנה וחודשיים ניהלתי את הרדיו ואת הטלוויזיה.

<יאסר עטילה: מזה שנה וחודשיים אני מקים את המדיה הערבית בתאגיד.

<יאסר עטילה: את זה אנחנו עושים בחינם, בהתנדבות, מתוך תחושת שליחות.

<יאסר עטילה: בכל החלטה שתקבלו, ואנחנו סומכים עליכם, תקשיבו לקול הבוקע מהלב שלנו כמנהלים וכעובדים.

<יאסר עטילה: לא בכדי אותם 88 אנשים הצליחו לעבוד ברשות ובתאגיד בו-זמנית, הצליחו להבטיח שידור איכותי, לקיים סיקור של אירועים מאוד חשובים, האחרון בהם היה אירוע יום העצמאות.

דוד ביטן: מה אתה מבקש?

<בילי סגל גזליוס: אני רוצה להעלות על המדוכה את המצב הקשה של הארכיון.

<בילי סגל גזליוס: ארכיון הטלוויזיה הוכרז בממשלה כארכיון לאומי.

<בילי סגל גזליוס: הארכיון נמצא בסכנה.

<בילי סגל גזליוס: אי אפשר להזיז את הארכיון מירושלים.

<בילי סגל גזליוס: ארכיון הערוץ הראשון הוא הארכיון האודיו-ויזואלי הגדול במדינה.

<בילי סגל גזליוס: הוא חשוב.

<בילי סגל גזליוס: תהליך השימור שלו מורכב מאוד.

<בילי סגל גזליוס: יצא מכרז בתאגיד.

<בילי סגל גזליוס: עבדתי ועזרתי שנה שלמה כדי להוציא את המכרז הזה לדיגיטציה.

<בילי סגל גזליוס: המכרז תקוע בבתי משפט.

<בילי סגל גזליוס: מכרז הדיגיטציה אמור לקחת סוגים שונים של וידיאו, להמיר אותם, לשמר אותם, וגם לאפשר הנגשה.

דוד ביטן: התאגיד הוציא את המכרז?

<בילי סגל גזליוס: כן.

<בילי סגל גזליוס: זה מהלך חשוב שצריך לקיים אותו.

<בילי סגל גזליוס: הארכיון ממשיך לעבוד בעבודה השוטפת שלו.

<בילי סגל גזליוס: הוא תומך ביצירה, הוא תומך בחדשות.

<בילי סגל גזליוס: אנחנו נכנסים לשנת ה-70 למדינה.

<בילי סגל גזליוס: אני נאלצת לומר ליוצרים שהארכיון הולך להיסגר.

<בילי סגל גזליוס: סליחה שאני אומרת, אבל זו איוולת להזיז את הארכיון מאיפה שהוא נמצא.

<בילי סגל גזליוס: אם נסגור ונעביר אותו למקום אחר, זה אומר להקים מתקן אחר.

<בילי סגל גזליוס: זה ייקח זמן.

<בילי סגל גזליוס: זה אומר לסגור את הארכיון לשנה.

<בילי סגל גזליוס: זה לא ארגזים של הסופר שאפשר להעביר מהר.

<בילי סגל גזליוס: בשנת ה-70 למדינה לא תהיה גישה לארכיון, גם לא יהיה שום מתקן אחר חלופי.

<בילי סגל גזליוס: זה ארכיון ממלכתי, אי אפשר לשים אותו מעל מוסכים.

<בילי סגל גזליוס: זה צריך להיות במקום מכובד כמו בכל מדינה בעולם.

<בילי סגל גזליוס: אנחנו צריכים לכבד את התרבות שלנו.

<בילי סגל גזליוס: מוסד כזה צריך להיות במקום מכובד.

<בילי סגל גזליוס: אני חושבת שלאורך תקופת הדיגיטציה חבל להזיז את הארכיון הזה, זה דבר מאוד מורכב.

<בילי סגל גזליוס: מדובר על 3,000 מטר של ארכיון.

שולי מועלם-רפאלי: איפה הוא נמצא היום?

<בילי סגל גזליוס: הוא נמצא ברוממה.

<בילי סגל גזליוס: זאת תהיה בכייה לדורות ההזזה שלו.

<בילי סגל גזליוס: זה דבר מאוד חמור.

<בילי סגל גזליוס: התייעצתי עם כל מיני קולגות שלי בעולם לגבי מה שאנחנו עושים.

<בילי סגל גזליוס: לא ניתן לזה מענה.

<בילי סגל גזליוס: אם השידורים מתחילים ב-15 במאי, אדוני היושב-ראש, זה אומר הורדת השאלטר על התוכנות של הארכיון.

<בילי סגל גזליוס: הארכיון אמור לזוז תוך חצי שנה ממקום מושבו כיום.

<בילי סגל גזליוס: זה תהליך שהוא לא אפשרי.

שולי מועלם-רפאלי: כמה זמן אמור להיות תהליך הדיגיטציה של הארכיון?

<בילי סגל גזליוס: זה אמור להיות בין 4 ל-5 שנים, כאשר אז אפשר לאחסן את זה במקום אחר.

דוד ביטן: הבעיה העיקרית היא בעיית האחסון?

<בילי סגל גזליוס: כן.

<בילי סגל גזליוס: אנחנו עובדים עם כמה תוכנות שאסור שהשאלטר ירד עליהן.

<אתי בנדלר: מדובר בסוגיה חשובה ביותר שאי אפשר לנפנף או לא להתייחס אליה.

<אתי בנדלר: אני חושבת שמדובר בארכיון שעל החשיבות שלו אין צורך להכביר מילים.

שולי מועלם-רפאלי: מי אחראי על הארכיונים בארץ?

דוד ביטן: אוצר, יש לכם מה לומר בעניין הזה?

<אתי בנדלר: ניתנה לזה הדעת מראש.

<אתי בנדלר: יושב-ראש ועדת הכלכלה עקב אחרי הנושא הזה הרבה מאוד פעמים, כולל בישיבות שנעשו.

<אתי בנדלר: הצפי היה שעד לסגירת רשות השידור הנושא יטופל.

<אתי בנדלר: בפועל זה עוכב.

<אסף וסרצוג: בילי לא מדברת על הנושא של הדיגיטציה.

<אסף וסרצוג: הנושא של הדיגיטציה הוא נושא ישן, הוא התחיל לרוץ לפני הרבה זמן.

<אסף וסרצוג: הוא מתוקצב.

<אסף וסרצוג: הבעיה לא קיימת שם.

<אסף וסרצוג: בילי מדברת על תקופת הביניים.

<אסף וסרצוג: הכוונה הייתה לפנות את הארכיון מרוממה.

<אסף וסרצוג: אפשר לשבת ולדון אם הארכיון יכול להישאר לתקופה קצת יותר ארוכה.

איתן כבל: אני עוקב אחרי נושא הארכיון מידי שבועיים.

איתן כבל: כל שבועיים אני מוציא פנייה בעניין כדי להתעדכן.

איתן כבל: רק לפני שבוע הוצאתי פנייה כדי לדעת איפה העניינים עומדים.

דוד ביטן: השאלה היא לאיזה תאגיד הוא יעבור.

<אתי בנדלר: החוק המוצע מדבר על כך שזה יישאר בתאגיד השידור.

איתן כבל: זה דבר שצריך לתת עליו את הדעת.

איתן כבל: התיקונים השונים עיכבו את זה.

דוד ביטן: גברתי היועצת המשפטית, תוסיפי לחוק שהנושא הזה ייפתר.

<אתי בנדלר: הנושא הזה יכול להיפתר רק אם האוצר יאשר את השארת הארכיון במתקני רשות השידור.

שולי מועלם-רפאלי: צריך להתכנס לדיון בנושא הזה.

דוד ביטן: תכניסי סעיף בנושא הזה.

דוד ביטן: תכתבי שאי אפשר יהיה להזיז את זה בתקופת הביניים.

דוד ביטן: העלות התקציבית היא גרושים.

דוד ביטן: מתי יסתיים התהליך של המכרז?

<בילי סגל גזליוס: צריך לשאול את אנשי התאגיד.

<בילי סגל גזליוס: זה תקוע כרגע בבית משפט.

שולי מועלם-רפאלי: למה זה תקוע?

דוד ביטן: יש בעיות עם המכרז עצמו?

<אלדד קובלנץ: חלק מהמציעים שלא זכו הגישו תביעה.

דוד ביטן: מתי זה יסתיים?

<אלדד קובלנץ: זה עניין של שבועות בודדים.

<אלדד קובלנץ: זה לא יפתור את מה שבילי ציינה.

איתן כבל: הבעיה קצת יותר מורכבת מרק העניין של לתקן את זה בחוק.

איתן כבל: יש גם עניינים פוליטיים או סמי-פוליטיים שצריך לתת עליהם את הדעת.

<אסף וסרצוג: לא פעם ישבנו ודיברנו על זה.

<אסף וסרצוג: יכול להיות שעדיף למצוא לזה פתרון מחוץ לחוק.

<אסף וסרצוג: אנחנו נשב לדבר.

דוד ביטן: אם לא יימצא פתרון מחוץ לחוק, זה ייכנס לחוק.

<אלעד טנא: ברור שמדובר בתהליך כואב.

<אלעד טנא: כ-1000 אנשים אמורים לעזוב את עבודתם.

<אלעד טנא: החיצים מופנים אל התאגיד.

<אלעד טנא: צריך להגיד שהתהליך היה מפוקח.

<אלעד טנא: ישבתי בחלק מהוועדות עם השופט קמא.

<אלעד טנא: כל התהליך היה בפיקוח מלא, נתנו דין וחשבון.

<אלעד טנא: אין תהליך במחשכים.

<אלעד טנא: התלוננו פה על השכר הנמוך.

<אלעד טנא: זה נכון, התאגיד החדש אמור להיות הרבה יותר חסכן.

<אלעד טנא: אני חושב שזה ערך לציבור.

<אלעד טנא: אנחנו מצרים על השכר הנמוך שהצענו, אבל כל רמות השכר בתאגיד הן רמות שכר נמוכות מאלו שברשות.

<אלעד טנא: השנה וחצי האחרונות אלו היו השנים הטובות והפוריות ביותר שלי.

<אלעד טנא: קיבלנו עצמאות לייצר גוף איכותי, מגוון.

<אלעד טנא: בנינו חטיבה דיגיטלית מפוארת בתוך תאגיד איכותי, בתוך תאגיד שהראשים שלו עשו הכל.

<אלעד טנא: בינואר יכולנו לשדר לכם את הטוב ביותר שאנחנו יכולים.

<אלעד טנא: אני לא מבין איך בהצעת החוק החדשה זה הולך לקרות.

<אלעד טנא: יש הרבה ממשקים עם החטיבה הדיגיטלית, אם זה מול הטלוויזיה, אם זה מול החדשות.

<אלעד טנא: אני לא מבין איך זה אמור לקרות.

<אלעד טנא: אני מבקש שתתנו לנו להמשיך.

<דורון צברי: התאגיד קם לאחר המלצות ועדת לנדס.

<דורון צברי: הוא קם בתהליך חקיקה מאוד ארוך.

<דורון צברי: חלק מחברי הכנסת היו שותפים.

<דורון צברי: ועדת לנדס הייתה הוועדה ה-14 שדנה בנעשה ברשות השידור.

<דורון צברי: הדוח הראשון שנכתב, נכתב על ידי היושב-ראש האגדי של הבי.

<דורון צברי: בי.

<דורון צברי: סי, יו גרין, שהוזמן בשנת 71 להציע רפורמה ברשות השידור.

<דורון צברי: הוא אמר שהבעיה היא המעורבות של הפוליטיקאים בחדשות.

<דורון צברי: זאת הייתה השורה התחתונה של כל הדוחות של הוועדות.

איתן כבל: לא הרבה השתנה.

<דורון צברי: הרעיון של ההפרדה בין הפוליטיקאים לרשות נובע מהעיקרון של "לא תשים מכשול בפני עיוור".

<דורון צברי: חברי הכנסת מייצגים את הציבור, הם עושים את עבודתם נאמנה, אבל יותר מכל מגזר אחר הם חיים ומתים בתקשורת.

<דורון צברי: כתבת שער מפרגנת ב-"7 ימים", או תחקיר קטלני של גידי וייץ, יכולים לגמור או להרים קריירה של פוליטיקאי.

<דורון צברי: בתהליך החקיקה הארוך והרציני הוחלט להפריד ולנתק את הפוליטיקאים מהקשר למינויים בתאגיד החדש.

<דורון צברי: חוק התאגיד בא לסתום את החור.

<דורון צברי: בחוק תאגיד החדשות אנחנו פותחים חור, אנחנו פותחים פתח להתערבות.

<דורון צברי: אתם צריכים לקחת בחשבון את המשמעות של מה שקורה עכשיו.

<דורון צברי: כשהחוק הזה מבוטל עוד לפני שהתאגיד התחיל לשדר, זה משליך על הכנסת, זה משליך על הליך החקיקה, זה משליך על הרצינות שבה חברי הכנסת מתייחסים לחקיקה של עצמם.

<רפי יששכר: ברשות השידור יש רכוש, יש ציוד, יש אולפנים.

<רפי יששכר: למה להעביר את זה למקום שאין בו כלום, למקום שרק מתחילים לבנות הכל מהיסוד?

<רפי יששכר: את כל הנדל"ן של רשות השידור האוצר לוקח לעצמו.

<רפי יששכר: רכוש בשווי של 5 מיליארד שקל הממשלה לוקחת לעצמה.

<רפי יששכר: כחלון התחיל לעשות עם זה תעמולת בחירות.

<רפי יששכר: למה לא לשדר מהמקום?

<רפי יששכר: זורקים את העובדים למצב של חוסר ודאות.

<רפי יששכר: אני לא יודע מה אני הולך לעשות.

<רפי יששכר: יש לי 9 נפשות בבית, כולל אח נכה 100% שאני מטפל בו.

<רפי יששכר: לאן אנחנו הולכים עם 5,000 שקל פנסיה?

<רפי יששכר: אני בן 59.

<רפי יששכר: מה הולכים לעשות אנשים כמוני ביום אחרי?

<עידית בן-אליהו: קיבלתי מייל מטעם הנהלת רשות השידור שבעוד 178 שעות אני אהיה מפוטרת.

<עידית בן-אליהו: 24 שנים הייתי בימאית במחלקת הפרומו, בימאית במחלקת הבידור.

<עידית בן-אליהו: בחודש שעבר ביימתי את "מבט לחדשות" 17 פעמים.

<עידית בן-אליהו: מי שמבין בטלוויזיה יודע כמה קשה להחזיק את מהדורת החדשות על הכתפיים שלו.

<עידית בן-אליהו: לא נמצאתי ראויה לשום תפקיד בתאגיד.

<עידית בן-אליהו: אני מדברת בשמי, אבל מייצגת שלל רחב מאוד גדול של עובדים.

<עידית בן-אליהו: מה שנעשה עכשיו זה שהתקבלו עובדי החדשות, אבל מה אז?

<עידית בן-אליהו: אני תומכת חדשות כמו תומכת לחימה.

<עידית בן-אליהו: להרים שידור זה כמו מלחמה.

<עידית בן-אליהו: האם אני אמצא את מקומי, האם אני ראויה?

<עידית בן-אליהו: אתם יודעים איזה ראיונות משפילים עברתי?

<עידית בן-אליהו: קיבלתי מייל שאומר שהוועדה מצאה אותי לא ראויה.

<עידית בן-אליהו: אני ראויה כמו רבים אחרים שנמצאים פה, כאלה מתחת לגיל 40, כאלה מעל גיל 40.

<עידית בן-אליהו: אנשי התאגיד, אם טראמפ יגיע ב-22 לחודש, איך תסקרו אותו?

<עידית בן-אליהו: כמה מקורות יש לכם, כמה כתבים בשטח יש לכם, כמה "לייבים" יש לכם?

<עידית בן-אליהו: אם נופל ה"לייב", איזו תגבורת יש לכם, איזה גיבוי יש לכם?

<עידית בן-אליהו: במתקנים של רשות השידור יש את הכל.

<עידית בן-אליהו: הפתרון הוא להמשיך את השידור מתוך רשות השידור.

<עידית בן-אליהו: זה גם יפתור את הבעיה של הארכיון.

<עידית בן-אליהו: ב-3 השנים האחרונות אני נמצאת, לצערי ולשמחתי, אך ורק בחדר החדשות.

<עידית בן-אליהו: האם מישהו מכם שפנה לכתב טלוויזיה קיבל זמן מסך?

<עידית בן-אליהו: כשאני נמצאת שם, ותאמינו לי שאני נמצאת שם שעות על גבי שעות בשביל שכר עלוב שמבזה את היכולות המקצועיות שלי, אני לא שומעת את הדברים האלה.

<עידית בן-אליהו: כשאני שותפה ל"מבט לחדשות" או לכל מהדורה אחרת, אני יודעת בדיוק מה קורה.

<עידית בן-אליהו: אני רואה את כל ההודעות, את כל הדברים שמותרים או אסורים לפרסום.

<עידית בן-אליהו: אתם מתעלמים מכך שרשות השידור עברה שינוי מאוד גדול, שנחסך כסף.

<עידית בן-אליהו: אני לא יודעת לומר את הפרטים המדויקים, אבל אתם בוחרים להתעלם מזה.

<עידית בן-אליהו: תדעו שנחסך כסף, שהלכו אנשים הביתה.

<עידית בן-אליהו: אני מוכנה לשלוף את קורות החיים שלי, שהם ראויים מאוד מאוד לכל מקום אחר.

<עידית בן-אליהו: תכניסו ותביאו את האנשים המתאימים לתוך רשות השידור.

<עידית בן-אליהו: בשביל 3 חודשים תעבירו את אלה לפה ואחר כך לפה?

<עידית בן-אליהו: נניח שהולך לעולמו חבר כנסת ותיק שהחומרים שלו מתועדים בארכיון אצל בילי.

<עידית בן-אליהו: אתם מכירים את קוד "חבצלת"?

<עידית בן-אליהו: קוד "חבצלת" זה סרט שנעשה אצלנו.

<עידית בן-אליהו: כשאישיות בכירה הולכת לעולמה, מן הראוי שישודר סרט שמתעד את מהלך חייה.

<עידית בן-אליהו: אתם יודעים כמה אנשים עובדים על הדבר הזה?

<עידית בן-אליהו: אתם יודעים מה ההבדל ביני וביניכם?

<עידית בן-אליהו: שאתם לא מכירים אותי, אבל אני מכירה את הפנים של כולכם.

<עידית בן-אליהו: כשאתם יושבים באולפנים ומחכים לתור שלכם לדבר, אני רואה את כולכם.

<עידית בן-אליהו: אתם צריכים לראות אותנו, את עובדי רשות השידור.

<עידית בן-אליהו: אתם לא יכולים לזרוק מפעל כל כך מפואר לזבל.

<עידית בן-אליהו: אתם תהיו חתומים על דבר שהחל כחטא אבל נמשך כפשע.

<עידית בן-אליהו: אתם תהיו חתומים על זה לדיראון עולם.

<עידית בן-אליהו: אני אגיע לשלב שאני אאלץ לחתום.

<עידית בן-אליהו: מחויבים למצוא לי עבודה.

<עידית בן-אליהו: הכנ"ר הוציא לנו כל מיני דברים חדשים שפוגעים בתרשים הזרימה העלוב שקיבלתי אחרי 24 שנים.

<עידית בן-אליהו: אם אני רוצה להגיש תביעת חוב נגד רשות השידור, איך אני אגיש?

<עידית בן-אליהו: אני צריכה לחתום שאין לי שום תביעות.

<עידית בן-אליהו: הכנ"ר מבין בהרבה דברים, הוא לא מבין בעשייה טלוויזיונית.

<עידית בן-אליהו: אתם יודעים לכמה אנשים נעשתה עוולה שהיא לא מטופלת?

<עידית בן-אליהו: זה משהו שאתם צריכים לתת עליו את הדעת.

<עידית בן-אליהו: בלית ברירה יכריחו אותי לחתום.

<מירי אדרי: אני העובדת הראשונה שנקראה לראיון מול גל, סמנכ"לית משאבי אנוש בתאגיד.

<מירי אדרי: בצעקות נאמר לי שאני לא מתקבלת לתאגיד כי אני נציגת עובדים.

<מירי אדרי: אני רוצה שתסתכל לי בעיניים, מר קובלנץ, ותגיד לי איפה ההגינות, איפה היושרה, איפה כללי המינהל התקינים.

<מירי אדרי: למה יש העדפה של עובד אחר על פניי רק בגלל שאני נציגת עובדים?

<מירי אדרי: זה מה שנאמר לי מפורשות.

<אלדד קובלנץ: אם זה מה שנאמר לך, זה מאוד מאוד חמור.

<מירי אדרי: אתה מנכ"ל התאגיד, אתה צריך לתת לי תשובות.

<מירי אדרי: איפה ההליך התקין?

יגאל גואטה: בטח שלא היה תקין.

<אלדד קובלנץ: אני חושב שההליך היה תקין.

<אלדד קובלנץ: היו מספר תקלות מינוריות.

<מירי אדרי: התקלה המינורית הזאת עולה לי במקום הפרנסה שלי.

יגאל גואטה: כנראה שכמו שהסיפור הזה לא הגיע אליך, ככה הרבה סיפורים לא הגיעו אליך.

<מירי אדרי: אני למעלה מ-10 שנים הייתי במחלקת כוח אדם ומשאבי אנוש ברשות השידור.

<מירי אדרי: לקחתי על עצמי את התפקיד של ועד עובדים, כי הקודמת בתפקיד פרשה.

<מירי אדרי: הסכמתי לקחת את זה כאטרקציה וכעזרה לעובדים.

<מירי אדרי: הקול של העובדים שלנו לא נשמע, אנחנו רק מספרים.

<מירי אדרי: לא ייתכן שתינתן העדפה לעובדי התאגיד והם יהיו חסינים מפני פיטורים, בעוד שעובדי רשות השידור מפוטרים.

<מירי אדרי: זה דבר שצריך לתת עליו את הדין ואת הדעת.

דוד ביטן: העדפה ניתנת ל-3 חודשים בלבד.

<מירי אדרי: תקפיאו את הקליטה של העובדים בתאגיד.

דוד ביטן: בגלל בעיות משפטיות מדובר רק על 3 חודשים.

דוד ביטן: אחר כך יבוא המנהל, יחליט מה שצריך.

<אלדד קובלנץ: מתוך 270 עובדים, 170 הם עובדי רשות שידור.

<מירי אדרי: כמה עובדים בדירוג המשולב התקבלו?

<מירי אדרי: בקושי 10.

<מירי אדרי: דיברנו על 270 מיליון שקלים שטען המנכ"ל שהלכו לאיבוד.

<מירי אדרי: ברגע שאתם ממשיכים לשדר ממודיעין אתם מבזבזים עדיין מכספי ציבור, כי יש לנו מתקנים טובים וראויים שיכולים לתת גיבוי טכנולוגי.

<מירי אדרי: לגבי התקנים של עובדי המנהלה שמתכוונים להיות מיושמים ומאוישים במשרדי הממשלה, אנחנו רוצים שזה יקרה לפני יום התחילה, אחרת אנחנו לא רואים איך זה יהיה מיושם.

יגאל גואטה: איך המנגנון הזה הולך לעבוד?

דוד ביטן: האוצר, תתנו התייחסות לאיך האנשים האלה עוברים.

איתן כבל: בואו לפחות נדאג שזה יקרה.

<אליעזר וחנונו: מה עם ועדת החריגים?

<אליעזר וחנונו: הצעת החוק הזאת לא מדברת על שום ועדת חריגים.

איתן כבל: החוק הזה לא בא לעשות מעשה למען העובדים.

יגאל גואטה: צריך לשנות את זה פה בוועדה.

<מירי אדרי: תתקנו את זה.

<מירי אדרי: היכולות אצלכם, לא אצלנו.

<אליעזר וחנונו: בדוח לשר התקשורת שהוצאתם באפריל 2017 רשמתם שמונתה מבקרת פנים.

<אליעזר וחנונו: אפשר לדעת מי המבקרת הזאת?

<אליעזר וחנונו: מדוע כל התהליך הזה היה תהליך תפור?

דוד ביטן: אמרתי לך בישיבה קודמת שאנחנו לא ועדת חקירה.

<גיל עומר: שמה איילה ורדי.

<אליעזר וחנונו: ואיך היה התהליך?

<אליעזר וחנונו: מדוע אמרתם שאתם לא רוצים לקבל עובדים מרשות השידור?

<תמנה עורב: עובדי רשות השידור הם עובדים מוסמכים, עובדים אחראים, עובדים מוכשרים, עובדים עם ניסיון רב בשידור, בתוכן ובטכנולוגיות.

<תמנה עורב: לי יש תואר אקדמי.

<תמנה עורב: אני 26 שנים ברשות השידור.

<תמנה עורב: כיהנתי במגוון תפקידים, שפות, קשר עם חוץ לארץ.

<תמנה עורב: הופעתי בפני ועדה בת 5 חברים.

<תמנה עורב: אחד מהחברים היה השופט קמא, אחד מהם היה מר שמעון אלקבץ.

<תמנה עורב: אחרי חצי שנה הודיעו לי שלא נמצאתי מתאימה אפילו לתפקיד אחד, כאשר ניגשתי ל-6 תפקידים.

<תמנה עורב: יש כאן את הבמאית עידית בן אליהו, יש כאן את מנהל מחלקת תעודה איתי לנדסברג, יש כאן טכנאים, יש כאן עובד במה, יש כאן אשת מערכת בתכנית של גאולה אבן ולפני כן בתכניות אחרות ברדיו ובטלוויזיה, יש כאן את נועה ברק, יש כאן את ליאת רגב.

<תמנה עורב: אני יכולה למנות לכם המון אנשים.

<תמנה עורב: אף אחד מהאנשים האלה לא ראוי בעיניכם?

<גיל עומר: כיו"ר מועצה אני לא שותף פעיל במיונים.

<גיל עומר: צריך לזכור שעבר חוק שקבע שעד 25% מהתאגיד החדש יהיו מרשות השידור.

<תמנה עורב: לפחות 25%.

<גיל עומר: בוורסיה הראשונה דובר על עד 25%.

<אתי בנדלר: 25% בדיוק.

<תמנה עורב: בחוק שעבר בקריאה שנייה ושלישית ב-11 באוגוסט 2014 דובר על לפחות 25%.

<גיל עומר: מי שסגר את הרשות זה לא אנחנו, זה אלה שיושבים פה.

<גיל עומר: בשביל לעשות קופי-פייסט לא היה צריך להקים תאגיד, אפשר היה לעשות רפורמה, לבוא ולהגיד שמתוך העובדים של הרשות נשאיר רק את אלה.

<גיל עומר: לא אני החלטתי לא לעשות את זה, הכנסת החליטה.

<גיל עומר: מישהו פה חשב שלא נכון לעשות קופי-פייסט, שנכון לעשות תמהיל.

<גיל עומר: כשיש גוף גדול ועושים תמהיל, צר לי שיש אנשים שצריכים ללכת הביתה.

<גיל עומר: לא אנחנו החלטנו את זה.

יגאל גואטה: גם אם הם ראויים לתפקיד?

<אלדד קובלנץ: אתה רוצה להחליט מי ראוי לתפקיד?

<אלדד קובלנץ: אתם מלבינים פנים של אנשים שעושים עבודת קודש, תתביישו לכם.

יגאל גואטה: אף אחד לא מלבין פנים.

יגאל גואטה: האם אדם ראוי צריך ללכת הביתה?

יגאל גואטה: עוד לא ראיתי מישהו מהתאגיד בוכה פה, ראיתי אנשים מרשות השידור בוכים.

יגאל גואטה: לא אחד, לא 2 ולא 10.

יגאל גואטה: אתה יודע שמתחילת הדרך פניתי אליך, קובלנץ, וביקשתי ממך להתנהל איתם ברגישות, בכבוד ובשקיפות.

יגאל גואטה: השפלתם אותם, העלבתם אותם יום יום.

יגאל גואטה: לא יכול להיות שכולם מרגישים שהשפילו אותם.

<תמנה עורב: מר עומר ומר קובלנץ, היום זה אנחנו, מחר זה אתם.

<גיל עומר: לא היה טעם בהקמת התאגיד אם היו רוצים לעשות קופי-פייסט, אפשר היה לקחת את הרשות ולעשות את הרפורמה.

<גיל עומר: מי שהחליט לא לעשות את זה היו האנשים בבית הזה.

<גיל עומר: אתם שומעים פה סיפורים קשים.

<גיל עומר: כל אחד בא עם הכאב שלו.

<גיל עומר: צריך לזכור שאחוז גבוה התקבלו לתאגיד.

<גיל עומר: אותם אתם לא שומעים פה, אתם שומעים פה את אלה שלא התקבלו.

<גיל עומר: בסוף, חבר הכנסת גואטה, מישהו צריך להחליט מי ראוי.

<גיל עומר: אפשר לחלוק על שיקול הדעת, זה לגיטימי, אבל בסוף מי שהיה צריך להחליט זה אנשי מקצוע.

<גיל עומר: זה בסדר גמור לחלוק על שיקול הדעת, אבל האנשים האלה עשו את זה על סמך שיקול דעת מקצועי.

<גיל עומר: חלק מהדברים שאני שומע פה הם בגדר פולקלור שככל שמגלגלים אותו הוא הופך לאמת.

<גיל עומר: כל מי שיש לו משהו, שיעביר למבקר המדינה.

יגאל גואטה: גברת רגב, גברת ברק זה פולקלור?

<גיל עומר: לא.

שולי מועלם-רפאלי: איפה כל העובדים של רשות השידור שכן התקבלו לתאגיד?

יגאל גואטה: אנחנו מדברים על הדרך.

עיסאווי פריג': אני מבין שצריך להיות תמהיל, לא קופי-פייסט, אבל יש אי ודאות בקיום התהליך של הקמת תאגיד החדשות.

עיסאווי פריג': למה אתם ממשיכים לקלוט עובדים אחרי שהתהליך כבר החל?

עיסאווי פריג': זה לא הגון.

עיסאווי פריג': בתאגיד החדש תהיה הנהלה חדשה, יהיה מנגנון חדש שיקלוט את העובדים.

עיסאווי פריג': אתם צריכים להפסיק בקליטת עובדים.

<אלדד קובלנץ: אני חלוק עליך לחלוטין.

<אלדד קובלנץ: קיבלנו משימה.

<אלדד קובלנץ: היה תאריך עלייה אחד.

<אלדד קובלנץ: גם עכשיו יש תאריך עלייה אחד, והוא ה-15 במאי.

<אלדד קובלנץ: אנחנו צריכים לעמוד בלוח הזמנים הזה.

<אלדד קובלנץ: עם כל הכבוד לאוסף השינויים שהיו, המשימה המרכזית שלנו היא לייצר לעם ישראל שידור מלא ביום התחילה.

<גיל עומר: השאלה גם ממתי אתה סופר את השינוי, האם מ-30 בספטמבר, מ-1 בינואר.

<אלדד קובלנץ: היו כמה סיבובים.

עיסאווי פריג': זה לא הגון.

<אלדד קובלנץ: אם היינו נוהגים ככה, היום היינו עם 20 עובדים.

<שלמה אברהם: אני רוצה לקחת את החוק הזה יום אחד אחרי.

<שלמה אברהם: בסוף שבוע שעבר הגיעו אריזות של קרטונים, הגיעו מאות קרטונים.

<שלמה אברהם: יצא מייל לעובדים: תתחילו לארוז, כי ב-16 לחודש יכול להיות שחברת האבטחה לא תהיה פה, יכול להיות שהבניין הזה יהיה סגור.

<שלמה אברהם: אני רוצה לדעת איך אנחנו עוזבים את הבית.

<שלמה אברהם: אני לתאגיד לא הלכתי.

<שלמה אברהם: אני גם לא רוצה ללכת, כי אני סומך על הקדוש ברוך הוא שאני אוכל להביא פרנסה.

<שלמה אברהם: יש כל כך הרבה אנשים מסכנים.

<שלמה אברהם: כל התאגיד הזה שיוקם לא יעבוד.

<שלמה אברהם: מקסימום נראה ערוץ מקומי כמו שהיה בזמנו בערוץ 1.

<שלמה אברהם: אני הולך להיות אזרח מן המניין, אני כבר לא אהיה עובד מדינה.

<שלמה אברהם: את ארגון העובדים שלנו שום נציג מההסתדרות לא מלווה.

<שלמה אברהם: איפה הם?

<שלמה אברהם: שיישבו עם 500,600,700 האנשים שבוכים.

<שלמה אברהם: הקרטונים מוכנים.

<שלמה אברהם: יושבת פה רונית - אין לי שום טענה אליה - שהוציאה את המכתבים.

<שלמה אברהם: קיבלתי מכתב בו נאמר שב-15 לחודש אני הולך.

<שלמה אברהם: יכול להיות שב-16 לחודש חברת האבטחה הזאת לא תהיה ואני לא אוכל להיכנס.

<שלמה אברהם: לאיפה אני אבוא?

<שלמה אברהם: לאן אני אלך?

<שלמה אברהם: מי מלווה אותי ביום שאחרי?

<שלמה אברהם: המקום הזה ייתן לי תשובה?

<שלמה אברהם: לא איכפת לי אם כן שידור ציבורי, לא שידור ציבורי, אני רוצה לדעת איך אני הולך הביתה, מה קורה איתי מחר.

דוד ביטן: אני מחדש את הישיבה.

דוד ביטן: אנחנו נתחיל בהצגת החוק על ידי מנכ"ל משרד התקשורת, לאחר מכן משרד האוצר ייתן התייחסות.

דוד ביטן: ההתייחסות של משרד המשפטים תהיה קצרה, כי מחר יגיע לפה בא כוח התאגיד שמתכוון להגיש בג"ץ.

<שלמה פילבר: החוק שהשר הנגבי הציג בבוקר הוא התגבשות של תהליכים שנבעו מחוסר שביעות רצון או חוסר שקט בתוך הקואליציה.

<שלמה פילבר: הסמכויות המאוד מאוד מצומצמות ומוגבלות שיש למשרד התקשורת בחוק המקורי מול הבעיות שצפו ועלו לפתחם של שרי התקשורת, בלי יכולת לתת מענה ובלי שיתוף פעולה אמיתי מצד התאגיד, הביאו למצב שהפתרון היחיד שהמחוקק יכול היה לעשות הוא לחוקק מחדש חלק מהדברים שהוא חושב שצריך לעשות אותם בדרך אחרת.

<שלמה פילבר: כך נולד החוק הזה.

<שלמה פילבר: זה בעיקר נוגע ביחס לעובדי רשות השידור.

<שלמה פילבר: בשבוע שעבר חבר הכנסת כבל ואני העברנו מורשת קרב על הלילות שבילינו בהסתדרות בניסיון להעלות את כמות העובדים.

<שלמה פילבר: אני אשמח שיגידו אם יש 51% תקנים של עובדי רשות השידור, או שמדובר ב-51% גולגולות.

<שלמה פילבר: זה משנה אם אדם עובד 3, 4 שעות שבועיות, קיבל תכנית ונחשב כראש, או שהוא בתקן.

<שלמה פילבר: מה שמדובר זה על תקנים מלאים.

<שלמה פילבר: זה משנה מהותית.

<שלמה פילבר: אין לנו את המספר הזה במדויק.

<שלמה פילבר: מזה התגבשה המתכונת הזאת שאנחנו מדברים עליה כרגע.

<שלמה פילבר: אני אנסה לעשות טיפה סדר במה שראינו מול עינינו כשגיבשנו את המתכונת, איך אנחנו חושבים שהיא צריכה לעבוד, אם אנחנו בכלל רוצים שהיא תעבוד, כי אם אנחנו לא רוצים שהיא תעבוד, גם בתאגיד אחד דברים לא יעבדו.

<שלמה פילבר: יש תאגיד ראשי, תאגיד "כאן".

<שלמה פילבר: הוא מחזיק את הנכסים, את התקציבים, את מכלול הסמכויות והמחויבויות של השידור הציבורי.

<שלמה פילבר: מתוכו גזרנו רק את הנושא של התקנים והתוכן.

<שלמה פילבר: לא העברנו מתקנים, לא העברנו עובדים טכניים, לא חילקנו את העלויות הכספיות השוטפות, פשוט באנו ואמרנו שאנחנו מקימים גוף תוכן חדש, תהיה לו מערכת שתקבע מחדש את סדרי העדיפויות ואת לוח השידורים.

<שלמה פילבר: תפישת העולם הייתה שהמועצה הזאת לא תסמן מראש אנשים מסוימים רק על סמך המקום שבו הם עבדו לפני שהם הגיעו לתאגיד, אלא תיתן את הזכות המלאה, השוויונית, כולל ברמת ההנהלה, כולל ברמת הטאלנטים, כולל ברמת התכניות המרכזיות והרצועות המרכזיות במשך היום, גם לאנשים שצברו 10 ו-20 שנות ניסיון בשידור ציבורי.

<שלמה פילבר: דיבר פה חבר הכנסת פרי על שני מנכ"לים.

<שלמה פילבר: לא מדובר על שני מנכ"לים.

<שלמה פילבר: מי שאמור להיות מנכ"ל התאגיד הוא הפונקציה של סמנכ"ל החדשות או מנהל חטיבת החדשות שהייתה קודם.

<שלמה פילבר: כמו שאתה מעביר חלק מהתקנים, כך אתה מעביר גם חלק מתקני הניהול.

<שלמה פילבר: הרעיון היה שלא תהיה פריצה תקציבית בתקנים ובכסף.

<שלמה פילבר: זה בא לידי ביטוי פה.

<שלמה פילבר: הגוף הזה אמור להיות גוף מאוד רזה.

<שלמה פילבר: כמעט לא תהיה לו הנהלה, חוץ מכמה פונקציות שנדרשות על פי החוק.

<שלמה פילבר: כל שאר הדברים יהיו בקורלציה בין שני התאגידים.

<שלמה פילבר: שאלו אם עובדי התאגיד יפוטרו, לא יפוטרו.

<שלמה פילבר: כמו שאמר השר הנגבי, בשלב הראשון הייתה כוונה להעביר את כל עובדי חטיבת החדשות של רשות השידור as is.

<שלמה פילבר: המשמעות הייתה לפטר את העובדים החדשים שנקלטו בתאגיד.

<שלמה פילבר: אחר כך הוחלט לא לעשות את זה בשלב של תקופת הביניים.

<שלמה פילבר: כל עובדי התאגיד, כולל מנהל החדשות, עוברים בתפקידם למשך תקופת הביניים.

<שלמה פילבר: מבחינת קליטה של עובדי רשות שידור חדשים, שזה מה שמופיע בתכלית החקיקה, תהיה קליטה.

<שלמה פילבר: דובר על מספרים כאשר אני ושי באב"ד ישבנו על העניין הזה, אבל כמו שזה מופיע בחוק המקורי, אין מספר, כתוב שהמספר ייקבע על ידי משרד האוצר ואגף התקציבים.

דוד ביטן: אתם קובעים לגבי עכשיו?

<שלמה פילבר: שיא תקן כוח אדם.

<שלמה פילבר: נקבע שתהיה תוספת תקני כוח אדם.

<שלמה פילבר: בהסכמה ג'נטלמנית סוכם שהאוצר ישב עם יושב-ראש ההסתדרות, יסכם את העניין הזה.

<שלמה פילבר: מדובר על תוספת של 100 תקנים לשידור הציבורי.

שולי מועלם-רפאלי: בכלל, או רק לתאגיד החדשות?

<שלמה פילבר: בכלל.

<שלמה פילבר: 850 תקנים במקום 750 תקנים.

<שלמה פילבר: חלק מזה זה המרה של מיקור החוץ שבוטל, חלק אחר זה תוספת כי אנשי התאגיד טענו ש-750 זה לא מספיק.

<שלמה פילבר: סוכם גם שעוד 100 עובדים מעובדי רשות השידור - בעיקר עובדים שהם לא עיתונאים - ינוידו בתוך שירות המדינה.

<שלמה פילבר: זה הסכם בין יו"ר ההסתדרות לאוצר.

עיסאווי פריג': זה כתוב, חתום?

<שלמה פילבר: זה לא מופיע בחוק.

יגאל גואטה: חייב שזה יופיע בחוק.

איתן כבל: גם כשייכתב זאת בעיה, קל וחומר אם זה לא נכתב.

<שלמה פילבר: הסיכום שלי עם מנכ"ל האוצר הוא שצריך לצאת מכתב אלינו ואל יושב-ראש ההסתדרות בעניין הזה.

עיסאווי פריג': האם יצא מכתב לפני שנצביע על החוק הזה?

<שלמה פילבר: אני אטפל בזה היום.

<שלמה פילבר: אני אדווח לוועדה מחר.

<שלמה פילבר: הקפדנו, לפי הנחיית היועץ המשפטי לממשלה, לעשות סוג של הקפאת מצב בתקופת הביניים.

<שלמה פילבר: מהרגע שתמונה מועצה קבועה ומנכ"ל קבוע לפי ההסדרים הקיימים היום, שום דבר מההחלטות שהתקבלו בתקופת הביניים לא מחייבות אותם - לא מבנה התאגיד, לא תפקידים, לא מבנה ארגוני.

<שלמה פילבר: הם יכולים לעשות מה שעשה התאגיד היום – לשבת, לעשות חשיבה מחדש, להחליט מחדש.

דוד ביטן: תוך כמה זמן אפשר לעשות שינויים, רק שתהיה הנהלה קבועה?

דוד ביטן: מה אם ההנהלה תיקח 4 שנים?

<שלמה פילבר: יש הנחיה בחקיקה שכל התהליך הזה ייגמר בתוך 3 חודשים.

דוד ביטן: אז מה אם כתוב?

דוד ביטן: ראינו הרבה מקרים שכתוב ולא נעשה.

<שלמה פילבר: אנחנו יכולים לשלוט על התהליכים שיש בידינו.

<שלמה פילבר: שר התקשורת יכול למנות שופט.

דוד ביטן: זה לא מקובל עלי.

דוד ביטן: זה לא מה שאמרתם.

דוד ביטן: אמרתם שהמעבר הוא ל-3 חודשים.

דוד ביטן: עכשיו אתם אומרים שזה עד שימונו.

דוד ביטן: זה לא מקובל עלי.

דוד ביטן: ואם לא ימונו?

צחי הנגבי: זאת האחריות שלנו.

דוד ביטן: מה זאת אומרת "האחריות שלנו"?

דוד ביטן: אנחנו לא עושים חוק סתם בשביל לעשות אותו.

איתן כבל: אם לא ייקבעו כאן כללים ברורים, אז גם מה שרוצים להשיג לא יהיה.

איתן כבל: כפי שאמרתי, לא יהיה רק תיקון 8, יהיה גם תיקון 9 ותיקון 10.

איתן כבל: אתה יודע את זה, אדוני המנכ"ל.

<שלמה פילבר: היועץ המשפטי דרש שזה לא יהיה יותר מ-3 חודשים.

<שלמה פילבר: כשהעלינו את השאלה של ועדת גילאור, אנשי משרד המשפטים אמרו שהם יודיעו לוועדת גילאור שהחוק דורש מהם לאשר את זה תוך פרק הזמן הזה.

יוסי יונה: שלמה, תחשוב כמה זמן לקח בפעם הקודמת.

<שלמה פילבר: בפעם הקודמת היה עיכוב יזום שלנו.

<שלמה פילבר: אמרנו אז שהשר לא יחתום ויעביר לוועדה גילאור לפני שתיפתר בעיית עובדי רשות השידור.

<שלמה פילבר: כשנפתרה הבעיה, העברנו.

<שלמה פילבר: אחר כך הייתה הבעיה שלוועדת גילאור לקח זמן של חודשיים לעשות בדיקה על כל אחד מחברי המועצה.

<שלמה פילבר: גם את הבעיה הזאת העלינו בפני משרד המשפטים.

<שלמה פילבר: זה לא בידנו, אנחנו לא שולטים על הוועדה.

<שלמה פילבר: אמרו לנו במשרד המשפטים שהם יבהירו לחברי הוועדה וליושב-ראש הוועדה שהם חייבים לעמוד בלוחות הזמנים.

<שלמה פילבר: זאת העמדה שאנחנו מביאים לפה.

<אתי בנדלר: הייתי מצפה שמישהו ממשרד המשפטים יצהיר כאן שבאמת מתכוונים לעמוד בלוח זמנים כזה.

דוד ביטן: אתם יודעים שבחוק כתוב שהתקנות יהיו תוך חצי שנה?

דוד ביטן: אנחנו ממתינים להן כבר 8 שנים.

<אתי בנדלר: כולל אישור של מינוי מנהל זמני בתוך יום או יומיים.

רועי פולקמן: עד אז לא יעשו שינויים.

דוד ביטן: איזה שינויים?

דוד ביטן: כולם עוברים באותו מעמד.

דוד ביטן: לא מתאים לי הדבר הזה.

דוד ביטן: מתאים לי כשאמרו שזה ל-3 חודשים, לא לכל החיים.

רועי פולקמן: מי ישנה, מנהל בודד שממונה בלי ועדה?

דוד ביטן: אני לא מבין מה אתה רוצה.

דוד ביטן: אתה רוצה להשאיר את אותו מצב שהיה?

דוד ביטן: בואו נשאיר את אותו מצב.

שולי מועלם-רפאלי: לא אנחנו הבאנו את תאגיד החדשות.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו טענו שלא צריך, שאת השינויים אפשר לעשות במה שקיים היום.

צחי הנגבי: האחריות היא בידי שר התקשורת.

צחי הנגבי: מי שיהיה שר התקשורת, בין אם זה יהיה אני או מישהו אחר, צריך למצוא שופט.

צחי הנגבי: הוא צריך לעשות את זה מהר.

צחי הנגבי: השופט צריך לבחור שני אנשים לוועדת איתור.

צחי הנגבי: הוא אמור להיות מודע ללוח הזמנים.

צחי הנגבי: הוא לא הרשות המבצעת.

צחי הנגבי: לוח הזמנים הוא לוח הזמנים שלו.

צחי הנגבי: ועדת האיתור הזאת צריכה לבחור 10 אנשים למועצה.

צחי הנגבי: אנחנו רוצים שזה יהיה הכי מהיר שאפשר.

צחי הנגבי: פחות מ-3 חודשים זה הכי טוב, אבל כמו שאומר היושב-ראש, זה לא בשליטה שלנו.

צחי הנגבי: בחוק ייכתב 3 חודשים.

צחי הנגבי: יש דברים שנאמרים בחוק ולא מיושמים.

רועי פולקמן: אם ייקח 4 חודשים, אז ייקח 4 חודשים.

<אתי בנדלר: לקבוע בחוק מועדים שאי אפשר יהיה לעמוד בהם - -

צחי הנגבי: 3 חודשים זה סביר ביותר.

צחי הנגבי: זה היה סביר גם אם היו אומרים חודשיים.

<מאיר לוין: 3 חודשים נקבעו כדי לא למתוח יותר מידי זמן את תקופת הביניים.

<מאיר לוין: זאת תקופה רגישה, בעייתית.

<מאיר לוין: צריך לשאוף כמה שיותר לקצר אותה.

<מאיר לוין: כדי להתכנס ללוחות הזמנים של 3 חודשים, הצעת החוק קובעת שתוךx זמן מתמנה יו"ר ועדת האיתור, ושתוך x זמן הוא צריך להמליץ על נציגי מועצה.

דוד ביטן: נקבע את המועדים בחוק.

דוד ביטן: אם יגידו כמה כל מהלך צריך לקחת, אין בעיה.

<שלמה פילבר: נקודה נוספת הייתה הנושא של רצף שידורים.

<שלמה פילבר: השאלה הנשאלת היא: איך אפשר לסיים לחוקק את החוק הזה ביום רביעי, חמישי הקרוב, ולהתחיל לשדר ביום שני הבא.

<שלמה פילבר: אנחנו מתלבטים שנה שלמה אם יש מוכנות אמיתית, או יש רק הודעות יחסי ציבור על מוכנות.

<שלמה פילבר: היו לנו פערים לא קטנים.

<שלמה פילבר: אין לנו יכולת לדעת אם הכל מוכן או לא מוכן.

<שלמה פילבר: הוטל עלי בוועדת המנכ"לים לעשות בדיקה לגבי מוכנות.

<שלמה פילבר: לקחתי 3 מהנדסים ממשרד התקשורת שמבינים קצת בדברים.

<שלמה פילבר: ביקשתי שיעשו עבודה רצינית.

<שלמה פילבר: במסגרת הזאת באנו לסיור במודיעין.

<שלמה פילבר: כל מודיעין הייתה שוקקת באנשים ובמסכים שעבדו ועשו כל מיני דברים.

<שלמה פילבר: בנובמבר שנה שעברה הראו לנו שהם ערוכים להכין את החדשות.

<שלמה פילבר: התרשמנו בצורה מאוד ישירה מכך שהכל שוקק שם, שכולם עובדים ומתכוננים, אבל למחרת בבוקר התברר שהמקום היה נעול.

<גיל עומר: פילבר, עם כל הכבוד, מה שאתה אומר לא נכון.

<גיל עומר: אם כבר אתה מדבר על דברים כאלה, בואו אני אספר מה אמרת לי בביקור.

<שלמה פילבר: אל"ף, אנחנו כרגע מסתמכים על העובדה שרוב העובדים בחברת החדשות כבר נקלטו, ובי"ת, שהתאגיד אמר כבר בינואר שהוא מוכן.

<שלמה פילבר: מאז הוא עשה לא מעט פעולות של מוכנות.

<שלמה פילבר: לא צריכה להיות בעיה בהנחה שהוא באמת מוכן ויכול לעלות לשידור.

<שלמה פילבר: השינוי הוא שינוי תאגידי ברמת התאגיד.

<שלמה פילבר: ברמת העובדים והמתקנים שום דבר לא משתנה עד השלב השני, עד השלב של המועצה ושל ההחלטות בנושא הקבע.

<שלמה פילבר: אנחנו הערכנו שאם הם רוצים, הם יכולים לעלות לשידור ביום שני הבא.

דוד ביטן: מה לגבי הרישום של התאגיד עצמו?

<שלמה פילבר: החוק קובע את ההקמה שלו.

דוד ביטן: משרד המשפטים, הקביעה בחוק מקימה את התאגיד?

<אתי בנדלר: את התאגיד, לא את האורגנים שלו.

דוד ביטן: האורגנים שלו יכולים להיות מופעלים.

דוד ביטן: החוק מקים את התאגיד, נכון?

דוד ביטן: משרד המשפטים, מאותו רגע הוא יכול לפעול?

<מאיר לוין: צריך לשאול כמה זמן לוקח למנות לו מנהל.

דוד ביטן: אם אנחנו מסיימים את העסק ב-15 לחודש, רשות השידור מפסיקה לפעול, אין כלום.

דוד ביטן: כמה ימים אתם צריכים מרגע שסיימנו את החוק?

דוד ביטן: אולי אנחנו צריכים לסיים את החוק ב-11 לחודש.

דוד ביטן: השאלה אם בתקופת הביניים הכל יוחשך, לא יהיה כלום.

יוסי יונה: אמור להיות רצף.

דוד ביטן: ב-15 לחודש רשות השידור מפסיקה לפעול.

דוד ביטן: ברגע שרשות השידור מפסיקה לפעול אין כלום, תאגיד "כאן" לא יכול לעשות חדשות.

<שלמה פילבר: סוכם שהכנ"ר ימנה מנהל אדמיניסטרטיבי, ואז יש לך את כל שדרת ההנהלה - מנהל רשת ב', עורך ראשי, מנהל טלוויזיה.

עיסאווי פריג': מדובר בשינוי מבני.

דוד ביטן: הוא מקים את התאגיד.

דוד ביטן: מה שנשאר זה להקים את האורגנים הפנימיים תוך תקופה מאוד קצרה.

דוד ביטן: לזה צריך מספר ימים בלבד?

<מאיר לוין: מי שממנה את המנהל הזמני הוא הכנ"ר.

<מאיר לוין: זו שאלה שצריך להפנות למשרד התקשורת ולכנ"ר.

דוד ביטן: ואז נגמר הסיפור?

<מאיר לוין: ברגע שהוא מינה יש מנכ"ל זמני.

<מאיר לוין: המינוי של המנכ"ל הזמני לא מסתיים בעצם המינוי של הכנ"ר.

<מאיר לוין: הוא צריך לעבור את הוועדה לבחירה של מועמדים, את ועדת גילאור.

<מאיר לוין: זאת פרוצדורה שתיקח תקופה מסוימת.

דוד ביטן: מה יהיה בתקופה הזאת?

<אתי בנדלר: זה לא ריאלי.

יוסי יונה: האם יכול להיות מצב שהתאגיד לא פותח בשידוריו כשרשות השידור נסגרת?

יוסי יונה: יש אפשרות להחשכה?

דוד ביטן: כן.

<אתי בנדלר: יש להבחין בין התאגיד לתאגיד החדשות.

דוד ביטן: הוא מדבר על תאגיד החדשות.

דוד ביטן: "כאן" ישדר.

יוסי יונה: אם זאת אפשרות ריאלית, נסוגנו מהרעיון המקורי שאמר שמועד הסגירה הוא גם מועד הפתיחה.

דוד ביטן: לוחות הזמנים בעייתיים.

<שלמה פילבר: היום בתאגיד, לפחות מהמידע שקיבלנו, יש 240 עובדים שאמורים לעשות חדשות ברשת ב' ובטלוויזיה.

<שלמה פילבר: לדברי המנהלים ולדברי התאגיד, הם מוכנים כבר 4 חודשים לעשות את זה.

דוד ביטן: עזבו את הסידורים מסביב, זה לא מעניין אותי.

דוד ביטן: אנחנו מבינים שיש בעיה במובן זה שפרופסור האן צריך למנות את המינוי הזמני.

דוד ביטן: המינוי הזה צריך לעבור ועדה מסוימת.

דוד ביטן: זה דבר שייקח זמן.

דוד ביטן: בזמן הזה אי אפשר לשדר, אין מה לעשות.

<שלמה פילבר: למה לא?

דוד ביטן: האם החדשות יכול או לא יכול לשדר?

<שלמה פילבר: אם העובדים רוצים.

דוד ביטן: מה זאת אומרת "אם העובדים רוצים"?

דוד ביטן: זה לפי רצון?

<שלמה פילבר: נניח שב-15 לחודש מר קובלנץ מודיע שהוא מתפטר, נשארים בתאגיד "כאן" בלי מנכ"ל.

<שלמה פילבר: האם תאגיד "כאן" יכול לשדר?

דוד ביטן: אם יש להם הנהלה, הם ממנים.

<שלמה פילבר: גם אם לא, יש מנהל, יש עורך ראשי שמחליט.

יוסי יונה: אתה עושה הבחנה בין דה פקטו לדה יורה.

יוסי יונה: הוא אומר לך שדה פקטו זה יכול לפעול.

יוסי יונה: אתה שואל, האם הוא יכול לפעול בלי שנספק את התשתית החוקית.

יוסי יונה: הוא אומר לך שכן.

<אתי בנדלר: כדי שהתאגיד יפעל צריך שיהיו לו מנהל כללי, עורך ראשי ועובדים.

<אתי בנדלר: מנהל כללי זמני אמור להיות ממונה ידי על הכנ"ר.

<אתי בנדלר: המינוי הזה נתון לאישור ועדת גילאור.

<אתי בנדלר: בהנחה שהחוק יתקבל ב-11 לחודש ובאותו יום הכנ"ר מודיע מי המועמד שלו כי הוא כנראה כבר חשב את מי הוא רוצה למנות, הוא מעביר את זה לוועדת גילאור.

<אתי בנדלר: אנחנו מדברים על יום חמישי, אינני יודעת באיזו שעה אחר הצהריים.

<אתי בנדלר: ה-15 לחודש זה יום שני.

<אתי בנדלר: מישהו יכול להבטיח שוועדת גילאור תאשר ביום ראשון את המינוי?

<אתי בנדלר: אני בספק.

<אתי בנדלר: הערכתי היא שמנהל זמני לא יוכל להיות ב-15 לחודש, יום תחילת השידורים.

דוד ביטן: מתי הוא כן יכול להיות?

<אתי בנדלר: נעבור לעורך הראשי.

<אתי בנדלר: מוצע בחוק שמנהל חטיבת החדשות בתאגיד השידור יהיה אוטומטית העורך הראשי, כמובן כפוף להסכמתו.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת אם הסכמתו ניתנה או לא ניתנה.

<אתי בנדלר: 240 עובדים יעברו לתאגיד החדשות כפוף להסכמתם.

<אתי בנדלר: צריך לקבל את הסכמתם.

<אתי בנדלר: צריך לקבל מכל אחד ואחד מהם את הסכמתו.

<אתי בנדלר: יכול להיות שמנהל זמני לא יהיה ב-15 לחודש.

<אתי בנדלר: יכול להיות שעורך ראשי לא יהיה אם הוא לא ייתן את הסכמתו.

דוד ביטן: אם העובדים לא רוצים להיות, הם לא יהיו.

<אתי בנדלר: השאלה אם ב-15 לחודש תאגיד החדשות יוכל להתחיל לשדר.

דוד ביטן: אני לא חושב שזאת הבעיה.

דוד ביטן: אני חושב שהבעיה המרכזית היא מינוי המנהל והאישור שלו בוועדה.

דוד ביטן: פרופסור האן הוא כונס הנכסים הרשמי, הוא אורגן של המדינה.

דוד ביטן: סומכים עליו, או לא סומכים עליו?

דוד ביטן: למה אני לא יכול לכתוב בחוק שהמינוי שהוא קבע מאושר כל עוד ועדת המינויים לא החליטה אחרת?

דוד ביטן: מה הבעיה עם זה?

דוד ביטן: בתקופת הביניים יש מנהל זמני מאושר.

דוד ביטן: אני יכול לכתוב את זה במסגרת החוק.

דוד ביטן: זה לא שאני הולך למנות.

דוד ביטן: אורגן של המדינה הולך למנות.

דוד ביטן: הוא מוסמך על ידי בית משפט.

דוד ביטן: הוא נציג של היועץ המשפטי לממשלה בכל מקום.

רועי פולקמן: למה שבינתיים הכנ"ר לא יהיה?

דוד ביטן: גם עם זה אין לי בעיה.

<אתי בנדלר: איזה ניסיון יש לכנ"ר בניהול כלי תקשורת?

דוד ביטן: יש את המנכ"ל ואת העורך הראשי.

דוד ביטן: לעורך הראשי יש ניסיון.

דוד ביטן: אני לא רוצה שהעורך הראשי יקבע לבד.

<אתי בנדלר: המנהל הזמני צריך להיות בעל ניסיון.

דוד ביטן: נתקן את הצעת החוק.

דוד ביטן: אנחנו מדברים על תקופה זמנית.

<אתי בנדלר: מדובר על ניהול אמצעי תקשורת.

דוד ביטן: יש לו עורך ראשי.

דוד ביטן: אנחנו מדברים על הימים הראשונים, לא על משהו אחר.

<מאיר לוין: הימים הראשונים של הקמת התאגיד הם ימים קריטיים.

<מאיר לוין: בימים הקריטיים האלה לא יכול להתמנות אדם שבסופו של דבר לא ישמש כמנכ"ל זמני.

<מאיר לוין: גם ככה יש קושי גדול מאוד עם תקופת ביניים של מנכ"ל שלא מתמנה לפי כל ההליכים שהחוק הגדיר.

<מאיר לוין: זה לא הגיוני שאדם שלא ברור אם יעבור את הוועדה, ישב בשלושת השבועות הראשונים.

<מאיר לוין: אני לא יודע מה הוא יעשה באותם שלושה שבועות.

<מאיר לוין: אלה הימים הכי קריטיים.

דוד ביטן: הוא לא יכול לקבל אף עובד.

<שלמה פילבר: הוא לא מקבל שום החלטה מהותית.

דוד ביטן: על איזה ימים קריטיים אתה מדבר?

<שלמה פילבר: אין לו שום משמעות מהותית אחרי שנעלתם את המצב, אחרי שהקפאתם את המצב.

דוד ביטן: המצב מוקפא.

דוד ביטן: אני צריך אותו רק כדי שהתאגיד יפעל, כדי שיהיו שידורים.

דוד ביטן: הוא לא יכול לעשות שום פעולה.

<מאיר לוין: לנו נאמר שאין קושי בימים.

<מאיר לוין: לנו נאמר שלא תהיה שום בעיה להתחיל ב-15, שלא תהיה שום בעיה במודל של כנ"ר שממנה מנהל זמני.

<מאיר לוין: ככה הסבירו לנו.

<מאיר לוין: אם חושבים אחרת, הפתרון צריך לבוא בדמות הארכה של המועדים, לא לייצר פתרונות עקומים.

דוד ביטן: אתה צודק.

דוד ביטן: למה אנחנו מעלים את השאלות?

דוד ביטן: כי יכול להיות שלא תהיה הסכמה להארכת מועד.

דוד ביטן: אם אין הארכת מועד, איזה פתרון יש?

דוד ביטן: מה רע בפתרון שהצענו?

<מאיר לוין: אנחנו לא ממנים מנהלים זמניים למנהלים הזמניים, זה פשוט לא הגיוני.

<מאיר לוין: אנחנו רוצים שאותו גורם יחזיק את המושכות בחודשים הראשונים.

<מאיר לוין: גם ככה מדובר במינוי שהוא לא פשוט.

<מאיר לוין: זה לא פשוט שכנ"ר ממנה אדם זמני שהוא לא אותו אחד שאנחנו רוצים שימונה.

<מאיר לוין: היה אפשר לחשוב על פתרונות אחרים.

דוד ביטן: מי מינה את קובלנץ למנהל הזמני בחוק הקודם?

דוד ביטן: הוא היה מינוי זמני.

דוד ביטן: איפה היה אז משרד היועץ המשפטי?

דוד ביטן: למה לא התנגדתם לעניין הזה?

דוד ביטן: איפה הייתם?

דוד ביטן: פרופסור האן הוא אורגן של המדינה, הוא מייצג אתכם בכל מקום כבא כוח היועץ המשפטי לממשלה.

<אתי בנדלר: רק בתחום פירוקים.

דוד ביטן: כי החוק נתן לו את זה.

דוד ביטן: אפשר לתת לו משהו אחר.

דוד ביטן: כרגע הוא המפרק של רשות השידור.

שולי מועלם-רפאלי: לו יצוין שב-15 לחודש אין מנהל זמני אבל יש עורך ראשי, האם השידור יכול להתקיים?

<שלמה פילבר: הוא יכול.

<שלמה פילבר: יש אולפנים, יש טכנאים, יש עובדים, יש לוח שידורים, יש ליין-אפ, יש מבנה ארגוני פנימי.

איתן כבל: למה התאגיד לא יכול לפעול אם יש את כל זה?

שולי מועלם-רפאלי: האם יש מניעה שעד למינוי המנהל הזמני תאגיד החדשות יפעל?

דוד ביטן: אין מניעה.

<אתי בנדלר: בהנחה שמנהל חטיבת החדשות יסכים לקבל על עצמו את תפקיד העורך הראשי.

דוד ביטן: זה ששינו וקבעו שהעורך הראשי יהיה זמני עד למינוי, לא אומר שהוא יהיה באופן קבוע.

דוד ביטן: אתם צריכים למצוא פתרון אחר.

דוד ביטן: לא התכוונו שיישאר הכל אותו דבר.

דוד ביטן: אנחנו מוכנים באופן זמני, אבל אנחנו לא מוכנים שהזמני יהפוך להיות קבוע.

דוד ביטן: צריך שיהיה מנהל זמני.

דוד ביטן: אם הוא ירצה למנות את העורך ולשמוע לו, אין בעיה, שיעשה את זה, זאת זכותו, אבל לא להשאיר את המצב הקיים, כי אחרת בואו ניתן לתאגיד עצמו לשדר עוד 3 חודשים.

דוד ביטן: יש לנו זמן לחשוב על זה.

יוסי יונה: האם קיימת אפשרות שעד תחילת מועד השידור ימונה מנהל זמני?

דוד ביטן: לא ימונה.

דוד ביטן: הוא ימונה על הנייר, לא בפועל.

דוד ביטן: בפועל יכול לקחת זמן.

דוד ביטן: האם אפשר לקבוע מועד להחלטת הוועדה על המינוי הזמני?

<מאיר לוין: אפשר לקבוע מועד.

<מאיר לוין: עדיין תישאל השאלה בנוגע לתקופת הביניים.

דוד ביטן: זה עניין של ימים.

דוד ביטן: נקבע מועד של 3,4 ימים.

<מאיר לוין: אפשר לדחות ב-3,4 ימים את תחולת החוק.

דוד ביטן: זה הגיוני יותר.

דוד ביטן: למינוי של המנהל הזמני ייקבע מועד של מספר ימים - נניח מועד של יומיים - ולהחלטת הוועדה ייקבע מועד של עוד 3 ימים.

דוד ביטן: אנחנו נדחה את סגירת רשות השידור ואת תחילת השידורים במספר ימים.

דוד ביטן: עד לאותו מועד כבר יהיו לנו את האישורים.

רועי פולקמן: אתה תקבע לוועדת גילאור בתוך כמה ימים היא תחליט?

דוד ביטן: כן.

איתן כבל: אתה יכול לקבוע לוועדות האלו כמה ימים שאתה רוצה, רק הן לא תעמודנה בזה.

דוד ביטן: זה מינוי זמני שהוועדה תאשר מהר.

<מאיר לוין: צריך לקבוע לוחות זמנים שיש היגיון לעמוד בהם, לא דברים שהם לא ריאליים.

רועי פולקמן: אין משמעות ל-3 ימים.

דוד ביטן: כמה זמן לוקח לוועדה לקבוע?

<אתי בנדלר: אולי יש סיכוי אם תדחה את זה ל-21.

<שלמה פילבר: לגבי רדיו רק"ע, זה לא רק רדיו רק"ע, זה שידורים בכל השפות שהן לא עברית.

<שלמה פילבר: יש שם 14 שפות.

<שלמה פילבר: זו רשת שהיא בעיקרה רשת של חדשות, אקטואליה וענייני היום.

<שלמה פילבר: אנחנו מצרפים את זה לתאגיד החדשות.

דוד ביטן: עוד לא הגשתם כלום.

<שלמה פילבר: זה בשלב גיבוש אחרון של הנוסח.

<שלמה פילבר: מדובר על כ-20 תקנים.

<אלדד קובלנץ: רוב השידורים של רדיו רק"ע בשפה הרוסית הם לא שידורי חדשות.

רוברט אילטוב: אתה משקר.

<אלדד קובלנץ: לא ראית את לוח השידורים שלנו.

רוברט אילטוב: רדיו רק"ע הוקם כדי לשדר חדשות ואקטואליה.

רוברט אילטוב: אקטואליה זה גם חדשות.

רוברט אילטוב: זה שקר גס לבוא ולהגיד שרוב השידורים הם לא חדשות.

<שלמה פילבר: ברדיו רק"ע וקול ישראל יש 30 עובדים.

<שלמה פילבר: החוק קובע שהשידורים עוברים מהתאגיד.

<שלמה פילבר: כשהתאגיד בנה לעצמו את לוח השידורים, הוא עשה איזו שהיא דיאטה לרדיו רק"ע, הוא הקטין את הפעילות לחלק מהדברים.

<שלמה פילבר: ברגע שאנחנו מושכים את זה מהתאגיד יהיה פה פער.

דוד ביטן: כמה משרות יש היום ברדיו רק"ע?

<אלדד קובלנץ: 11 תקנים.

<אלדד קובלנץ: את שיא כוח האדם שלנו אנחנו לא קובעים.

דוד ביטן: משרד האוצר קובע.

דוד ביטן: כמה זה היה כשזה הגיע אליך מרשות השידור?

רוברט אילטוב: 17 תקנים.

רוברט אילטוב: לאנשים שמקשיבים לרדיו רק"ע אין מקורות מידע נוספים.

רוברט אילטוב: אם ישנו סדרי עולם לאנשים האלה, זה ימנע מהם לקבל מידע.

<שלמה פילבר: נקודה אחת נוספת שעלתה בממשלה והשר התבקש לבחון ובחנו אותה הייתה לגבי השידורים בערבית.

<שלמה פילבר: לגבי השידורים בערבית, יש ערוץ טלוויזיה בערבית וערוץ רדיו בערבית.

<שלמה פילבר: החטיבה של השידורים בערבית היא חטיבה גדולה של כ-100 עובדים.

<שלמה פילבר: כבר בשלבים מוקדמים הנושא הזה עלה.

<שלמה פילבר: רצינו לשמור על אחידות המחלקה, לא לפצל אותה.

<שלמה פילבר: זה היה הסיכום בתאגיד.

<שלמה פילבר: ככה הם פעלו ובנו את החטיבה.

<שלמה פילבר: החטיבה הזאת זאת חטיבה אחודה, היא גם עושה תכניות וגם חדשות ברדיו ובטלוויזיה.

<שלמה פילבר: אנשים עושים את שני התפקידים.

<שלמה פילבר: כשחשבנו על העניין הזה, אמרנו שאין מקום לפצל את החטיבה, שזה לא נכון, שזה יפגע ביכולת לרצף שידורים.

דוד ביטן: מה אתם ממליצים בעניין הזה?

<שלמה פילבר: אנחנו ממליצים לא להעביר אותה, להשאיר אותה בתאגיד "כאן" כמו שהיא.

דוד ביטן: בגלל שיש שם דברים אחרים, לא רק חדשות.

דוד ביטן: מה היחס בין חדשות ללא חדשות?

עיסאווי פריג': אני בעד, זה רעיון טוב.

<שלמה פילבר: התבקשנו לקבוע מנגנון של יישוב סכסוכים לגבי שני נושאים נוספים.

דוד ביטן: כולם משדרים על אותו ערוץ, נכון?

דוד ביטן: מי קובע מה ישודר?

<שלמה פילבר: יש 3 מצבים.

<שלמה פילבר: מצב אחד זה שצריך לקבוע את לוח השידורים של תאגיד החדשות ואת לוח השידורים של תאגיד "כאן".

<שלמה פילבר: מצב שני זה מה שהיה בשידור הציבורי הרבה מאוד שנים, שזה כל העניין של אירועים מיוחדים.

דוד ביטן: מה הפתרון לעניין הזה?

דוד ביטן: יש פתרון בחוק?

<שלמה פילבר: יש 3 מצבים.

<שלמה פילבר: יש שגרה, אירועים מיוחדים, שלזה צריך לקבוע לוחות זמנים, ויש את החדשות המתפרצות.

<שלמה פילבר: ברשת ב' זה לא רלוונטי, כי רשת ב' היא באחריות חטיבת החדשות.

<שלמה פילבר: ככל שיש אירועים בשעות הערב, בשעות שממילא תאגיד השידור משדר, זו לא בעיה.

דוד ביטן: דבר כזה מעגנים בנוהל, או שמעגנים בחוק?

<אתי בנדלר: זה צריך להיות מעוגן בחוק.

דוד ביטן: תביאו לנו הצעה.

<אסף וסרצוג: הסיכום עם ההסתדרות היה שיהיו 510 תקנים במקום 450.

<אסף וסרצוג: בעקבות זה אנחנו מעלים את שיא כוח האדם של התאגיד מ-750 ל-790.

<אסף וסרצוג: זה יתאפשר בגלל שבחוק הנוכחי מבטלים את מיקור החוץ.

<אסף וסרצוג: סוכם על כך שיהיו 100 משרות בשירות המדינה שיוצעו לעובדי רשות השידור.

<אסף וסרצוג: זה לא מופיע בחוק.

<אסף וסרצוג: מה שמופיע בחוק זה הפטור ממכרז.

<אסף וסרצוג: חלק מהדברים שהעליתם מעוגנים בחקיקה, חלק לא.

<אסף וסרצוג: הסיבה לכך היא שהסכמות עם ההסתדרות הן לא בחקיקה.

דוד ביטן: את זה אתה אומר.

דוד ביטן: אנחנו נרצה שחלק מההסכמות יהיו בחקיקה.

<אסף וסרצוג: כדרך קבע אנחנו לא מכניסים את הדברים לחקיקה.

<אסף וסרצוג: הסיבה שהכנסנו חלק מהדברים, כמו למשל הפטור ממכרז, זה מכיוון שיש דברים שלא ניתן לחתום עליהם בהסכמים, צריך לעגן אותם בחקיקה.

דוד ביטן: מה יקרה אם ייקח שנתיים להעביר את עובדי רשות השידור למקום שרוצים להעביר אותם?

דוד ביטן: הם ימשיכו לקבל משכורת כל עוד הם לא מועברים?

דוד ביטן: לא מקובל הדבר הזה.

<אסף וסרצוג: החוק קובע חצי שנה.

דוד ביטן: תחשוב על פתרון, כיוון שלפי החוק כל עובדי רשות השידור מפוטרים.

דוד ביטן: מאותו רגע הם מפסיקים לקבל משכורת.

דוד ביטן: אתה צריך לתת להם תוך חצי שנה מקום?

דוד ביטן: מה הם יעשו בחצי השנה הזאת?

דוד ביטן: ההסתדרות לא חשבה על זה כשעשיתם את ההסכם?

דוד ביטן: נציגת ההסתדרות, תסבירי לנו מה קורה בתקופת הביניים הזאת.

<אסף וסרצוג: זה תהליך שייקח זמן.

<אסף וסרצוג: אני לא יודע אם אתה יכול לקבוע שעד יום התחילה זה יקרה.

דוד ביטן: אי אפשר.

דוד ביטן: אני מציע שכל 100 העובדים האלה יעברו לתאגיד עד שיימצא להם מקום עבודה, ואז יהיה לך אינטרס לעשות את זה מהר מאוד.

שולי מועלם-רפאלי: מי מחליט מי יהיו 100 העובדים האלה?

דוד ביטן: אני לא מחליט.

דוד ביטן: החוק לא יכול להחליט מי יהיו העובדים, בשביל זה יש מערכת שתקבע.

דוד ביטן: כמה אנשים נפגעים מהסיפור הזה?

דוד ביטן: אנשים פה בוכים שהם הולכים להיות מפוטרים.

דוד ביטן: אני רוצה לדעת מה המצב, מי מפוטר, מי לא.

דוד ביטן: אנחנו רוצים לדעת לכמה אין פתרון.

דוד ביטן: יש הנחה ש-300 יפרשו מרצון.

דוד ביטן: אם אתה רוצה לקחת את זה חזרה להחלטת ממשלה, תיקח.

דוד ביטן: ראיתי בהחלטה שאם נזוז טיפה, אתם תיקחו את זה חזרה לממשלה.

דוד ביטן: ל-100 העובדים האלה יימצא פתרון.

דוד ביטן: הפתרון שנראה לי הגיוני זה שתיקחו אותם לאחד מהתאגידים על מנת שבהתחלה יהיו כוח עזרה ותוספת כוח אדם לפעילות.

דוד ביטן: אם תמצאו להם עבודה במשרד ממשלתי, מיד הם עוזבים.

דוד ביטן: זה נראה לי הדבר הכי טוב, כי אחרת זה הסכם שאין בו כלום.

איתן כבל: אם כבר הממשלה נהייתה כל כך נדיבה בעניין הזה, שתגדיר אם זה משרות מלאות, חצאי משרות.

איתן כבל: לכל תקן יש משמעות.

דוד ביטן: האם התקן הוא של 2,000 שקל, או שזה תקן של 20,000 שקל?

דוד ביטן: תביאו לנו תשובה מחר.

<אסף וסרצוג: אלו היו ההסכמות עם ההסתדרות.

דוד ביטן: יש לקונה בהסכם.

<אסף וסרצוג: זו לא לקונה.

דוד ביטן: אנשים ישבו בבית ולא יקבלו כלום?

איתן כבל: איזה עוד הסכמים היו לכם עם ההסתדרות?

<אסף וסרצוג: היה לנו הסכם חתום וסגור ממרץ 2016 עם ההסתדרות ועם אגודת העיתונאים.

דוד ביטן: אתה לא נותן לי פתרון למה שיקרה בזמן הביניים.

יגאל גואטה: אנחנו רוצים את זה בחוק.

<אסף וסרצוג: אנחנו נחשוב על הדברים.

דוד ביטן: תחשוב עד מחר.

<מאיה פרי-אלתרמן: ההסכמות צריכות להיות מעוגנות בחוק.

דוד ביטן: מה זאת אומרת "ההסכמות צריכות להיות מעוגנות בחוק"?

דוד ביטן: איפה כתוב שכל הסכמה עם ההסתדרות מעוגנת בחוק?

<מאיה פרי-אלתרמן: זו הדרישה שלנו.

דוד ביטן: הייתם צריכים לבקש את זה משר האוצר, לא ממני.

דוד ביטן: אנחנו לא מחויבים להכניס הסכמי עבודה לחוק, אבל לאור העובדה שמדובר בחוק מאוד מאוד רגיש, מה שנחליט להכניס מההסכם הזה– ייכנס.

דוד ביטן: מה שלא נחליט - לא ייכנס.

דוד ביטן: הנושא הזה של ה-100 עובדים חייב להיות חלק מהחוק.

איתן כבל: אני מכיר את כל הכללים שאסף אמר שלא נכנסים לחוק, אבל כל החוק הזה הוא איזה משהו בלתי ברור עד לרגע זה.

יוסי יונה: מנכ"ל משרד התקשורת, אני רוצה הבהרה לגבי הדברים שאמרת בעניין הכפילויות של תפקידים שלידיעתך לא נושאים בעלויות כספיות משמעותיות או נוספות.

דוד ביטן: אין כמעט כפילויות.

<שלמה פילבר: מה שיש בחוק זה 3 או 4 פונקציות במטה שיעמדו מול התאגיד.

<שלמה פילבר: ההוצאות שישולמו לחברי המועצה הן בסביבות 80 אלף שקל בשנה.

רוברט אילטוב: רדיו רק"ע קם לפני כ-26 שנים.

רוברט אילטוב: הכוונה הייתה לספק מידע, חדשות ואקטואליה בזמן מלחמת המפרץ ואחרי לאוכלוסיות שלא הצליחו לרכוש את השפה העברית.

רוברט אילטוב: מדובר על כל העליות, לא רק על העלייה הרוסית.

רוברט אילטוב: מדובר על אנשים שמדברים הרבה מאוד שפות.

רוברט אילטוב: העולים מחבר העמים מהווים את המרכיב הגדול ביותר השל מאזינים לרדיו רק"ע.

רוברט אילטוב: עד היום היו ברדיו רק"ע 17 תקנים.

רוברט אילטוב: צריך לזכור שהיו 40,450 תקנים לפני כן.

רוברט אילטוב: תהליך התייעלות ברדיו רק"ע התחיל הרבה לפני התהליך הזה.

רוברט אילטוב: רק לצורך המחשה, ברדיו בשפה הערבית עובדים כ-40 אנשים.

רוברט אילטוב: גודלה של האוכלוסייה הערבית דומה לזאת שמאזינה לרדיו רק"ע בשפות השונות.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים שרדיו רק"ע יעבור לתאגיד החדשות, כיוון שזה הוקם במטרה לתת חדשות.

רוברט אילטוב: זה מתבסס על נתונים ועל הפרטים שמתקבלים מרשת ב'.

רוברט אילטוב: על הבסיס הזה מקיימים את כל תכניות האקטואליה.

רוברט אילטוב: חשוב שזה יהיה כמקשה אחת בתאגיד החדשות.

רוברט אילטוב: מה עוד חשוב?

רוברט אילטוב: חשוב שאנשי מקצוע ידברו.

רוברט אילטוב: העברנו לפני תחילת השנה חוק על ייצוג הולם לחרדים, עולים, ערבים ועוד.

רוברט אילטוב: לא יכול להיות שהתאגיד שמוקם לא מתייחס לחוק הזה.

דוד ביטן: יש החלטת ממשלה שאומרת שכן.

רוברט אילטוב: זו לא רק החלטה, זה חוק.

רוברט אילטוב: גם כשהייתה האפשרות לעשות ייצוג הולם, מינו מנהל שלא דובר את השפה כשפת אם.

רוברט אילטוב: איך יכול להיות שמתוך מיליון 200 אלף איש לא מצאו אחד שהוא איש מקצוע דובר רוסית?

רוברט אילטוב: האם זה ייתכן בכלל?

רוברט אילטוב: עד כמה לעיתונאים דוברי רוסית ישימו תקרת זכוכית?

רוברט אילטוב: זה פשוט בלתי נסבל שאדם שמינו אותו עובד חצי משרה כי יש לו עוד מטלות מהרשתות האחרות שהוא צריך לבצע.

רוברט אילטוב: יכול להיות שהוא בסדר גמור בנושא התוכן, אבל לא יכול להיות שהוא לא מדבר את השפה כשפת האם.

רוברט אילטוב: הוא צריך לראות את התכניות, לשמוע אותן, להבין אותן, ואם צריך, לתקן אותן.

רוברט אילטוב: את כל מה שצריך לעשות ברמה המקצועית הוא לא מסוגל לעשות בשפה הזאת.

רוברט אילטוב: עם 10 תקנים אי אפשר לנהל תחנת רדיו.

רוברט אילטוב: חלק מ-10 התקנים האלה עובדים בתחנות אחרות.

רוברט אילטוב: אי אפשר לקיים את התחנה הזאת כפי שהיא היום.

רוברט אילטוב: דבר נוסף, סוגית שעות השידור.

רוברט אילטוב: דובר בתחילת הרפורמה שיהיה שידור 24 שעות ביממה.

רוברט אילטוב: באו וחתכו את זה בחצי.

רוברט אילטוב: גם זה דבר שלא מתקבל.

דוד ביטן: איפה נכתב העניין של 24 שעות?

רוברט אילטוב: זה דובר.

דוד ביטן: מה העמדה של התאגיד לגבי רק"ע?

דוד ביטן: הבנתי שאתם מחכים לבג"ץ.

<אלדד קובלנץ: כמו שאמרנו בהתחלה, אנחנו מתנגדים לכל הליך החקיקה הזה.

דוד ביטן: זה לא מקובל שמגיע גוף לכנסת ולא מתייחס לשום דבר, במיוחד לנושאים שקשורים אליו.

רוברט אילטוב: אני עומד על כך שהוא שיקר.

רוברט אילטוב: הוא צריך לעמוד מאחורי החוקים שנקבעים בכנסת.

רוברט אילטוב: כשיש ייצוג הולם, הוא צריך להתייחס לדבר הזה בצורה הכי מסודרת.

רוברט אילטוב: הוא לא יכול להתייחס רק לקבוצות מסוימות באוכלוסייה, הוא צריך להתייחס לכל האוכלוסיות.

דוד ביטן: זה לא רלוונטי כרגע.

עיסאווי פריג': יש תאגיד חדשות ותאגיד רגיל.

עיסאווי פריג': יש כאן וכאן עלות.

עיסאווי פריג': אסף, איך נוצר מצב של כפילות?

דוד ביטן: אתה רוצה שהם יביאו לך נייר שיראה אם יש כפילות?

<אסף וסרצוג: אין ספק שיש כפילות ברמה מסוימת.

<אסף וסרצוג: השאיפה בכתיבת החוק הייתה למזער את הכפילות.

<אסף וסרצוג: יש דברים שהצלחנו למזער, למשל שיהיו כמה שפחות נושאי משרה, יש דברים שאי אפשר, כמו מועצה, ישיבות, רואה חשבון חיצוני, מערכות שכר נפרדות.

<אסף וסרצוג: מדובר פה בכמה מיליונים.

עיסאווי פריג': בכמה?

<אסף וסרצוג: 4,5 מיליון שקל.

<אסף וסרצוג: יכול להיות שיהיו עלויות נוספות.

<אסף וסרצוג: יכול להיות שארגוני זכויות יוצרים ירצו להשית עלויות כפולות כיוון שמדובר בשני תאגידים, לא בתאגיד אחד.

<אסף וסרצוג: זה יכול לקרות.

<אסף וסרצוג: יכול להיות שיהיו עלויות כפולות שאנחנו לא יודעים עליהן כרגע.

<אסף וסרצוג: זה תלוי מאוד איך הגופים יעבדו אחד עם השני.

עיסאווי פריג': מה לקחתם בחשבון?

<אסף וסרצוג: כפילות של מועצה, כפילות של מערכות, כפילות של מספר נושאי משרה או בעלי תפקידים בכירים.

<שלמה פילבר: יש 4 תפקידים בחוק שלא היו, שזה רואה חשבון מבקר, ייעוץ משפטי, מבקר פנים, וממונה על פניות הציבור.

עיסאווי פריג': איך הסנכרון יעבוד?

<אסף וסרצוג: תהיה כפילות מטה ברמה מסוימת.

<אסף וסרצוג: זה נלקח בחשבון.

<אסף וסרצוג: השאיפה הייתה לצמצם את זה.

עיסאווי פריג': אני רוצה לדעת את עלות הכפילות.

<שלמה פילבר: אם 300 עובדים מתוך 750 עובדים עוברים, אז חלק מעובדי המטה שמשרתים בכספים - -

דוד ביטן: יהיו פחות הוצאות.

<שלמה פילבר: 50% פחות פעילות.

מיכאל מלכיאלי: הבוקר דיברתי על כך שבמועצת תאגיד החדשות אין נציג חרדי, דבר שלא מתקבל על הדעת.

רוברט אילטוב: וגם נציגי עולים.

דוד ביטן: לא יהיה שינוי בזה.

יגאל גואטה: חייב להיות שינוי.

דוד ביטן: לא יהיה שום שינוי בעניין הזה.

דוד ביטן: יש את החוקים שעשינו לגבי החרדים ולגבי העולים.

יגאל גואטה: החוק אומר שיהיה ייצוג לעולים, לערבים, לחרדים.

רוברט אילטוב: אתה לא יכול להתעלם מחוק קודם.

דוד ביטן: בזה לא יכול להיות שינוי.

יגאל גואטה: לא הבנתי למה.

יוסי יונה: למה לא?

דוד ביטן: אני לא יכול לשנות את זה.

רוברט אילטוב: במועצה הציבורית לא צריך להיות ייצוג הולם?

דוד ביטן: דיברנו על כך שיהיה איזון.

דוד ביטן: האיזון לא חייב להיות במכה אחת בכל דירקטוריון שאנחנו מקימים, אתם יודעים את זה, דיברנו על זה.

דוד ביטן: כתוב בחוק כמה זמן צריך לקחת על מנת שיהיה איזון.

דוד ביטן: זה עניין של כמה שנים.

דוד ביטן: אתם רוצים שהחוק לא יקום בגלל זה?

דוד ביטן: אני איתכם לגבי רק"ע.

דוד ביטן: פה אני פשוט לא יכול.

יוסי יונה: כל העניין של תאגיד החדשות היה בגלל שחשבתם שהוא לא היה מאוזן.

דוד ביטן: אנחנו מקימים תאגיד עם מניין של 10.

דוד ביטן: לא כתוב איך יהיו ה-10.

דוד ביטן: כתוב ששופט יצטרך לקבוע.

דוד ביטן: השופט הזה מחויב לחוק הזה.

דוד ביטן: אתה מבקש שאני אחייב אותו מראש?

יגאל גואטה: החוק מחייב אותו.

דוד ביטן: אז מה הבעיה?

יגאל גואטה: הבעיה שלא מקיימים את זה.

דוד ביטן: אתה רוצה שנפתור את זה בעוד חוק?

דוד ביטן: השופט שממנה את ההנהלה הזאת - -

יגאל גואטה: מי זה השופט?

דוד ביטן: אני לא יודע, ימנו אותו.

דוד ביטן: לשופט שיתמנה יש חובה על פי חוק.

דוד ביטן: אם יש חובה למנות ערבי או חרדי בחוק, הוא יהיה חייב לעשות את זה.

דוד ביטן: אני לא יכול להגיד לו בחוק הזה שאחד מהם יהיה ככה, אחד מהם יהיה ככה.

מיכאל מלכיאלי: כתוב שיהיה איזון.

דוד ביטן: נכון.

דוד ביטן: אתה רוצה שאני אאזן את זה מראש בחוק?

דוד ביטן: אני לא יכול לעשות את זה בחוק הזה.

יגאל גואטה: למה אתה לא יכול?

יגאל גואטה: לא הבנתי מה זה האיזון הזה.

<שלמה פילבר: אין מניעה שהם יציגו לכל אחת מהפונקציות מומחה בתחום.

יגאל גואטה: תבחרו אתם.

יגאל גואטה: אני לא זה שביקשתי לבחור.

<שלמה פילבר: שופט בוחר, לא אני.

דוד ביטן: כתוב שהשר ימנה לתאגיד החדשות מועצה בת 10 חברים כמפורט להלן, ובהם חמש נשים לפחות וכן חבר אחד לפחות הנמנה עם האוכלוסייה הערבית, לרבות האוכלוסייה הדרוזית והצ'רקסית.

דוד ביטן: את זה הם כתבו בגלל שיש חוק שמחייב.

דוד ביטן: אנחנו חייבנו גם את זה וגם את זה.

דוד ביטן: אם זו הסיבה שכתבו את זה, נתקן את החוק בהתאם.

דוד ביטן: אם לא, לא נתקן.

דוד ביטן: אנחנו נלך עקב בצד אגודל בנושא הזה, לא נקלקל את הסיכומים שלנו בבג"ץ.

יגאל גואטה: מה זה קשור לבג"ץ?

דוד ביטן: אנחנו נברר את העניין עם משרד המשפטים.

דוד ביטן: אני אנסה לפתור לכם את הבעיה, אבל תצטרכו ללכת לקראתנו.

מיכאל מלכיאלי: דיברו פה על רדיו לעולים, על רדיו לערבים.

מיכאל מלכיאלי: איפה החרדים בסיפור הזה?

דוד ביטן: מה הסיבה שאתם רוצים רדיו חרדי?

מיכאל מלכיאלי: יש להם תוכן משלהם.

<מאיה פרי-אלתרמן: ההסכמות עם ההסתדרות צריכות להיכנס לחוק.

דוד ביטן: תגידי מה ההסכמות.

<מאיה פרי-אלתרמן: הסכמה אחת היא לגבי הגדלת המכסה מ-450 ל-510.

דוד ביטן: את זה אפשר.

<מאיה פרי-אלתרמן: זה בפטור במכרז.

<מאיה פרי-אלתרמן: יש את ה-100 עובדים שצריכים להיקלט בשירות המדינה.

<מאיה פרי-אלתרמן: גם זה צריך להיכנס לחוק.

דוד ביטן: מה הנושא השלישי?

<מאיה פרי-אלתרמן: יש את העניין של רכישת הפקות מקור.

<מאיה פרי-אלתרמן: הסעיף מתוקן, רק לא מתוקן הנושא הזה.

דוד ביטן: אני לא יודע אם אפשר להכניס את זה לחוק.

<מאיה פרי-אלתרמן: יש את העניין של עדיפות במכרז למציעים שיעסיקו עובדי רשות שידור.

<מאיה פרי-אלתרמן: זה חייב להיות בחוק.

<מאיה פרי-אלתרמן: גם העניין שאין מיקור חוץ בעבודות ליבה חייב להיות בחוק.

דוד ביטן: תעבירי את זה בכתב.

דוד ביטן: אני מסכים להכניס את העניין של ה-100 עובדים.

דוד ביטן: את מספר העובדים כתבנו בחוקים הקודמים.

דוד ביטן: לגבי שאר הנושאים, תשבו עם משרד האוצר ועם משרד המשפטים על-מנת לראות איך עושים נוהל זמני.

דוד ביטן: אנחנו מדברים על הקליטה העכשווית, לא על כל מה שיהיה לאורך כל התקופה.

דוד ביטן: אלה דברים שצריכים לסכם במועד החתימה.

<אלדד קובלנץ: התאגיד לא היה חלק מהדיונים בין האוצר להסתדרות.

<אלדד קובלנץ: הייתי ממליץ, בשביל לתקף את ההסכמות, שהתאגיד יהיה חלק מהעניין.

דוד ביטן: זה הסכם בין ההסתדרות לאוצר.

<יעל מלם-יפה: הצעת חוק השידור הציבורי (תיקון מס' 8) (תאגיד החדשות), התשע"ז-2017.

<יעל מלם-יפה: 1.

<יעל מלם-יפה: תיקון סעיף 1.

<יעל מלם-יפה: בחוק השידור הציבורי הישראלי, התשע"ד-2014 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 1 – (1) אחרי ההגדרה "יום התחילה" יבוא: "הכונס הרשמי" – כהגדרתו בפקודת החברות;";

<לואיז ספורטס: ראינו שיש כאן בלבול בין התאגידים.

<לואיז ספורטס: אולי ראוי לקרוא לזה רשות חדשות, או רשות חדשות ואקטואליה, לא תאגיד חדשות, משהו שלא ייצור בלבול בין התאגידים.

<אתי בנדלר: אני מסתדרת טוב עם המונחים האלה.

דוד ביטן: לא מתקבלת ההערה.

<יעל מלם-יפה: 2.

<יעל מלם-יפה: בסעיף 7 לחוק העיקרי, בסעיף קטן (ג), אחרי "בענייני היום" יבוא "שהעביר לו תאגיד החדשות לפי סעיף 82ב; כמו כן יספק תאגיד השידור הישראלי תוכן חדשותי ותוכן בענייני היום בשפה הערבית".

<אתי בנדלר: סעיף 7 לחוק העיקרי, אם יתוקן בהתאם לנוסח המוצע, יאמר שתאגיד השידור הישראלי יספק תוכן חדשותי ותוכן בענייני היום שהעביר לו תאגיד החדשות לפי סעיף 82ב; כן יספק תאגיד השידור הישראלי תוכן חדשותי ותוכן בענייני היום בשפה הערבית, הכל באופן מקצועי וכו'.

<אתי בנדלר: הנוסח הזה כבר עכשיו מעורר שאלה מאוד מהותית ביחס לחלוקת התפקידים בין שני התאגידים, כי אמרנו שיש תאגיד שידור ויש תאגיד חדשות שמספק חדשות ותוכן בענייני היום.

<אתי בנדלר: כיוון שיש הפרדה דיכוטומית בין תפקידי שני התאגידים האלה, נראה לי שצריכים לברר מה הכוונה כשאנחנו מדברים על ענייני היום.

<אתי בנדלר: המונח הזה בהקשר של חוק השידור הציבורי הוכנס רק כתיקון שאיפשר לרכוש תכנים בענייני היום בצורה של מיקור חוץ בשנתיים הראשונות לקיומו.

<אתי בנדלר: עד אז לא הייתה הפרדה.

<אתי בנדלר: האישור לרכוש תכנים חיצוניים חל לגבי ענייני היום, לא לגבי חדשות.

<אתי בנדלר: לא הוסבר מה הכוונה כשמדברים על ענייני היום.

דוד ביטן: ענייני היום זה רק בשפה הערבית.

<אתי בנדלר: לא.

דוד ביטן: זה הנוסח.

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: הסעיף הזה מפנה לסעיף 82ב.

<אתי בנדלר: סעיף 82ב מדבר על תפקידי תאגיד החדשות, שזה להפיק תוכן חדשותי ותוכן בענייני היום באופן כללי.

דוד ביטן: אז למה הזכירו את זה עוד הפעם?

<אתי בנדלר: הוא יספק בשפה העברית ובשפה הערבית.

<אתי בנדלר: אנחנו צריכים להבין מה זה תוכן בענייני היום.

<אתי בנדלר: גם אחרי שנדע מה הוא תוכן בענייני היום, עדיין יש שאלות שצריכים להתייחס אליהן בהקשר הזה.

<אתי בנדלר: מה זה תוכן בענייני היום?

דוד ביטן: כל מה שקשור לחדשות – תוכן כלכלי, ביטחוני, מדיני.

<אתי בנדלר: האם ספורט, בידור?

דוד ביטן: זה חדשות בידור.

דוד ביטן: אם זה יש הצגה של מישהו, מודיעים שיש הצגה.

<שלמה פילבר: בכללי הרשות השנייה שנקבעו בשנת 2009 יש הגדרות מאוד מפורטות של כל סוגי התכניות, כולל תכניות בידור, תרבות, דרמה, מורשת, ריאליטי.

<שלמה פילבר: בתוך זה מופיעה תכנית בענייני היום.

<שלמה פילבר: זו תכנית העוסקת בהרחבה באירועים ונושאים אשר עלו סמוך לשידורה במסגרת החדשות.

<אתי בנדלר: צריכים להכניס את ההגדרה לכאן.

יגאל גואטה: מה זה אומר?

<שלמה פילבר: זה מגזינים, זה כל מיני דברים שהם לא חדשות.

דוד ביטן: אם יש הופעה של זמר, מודיעים שיש הופעה של זמר.

דוד ביטן: זה לא חדשות, זה ענייני היום.

<שלמה פילבר: בדיון הקודם החלטנו לא להגדיר את זה.

<אתי בנדלר: לצורך העניין ההוא.

<אתי בנדלר: היום יש הפרדה בין תפקידי תאגידים שונים.

דוד ביטן: תנסחו את זה.

שולי מועלם-רפאלי: תכניות בענייני היום יפיקו שני התאגידים?

<אתי בנדלר: לא, זה מוטל עכשיו על תאגיד החדשות.

<אתי בנדלר: מה קורה עם תכניות מעורבות, נניח תכנית כלכלה שמצד אחד סוקרת אירועים בענייני היום, מצד שני מרחיבה, מדברת באופן כללי על כל מיני נושאים כלכליים?

דוד ביטן: מה עושים היום בערוץ 2 ובערוץ 10?

<אתי בנדלר: בערוץ 2 ובערוץ 10 זה רק חדשות, זה לא ענייני היום.

דוד ביטן: אין כלכלה?

<אתי בנדלר: חברת החדשות אמורה להפיק חדשות.

<אתי בנדלר: שם לא מדובר על ענייני היום, כאן מדובר על ענייני היום.

<אתי בנדלר: ברור שיהיו תכניות מעורבות.

<אתי בנדלר: לא ברור מי אמור להפיק אותן.

דוד ביטן: מה קורה בתכנית מעורבת?

איתן כבל: אם העניין הזה לא ייחתך בסכין הכי חדה, יהיה בלגן.

דוד ביטן: אנחנו לא מומחים לתקשורת.

איתן כבל: ככל שיהיו יותר מומחים, זה יהיה - -

דוד ביטן: איך אתם מציעים לפתור את זה?

<שלמה פילבר: ככל שהמחוקקים יתערבו יותר בהחלטות שני המנהלים איך לעשות את זה, שני התאגידים לא יעבדו.

<אתי בנדלר: מה יהיה בתכניות שמערבות תכנים בענייני היום ותכנים בנושאים שהם לאו דווקא בענייני היום?

דוד ביטן: שם אין בעיה, אלה אותם בעלים.

<אתי בנדלר: מי יפיק את התכניות האלו?

<אתי בנדלר: מדובר בנושא אחד שמדבר גם על ענייני היום וגם לא על ענייני היום, ומדובר בנושאים שמערבים נושאים שונים.

דוד ביטן: יהיה משהו בתפר.

<שלמה פילבר: זה שמעבירים את עובדי החדשות לתאגיד נפרד, לא אומר שאם יש עובד חדשות שהוא גם מושך את ידיו בעריכה מוזיקלית, הוא לא יוכל לעשות תכנית מוזיקלית בתאגיד האחר.

<שלמה פילבר: לוחות השידורים נקבעים על ידי התאגידים עצמם.

<שלמה פילבר: בחוק קובעים רק זמני שידור.

<שלמה פילבר: אם המנהל מגיע להסכמה בין שני התאגידים שהם עושים חצי חצי, או שמגיש אחד יהיה מפה ומגיש אחד משם, אנחנו לא מתערבים בזה, החוק לא צריך לקבוע את זה.

דוד ביטן: מה זה "חצי חצי"?

דוד ביטן: מי משדר?

<שלמה פילבר: אנחנו אומרים שלא יפחת.

<אתי בנדלר: זה לא קשור ללא יפחת.

דוד ביטן: את רוצה שתאגיד החדשות ישדר 10 דקות ביום?

<שלמה פילבר: הוא לא יכול להחליט שהוא לוקח את זמן השידור של החדשות למוסיקה, כי החוק פה קובע שהוא צריך לעשות שידורי חדשות.

<אתי בנדלר: האם אתה אומר שאסור לעשות תכניות מעורבות?

<נירית איבי: את יכולה לקבוע שבתכניות מעורבות המועצה של התאגיד תקבע.

<אתי בנדלר: היום זה גוף אחד.

<נירית איבי: המועצה של התאגיד, לא תאגיד החדשות.

<אתי בנדלר: כאן זה שני תאגידם שונים.

שולי מועלם-רפאלי: האם אפשר להחליט שכשיש סימני שאלה ביום יום, לא באירועים הגדולים, העורך הראשי של התאגיד הראשי יחליט?

דוד ביטן: אין תאגיד ראשי, יש שני תאגידים.

<שלמה פילבר: יש את המנגנון של יישוב סכסוכים.

<שלמה פילבר: השכל הישר אומר שאם החוק אומר ש-4 שעות זה חדשות, אז העורך הראשי של החדשות מודיע: אלה 4 השעות שלי, זה מה שאני רוצה.

<שלמה פילבר: אם התאגיד אומר שהוא לא מוכן, אז יש מנגנון של יישוב סכסוכים שיושבים שני הצדדים, מנסים להגיע להסכמה.

<שלמה פילבר: אם הם לא מצליחים להגיע להסכמה, זה עובר למועצה.

<שלמה פילבר: יש את המינימום.

איתן כבל: אני מקבל את זה שאין להיכנס ולהתערב, אבל חייבים לקבוע את המסגרת.

דוד ביטן: תשבו עד מחר עם הייעוץ המשפטי, תנסו לסגור ניסוח.

<אתי בנדלר: הנוסח שגובש עד כה לא נותן מענה לדברים האלה.

<אתי בנדלר: אני מוכרחה לומר שהעליתי את השאלות האלו בפני נציג משרד התקשורת ביום חמישי.

<אתי בנדלר: אני לא מפתיעה כאן אף אחד, אני עובדת עם קלפים פתוחים.

<אתי בנדלר: שלחתי ביום חמישי בלילה את השאלות לחברי הכנסת ולמשרדי הממשלה, אבל אין תשובות.

<יאיר טרצ'יצקי: זה לא יגיע רק לרמת חלוקה בתוך תכניות, זה יגיע גם לרמה של עובדים.

דוד ביטן: סיימנו עם העובדים.

<יאיר טרצ'יצקי: דיברתם על הערוצים המסחריים.

<יאיר טרצ'יצקי: כל הזמן באים ואומרים שזה מודל שמועתק מחדשות 2 ומחדשות 10.

<יאיר טרצ'יצקי: גם בערוץ 2 וגם בערוץ 10 אין את ההפרדה הדיכוטומית הזאת.

<יאיר טרצ'יצקי: יש חברת חדשות.

<יאיר טרצ'יצקי: היא מוסמכת לעשות תכניות חדשות ותכניות בענייני היום.

<יאיר טרצ'יצקי: גם הזכיינים עצמם יכולים לעשות.

<יאיר טרצ'יצקי: "לילה כלכלי" בערוץ 10 יושב בתוך חברת החדשות.

<יאיר טרצ'יצקי: "הכל כלול", שזאת תכנית צרכנית, יושבת אצל הזכיין.

דוד ביטן: כי זה אותו בעלים.

<יאיר טרצ'יצקי: סיימנו לשסות את עובדי רשות השידור בעובדי התאגיד.

<יאיר טרצ'יצקי: מה שיקרה אחרי החוק זה שיסוי תמידי בין תאגיד החדשות לתאגיד.

<שלמה פילבר: אם ההחלטה היא לריב, אנחנו משסים.

<שלמה פילבר: אם ההחלטה היא לשתף פעולה, זה משביח.

דוד ביטן: שימו את הנושא של העובדים בצד.

דוד ביטן: אני מקווה שעד מחר יהיה לכם נוסח.

<יעל מלם-יפה: 3.

<יעל מלם-יפה: תיקון סעיף 11.

<יעל מלם-יפה: בסעיף 11(א) לחוק העיקרי, אחרי "לוחות השידורים" יבוא "למעט לעניין התכנים שמעביר תאגיד החדשות לתאגיד השידור הישראלי".

<שלמה פילבר: מאחריות המועצה נגרע הנושא של תכנים שמעביר התאגיד.

<שלמה פילבר: תכני החדשות לא יהיו באחריות המועצה.

<יעל מלם-יפה: 4.

<יעל מלם-יפה: תיקון סעיף 2.

<יעל מלם-יפה: בסעיף 26(ב) לחוק העיקרי, בכל מקום, אחרי "תאגיד השידור הישראלי" יבוא "או תאגיד החדשות".

<שלמה פילבר: מדובר על ניגוד עניינים של חברי המועצה.

<שלמה פילבר: אנחנו מוסיפים לזה את תאגיד החדשות.

<יעל מלם-יפה: 5.

<יעל מלם-יפה: תיקון סעיף 43.

<יעל מלם-יפה: בסעיף 43(2) לחוק העיקרי, אחרי "של השידורים" יבוא "למעט עניין התכנים שמעביר תאגיד החדשות לתאגיד השידור הישראלי".

<שלמה פילבר: מדובר פה על סמכויות המנהל הכללי של התאגיד הנוכחי.

<שלמה פילבר: אנחנו גורעים את הנושא של החדשות.

<יעל מלם-יפה: 6.

<יעל מלם-יפה: ביטול פרק ו'.

<יעל מלם-יפה: פרק ו' לחוק העיקרי – בטל.

דוד ביטן: מה אומר פרק ו'?

<שלמה פילבר: זה כל נושא חטיבת החדשות.

<יעל מלם-יפה: 7.

<יעל מלם-יפה: תיקון סעיף 52.

<יעל מלם-יפה: בסעיף 52(ב) לחוק העיקרי – (1) פסקה (2) – תימחק; (2) בפסקה (3), המילים "נוסח על האמור בפסקה (2)" – יימחקו.

<שלמה פילבר: פה מדובר על הנושא של קבלת עיתונאים בפטור מחובת מכרז.

<שלמה פילבר: כיוון שהנושא הזה של העסקת עיתונאים עובר לתאגיד החדשות, ממילא הוא נגרע מתאגיד השידור הנוכחי.

<יעל מלם-יפה: 8.

<יעל מלם-יפה: בסעיף 63 לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (א), בסופו יבוא "ובכלל זה תוכן חדשותי ותוכן בענייני היום שמעביר לו תאגיד החדשות לפי סעיף 82ב";

קטן יבוא: (3) בסעיף קטן (ג)(1), אחרי "ותכניות בענייני היום" יבוא "כאמור בסעיפים קטנים (ג1) ו-(ג2)";

דוד ביטן: כאן ייכנס רק"ע?

<שלמה פילבר: כן.

<אתי בנדלר: לגבי זמני השידורים, בסעיף 63(ב1) המוצע נאמר שתאגיד השידור הישראלי ישדר את התוכן החדשותי ואת התוכן בענייני היום שהעביר לו תאגיד החדשות, לשם שידורם בטלוויזיה, בערוץ השידורים המרכזי, בזמנים המפורסמים בתוספת הראשונה.

<אתי בנדלר: בתוספת הראשונה מוגדרות שעות צפיית השיא, שזה בין השעות 18:00 ל-23:00 בלילה כל יום, ואז נאמר שתאגיד השידור הישראלי ישדר את התוכן החדשותי ואת התוכן בענייני היום שמעביר לו תאגיד החדשות בשעות צפייה שיא, דהיינו בין השעות 18:00 ל-23:00 בכל יום במשך 180 דקות לפחות, ובשעות שאינן צפיית שיא - 90 דקות.

<אתי בנדלר: מדובר על 3 שעות בין השעות 18:00 ל-23:00.

<אתי בנדלר: מי קובע באיזה שעות בין השעות האלו?

<אתי בנדלר: לפי הנוסח כאן, בהעדר הסכמה בין שתי המועצות מי שקובע זה תאגיד השידור הישראלי, לא תאגיד החדשות.

<אתי בנדלר: הוא קובע באיזה 3 שעות ישודר התוכן.

<שלמה פילבר: זאת הייתה ההערה בישיבת הממשלה שבעקבותיה אנחנו באים ואומרים שזה יצטרך להיעשות בהסכמה.

<שלמה פילבר: זה נכון שמבחינת החוק הנוכחי מי שקובע את לוח השידורים זה התאגיד הישראלי.

<שלמה פילבר: הוא צריך לעשות את זה בהסכמת תאגיד החדשות.

<שלמה פילבר: הנחת העבודה היא שתאגיד החדשות יבוא ויגיד: אלו 3 האפשרויות שאני רוצה.

<שלמה פילבר: אם זה היה בהסכמה, נסגר העניין, הכל בסדר, אבל אם זה לא היה בהסכמה, מתחיל התהליך.

<אתי בנדלר: נניח שיש הסכמה לגבי 3 השעות אבל תאגיד החדשות מעונין לשדר יותר מ-3 שעות, האם תאגיד השידור חייב לקבל את זה?

<אתי בנדלר: או ההיפך, תאגיד השידור מעונין ביותר מ-3 שעות יותר אבל תאגיד החדשות לא מספק לו יותר מ-3 שעות.

<אתי בנדלר: מי מחליט מה המשמעות של המילה "לפחות"?

<אתי בנדלר: איך זה קורה?

<שלמה פילבר: אנחנו באנו ואמרנו את שעות הפריים טיים של החדשות כמו שהן היום בכל הערוצים המסחריים, וזאת מבלי לדעת מה קורה בלוח השידורים של התאגיד היום.

<שלמה פילבר: בא משרד המשפטים ואמר שאנחנו לא יכולים להנציח את זה.

<שלמה פילבר: הוא ביקש שנעשה מינימום, כאשר אם הם ירצו יותר, הם יעשו יותר.

<שלמה פילבר: מבחינתנו אפשר גם להגדיל את זה ל-4 או ל-5.

<אתי בנדלר: יש להניח שכוח האדם בכל אחד מהתאגידים נבנה בהתאם להיקף שעות השידור.

<אתי בנדלר: אם רוצים יותר, צריכים להתאים את התקציבים בהתאם לכך.

<אתי בנדלר: על התקציב אני אדבר בהמשך.

<אתי בנדלר: אין שום דרך חוקית לשנות את התקציב הקשיח של תאגיד החדשות.

<אתי בנדלר: לא ניתן להקטין, להגדיל את התקציב בהתאם לשעות השידור שמוסכמות בין שני תאגידי השידור.

<שלמה פילבר: זה בדיוק המרחב שבא משרד המשפטים ואמר שאם הם ירצו הם יעשו יותר.

<שלמה פילבר: הוא ביקש שלא נקבע בחוק, שלא נעביר בחוק את שעות הפריים-טיים לתאגיד מסוים.

<שלמה פילבר: את כל הזמן דוחפת למקום שבו אנחנו נחתוך בסכין, למקום שבו אנחנו פה נחליף את המנהלים.

<אתי בנדלר: אני דוחפת לכך שיהיו כללי משחק להתחלת השידורים.

<שלמה פילבר: התחלת השידורים היא הכי פשוטה בעולם.

<אתי בנדלר: ממש לא.

<אתי בנדלר: כתוב 3 שעות לפחות בין לבין.

שולי מועלם-רפאלי: מתי ה-3 שעות האלו?

שולי מועלם-רפאלי: האם זה מקובע?

שולי מועלם-רפאלי: אם החליטו בשבוע הראשון ש-3 השעות האלו הן ברצף, זה מקובע אחר כך לכל התקופה?

<אתי בנדלר: אחר כך זה בהסכמת שתי המועצות.

<שלמה פילבר: שום דבר לא מקובע.

<שלמה פילבר: הנחת העבודה שלנו יחד עם משרד המשפטים הייתה לתת מסגרת של כללי משחק עם כמה שיותר גמישות לתאגידים לסדר את העניינים ביניהם.

<שלמה פילבר: הזהירו אותנו כל הזמן שלא הפוליטיקאים מחליטים, שצריך לתת לגוף העצמאי להחליט.

<שלמה פילבר: תנו למועצות להחליט.

<שלמה פילבר: בעלי המקצוע יעשו את זה יותר טוב מאשר פה סביב השולחן.

דוד ביטן: אני חושב שזה נשמע הגיוני.

<אתי בנדלר: אני מסכימה איתך.

<אתי בנדלר: אני צריכה לראות את המנגנון ליישוב חילוקי דעות או לקבלת הסכמות שאתם מציעים.

<אתי בנדלר: הוא צריך להיות במגוון הרבה יותר רחב של נושאים, לא רק בעניין של חדשות מתפרצות.

איתן כבל: העניין של ועדת ההסכמות הוא אחד הדברים הכי חשובים בסיפור הזה.

דוד ביטן: רק בהתחלה יהיו בעיות.

שולי מועלם-רפאלי: מדובר על גוף שידור שיש לו שני בעלי בית.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא מצב נורמאלי.

<שלמה פילבר: זה נורמאלי.

<שלמה פילבר: בחדשות 2 יושבות היום שתי מערכות, האחת ברחוב הברזל, השנייה בנוה אילן.

<שלמה פילבר: הן יודעות לדבר אחת עם השנייה, כי הן החליטו שהן רוצות לדבר אחת עם השנייה.

<שלמה פילבר: ביום שהן יחליטו שהן רוצות לריב אחת עם השנייה לא יהיו שידורים.

<גיל עומר: אבי ניר מחליט אם הוא נותן - -

דוד ביטן: פילבר, הבעלים שם הם אותם בעלים.

דוד ביטן: המדינה זה לא גוף פרטי שמחליט במקום.

דוד ביטן: אתם צריכים לבנות איזו שהיא דינמיקה מסוימת.

<שלמה פילבר: קבענו דינמיקה מאוד מאוד ברורה.

<שלמה פילבר: באנו ואמרנו שחוץ מאשר קביעת התכנים וההפקה שלהם, בכל השאר זה גוף אחד.

<שלמה פילבר: אמרנו שזה אותם טכנאים שנותנים את השירות, זה אותם אולפנים שנותנים את השירות.

דוד ביטן: הוויכוח הוא לא על מי שנותן את השירות, הוויכוח הוא על מי נותן את התוכן.

<שלמה פילבר: קבענו שאת קביעת התוכן תעשה המועצה של תאגיד החדשות.

דוד ביטן: תביאו את הנוסח.

<נירית איבי: בסדר היום צריך להיות לא רק התוכן והשעות.

<נירית איבי: שני הגופים האלה יהיו במחלוקות על הרבה מאוד דברים.

<שלמה פילבר: יש את זה בנפרד.

<נירית איבי: צריך לדעת מי יעלה את הדברים לסדר היום.

<נירית איבי: צריך שיהיה מישהו שיחליט ויכריע.

<נירית איבי: אנחנו חושבים שזאת צריכה להיות המועצה של התאגיד.

דוד ביטן: יש שתי מועצות.

<שלמה פילבר: יש את אותו מנגנון לשני סוגי מחלוקות.

דוד ביטן: יש מועצה לכל תאגיד.

איתן כבל: זה מסוג הדברים שצריך לראות אותם כתובים.

<יאיר טרצ'יצקי: חלק גדול מהחוק הזה מתייחס לשידור ליניארי.

<יאיר טרצ'יצקי: חלק גדול מהעבודה של שני התאגידים אמור להיות במדיה הדיגיטלית.

<יאיר טרצ'יצקי: תאגיד החדשות לא יוכל לשדר במדיה דיגיטלית לפי החוק.

<יאיר טרצ'יצקי: אתם מתייחסים לחברת הפקה שמייצרת תוכן חדשותי ותוכן בענייני היום שאמור להיות משודר בטלוויזיה וברדיו.

<שלמה פילבר: התייחסנו לזה.

<שלמה פילבר: העיקרון פה הוא שתאגיד החדשות מפיק את החדשות, אורז ושולח אותן.

<שלמה פילבר: מי שמפיץ אותן זה התאגיד עצמו.

<שלמה פילבר: לו יש משאבים לאומיים, הם נקראים תדרי טלוויזיה ותדרי רדיו.

<שלמה פילבר: להעלות תכנים על האינטרנט זה 0 כסף.

<שלמה פילבר: השארנו את זה פתוח, כי יכול להיות שלתאגיד עצמו יהיה רצון לקחת את התכנים של תאגיד החדשות ולהעלות אותם על הדיגיטל, אולי זה נותן לו תמריץ לכל התכנים האחרים של התאגיד.

<גיל עומר: כמו מאקו של ערוץ 2.

<שלמה פילבר: בדיוק.

<שלמה פילבר: אם הם לא ירצו לעשות את זה, זה 0 כסף מבחינת תאגיד החדשות להקים לעצמו אתר אינטרנט.

<יאיר טרצ'יצקי: זה דורש חקיקה.

שולי מועלם-רפאלי: לתאגיד השידור הציבורי יש אתר אינטרנט.

<שלמה פילבר: הדיגיטל לא מופיע בחוק הזה.

<יאיר טרצ'יצקי: החוק צריך להגיד שתאגיד החדשות יוכל להפיץ תכנים באמצעים דיגיטליים שהם לא רדיו וטלוויזיה.

<שלמה פילבר: הוא לא יכול להפיץ, הוא יכול לייצר.

<יאיר טרצ'יצקי: צריך שתהיה לו הסמכות להפיץ.

<שלמה פילבר: זה היה הרציונל מול האוצר.

<שלמה פילבר: תאגיד החדשות לא מתעסק בשום אופרציה של הפצה.

<יאיר טרצ'יצקי: אם תאגיד החדשות רוצה להעלות סרטון לפייסבוק, הוא צריך להעביר את זה לתאגיד הרגיל?

<שלמה פילבר: יהיה הסכם שירותים בין שני הגופים.

<יאיר טרצ'יצקי: יהיו מריבות על בסיס יום יומי את התכנים של מי מקדמים ברשתות החברתיות.

<שלמה פילבר: אנחנו חשבנו שאין סיבה שהתכנים של החדשות לא יופצו באמצעות התאגיד.

<שלמה פילבר: אם התאגיד אומר שהוא לא יודע לעשות את זה, נתקן את החוק.

רוברט אילטוב: בנוגע לרדיו רק"ע, האם יש הבהרה כמה זמן שידור יהיה שם?

<שלמה פילבר: לא.

דוד ביטן: אתם רוצים שזה יעבור לתאגיד החדשות.

<שלמה פילבר: אנחנו לא יודעים מה תכנן התאגיד.

<שלמה פילבר: אני לא יודע להגיד לך כמה התאגיד תכנן לעשות שידורים ברדיו רק"ע.

דוד ביטן: מה תכננתם לרדיו רק"ע?

<אלדד קובלנץ: 24 שעות ביממה לכל השפות.

<שלמה פילבר: זה מה שקיים היום.

דוד ביטן: אנחנו לא קובעים פה תקנים.

דוד ביטן: יש פה הצהרה לפרוטוקול.

דוד ביטן: זה לא אומר שאי אפשר יהיה לשנות את זה בעתיד.

רוברט אילטוב: אני רוצה שנדייק פה כמו שדייקנו בנוגע לטלוויזיה בשפה הערבית.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים שיופיע בחוק כמה זמן, מה התכנים.

רוברט אילטוב: עם כל הכבוד, עם 10 תקנים אי אפשר לנהל את זה.

דוד ביטן: אתה לא יכול לקבוע את התקנים בחוק.

דוד ביטן: אני לא יכול לעשות את זה.

דוד ביטן: יש שיא תקן כוח אדם שנקבע לכל המערכת.

דוד ביטן: הם צריכים לחלק את זה.

רוברט אילטוב: אני מבקש שייאמר לפרוטוקול מה הולך להיות שם.

דוד ביטן: ברור שצריך אנשים כדי לתת שירות לציבור 24 שעות ביממה.

רוברט אילטוב: יש 10 תקנים.

רוברט אילטוב: אתה מבין שזה בלתי אפשרי.

רוברט אילטוב: ברדיו בערבית יש 40 תקנים.

דוד ביטן: אנחנו נקבל על זה מידע.

דוד ביטן: אם נחליט להעביר את זה לתאגיד החדשות, יסבירו איך צריך להפעיל את זה.

רוברט אילטוב: אנחנו מבקשים שזה יובהר בצורה הכי מפורשת לוועדה.

דוד ביטן: אנחנו לא נוכל לציין כמה תקנים.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים להשוות את זה לשפה הערבית.

יגאל גואטה: אנחנו מצטרפים לבקשה הזאת ברדיו חרדי.

דוד ביטן: אין מצב שאני אכנס פה לתקנים.

דוד ביטן: תקנים זה עניין מקצועי.

רוברט אילטוב: שיסביר לי איך הוא יכול לנהל את זה עם 10 תקנים.

<אלדד קובלנץ: הגשנו לפני חצי שנה בקשה לשר התקשורת לפתוח רדיו חרדי.

<גיל עומר: הגשנו את זה במכתב המוכנות בינואר.

יגאל גואטה: מה הייתה התשובה של שר התקשורת?

<גיל עומר: הוא לא ענה.

<יאיר טרצ'יצקי: השאלה, אדוני המנכ"ל, היא לא רק כמה כסף עולה הדיגיטל, אלא ההשפעה של הפעילות הממשלתית על הפעילות הפרטית.

<יאיר טרצ'יצקי: כמו שאני קורא את הצעת החוק כרגע, לתאגיד החדשות לא תהיה סמכות להחזיק מחלקת דיגיטל משלו.

<יאיר טרצ'יצקי: אם הוא יבצע פעולות דיגיטל, דה פקטו הוא יפריע לשחקנים פרטיים לעשות את זה.

<יאיר טרצ'יצקי: כאשר תאגיד השידור עושה את זה, הוא עושה את זה מכוח סמכות שניתנה לו כחוק.

<יאיר טרצ'יצקי: בנוסח הנוכחי של החוק אין היתר לתאגיד החדשות לפעול בתחום הדיגיטל.

<יאיר טרצ'יצקי: אם תאגיד השידור רוצה לקחת את התוכן הזה ולהפיץ אותו, הוא יכול.

<יאיר טרצ'יצקי: חשוב שהדבר הזה יודגש למקרה שזה יגיע לבג"ץ בעוד כמה שנים.

<שלמה פילבר: יצאנו מנקודת הנחה שהתאגיד לא יתנגד לקחת את התכנים ולהעלות אותם על הפלטפורמה.

<שלמה פילבר: אם הוא יתנגד, נגיע לפה.

דוד ביטן: האם אתם יכולים להסביר לנו איך אתם מתכוונים להפעיל את רדיו רק"ע 24 שעות ביממה עם 10 תקנים?

<אלדד קובלנץ: יש לוח שידורים מאושר ומלא.

<אלדד קובלנץ: נתח האקטואליה בו הוא לא רחב.

<אלדד קובלנץ: מעט אנשים לא יכולים לייצר אקטואליה.

<שלמה פילבר: כמה שפות מתוכננות להיות?

<גיל עומר: הוקמה ועדה לעניין השפות, שותפים בה משרד הקליטה, נציגי המועצה והלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

<גיל עומר: היא תבחן את הנחיצות של כל השפות.

<גיל עומר: אחד הקריטריונים היה כמות האנשים דוברי השפה.

<גיל עומר: חלק מהשפות שם הוא למספר מאוד מצומצם של אנשים.

<גיל עומר: הנתונים צריכים להיות מוצגים בימים אלה על מנת שתתקבל החלטה.

<גיל עומר: חלק מהשפות פחות רלוונטיות.

<גיל עומר: רובן יישארו.

רוברט אילטוב: אנחנו לא יכולים לוותר על אקטואליה ועל חדשות לציבור כל כך רחב.

דוד ביטן: יש החלטה של הממשלה לעשות את זה.

רוברט אילטוב: החלטה הזאת לא פותרת שום דבר.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: גם הממשלה לא קבעה מספר תקנים.

רוברט אילטוב: אם אני לא רואה את כמות התקנים שתיתן רמה נורמאלית של שידורים לציבור, לא השגנו שום מטרה.

רוברט אילטוב: אני רוצה להכניס את התיקונים המתאימים.

רוברט אילטוב: בממשלה דובר על כך ששידורים בשפה הרוסית יהיו בתחנה אחת, ושידורים בשפות אחרות יהיו בתחנה אחרת, כנראה ברשת א' או בתחנה אחרת.

רוברט אילטוב: אנחנו לא מוכנים לוותר על סוגיית החדשות והאקטואליה.

רוברט אילטוב: זה כמעט המקור היחידי שממנו הציבור הזה יכול לקבל את המידע על מה שקורה במדינת ישראל.

רוברט אילטוב: זאת השפה שבה הם שולטים.

רוברט אילטוב: יש מספר שפות, שזה רוסית, אמהרית, אנגלית וצרפתית, שאי אפשר לוותר עליהן.

דוד ביטן: אין ויכוח בינינו.

דוד ביטן: העניין הוא שאתה לא יכול לקבוע בכל רדיו איזה תקנים יהיו.

רוברט אילטוב: אתה יכול לקבוע שיהיה ייצוג הולם ושהוא יהיה באופן יחסי.

דוד ביטן: מה זה "באופן יחסי"?

רוברט אילטוב: יש מיליון 700 אלף ערבים שיכולים לשמוע בשתי השפות, ויש לך יותר ממיליון 700 אלף עולים - -

דוד ביטן: יש הבדל בין הערבים לרוסים.

רוברט אילטוב: זה לא רק רוסים.

דוד ביטן: זה לא עניין של גודל אוכלוסייה, זה עניין של שימוש.

דוד ביטן: רוב האוכלוסייה הרוסית שומעת עברית.

דוד ביטן: האוכלוסייה הערבית שומעת בעיקר ערבית, לכן היא צריכה יותר זמן ויותר תקנים.

רוברט אילטוב: רוב הערבים יודעים עברית יותר טוב מהעולים.

דוד ביטן: אנחנו לא נכניס תקנים בחוק לגבי כל רדיו ורדיו.

רוברט אילטוב: יש חוק ייצוג הולם.

דוד ביטן: אתה רוצה שכוח האדם ברדיו יהיה לפי גודל האוכלוסייה?

דוד ביטן: אי אפשר לכתוב בחוק את מספר התקנים.

<אליעזר וחנונו: נניח שתאגיד החדשות מעלה תחקיר על חברת הפקה מסוימת שמקושרת לתאגיד "כאן".

<אליעזר וחנונו: מי ערב שתאגיד "כאן" יאשר להעלות בדיגיטל את אותו תחקיר?

איתן כבל: אתה יכול להגיד את זה גם הפוך.

איתן כבל: יש כאן את ועדת ההסכמות שעוד לא ראינו איך היא מסכימה עם עצמה.

שולי מועלם-רפאלי: המנכ"ל לא אמר שרק התאגיד מחליט.

שולי מועלם-רפאלי: נראה את המנגנון שהוא יציע.

איתן כבל: מה שחסר פה זה לראות את הדברים כתובים, לראות את המנגנון.

איתן כבל: עוד לא ראינו את המנגנון הזה.

<יעל מלם-יפה: 9.

<יעל מלם-יפה: בסעיף 64 לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (א), במקום "בתוספת" יבוא "בתוספת השנייה"; (2) בסעיפים קטנים (ב) ו-(ו), במקום "התוספת" יבוא "התוספת השנייה".

<שלמה פילבר: התוספת השנייה זה זמני השידור שמחולקים בין שני התאגידים.

<אתי בנדלר: אני רוצה להתייחס לסעיף שלא מוצע לתקן בחוק העיקרי ואני חושבת שראוי להפנות את תשומת לב הוועדה אליו, וזה סעיף 67 לחוק העיקרי, שעניינו שימור, תיעוד והנגשה.

<אתי בנדלר: בהתאם לחוק העיקרי, תאגיד השידור הציבורי הישראלי צריך לשמור את כל ההקלטות, להתייחס אליהן בצורה ארכיונית.

<אתי בנדלר: אחר כך יש גם הוראות שמדברות על השימוש בחומר הארכיוני.

<אתי בנדלר: סעיף אחד מדבר על שימוש ציבורי בעניין הזה, וסעיף קטן (ג) מדבר על שימוש מסחרי.

<אתי בנדלר: הוא קובע כדלקמן: תאגיד השידור הישראלי יאפשר שימוש מסחרי בקטע מחומר ארכיוני שנשמר ותועד לפי סעיף קטן (א), בתנאים שיקבע השר בהסכמת שר המשפטים, אלא אם כן יוסכמו תנאים אחרים בין הצדדים, ורשאי הוא לגבות לשם כך תעריפים מקובלים לעניין זה שתאשר המועצה ויפורסמו באתר האינטרנט של תאגיד השידור הציבורי.

<אתי בנדלר: מדובר כאן על הזכות להשתמש בחומר ארכיוני מגופים מסחריים, בתעריפים מסחריים, שאלה תעריפים גבוהים למדי.

<אתי בנדלר: אם הסעיף הזה לא יתוקן, יוצא שגם חומר שהופק על ידי תאגיד החדשות יועבר לתאגיד השידור הישראלי.

<אתי בנדלר: תאגיד השידור יוכל למכור אותו על אף שהוא הופק מתקציבים של תאגיד החדשות.

<אתי בנדלר: האמנם לא ראוי במקרה כזה שהסכום הזה יתווסף או יועבר לתאגיד החדשות?

<אתי בנדלר: אנחנו נראה שיש בעיה עם דרך קביעת התקציב של תאגיד החדשות.

<שלמה פילבר: אני אגיד מה היה הרציונל, אפשר לשנות.

<שלמה פילבר: האוצר טען שכדי לא להגיע לפריצה תקציבית ולא לעשות כפילות, יהיה מן תאגיד ראשי שיתפעל את הכל.

<שלמה פילבר: אותו תאגיד ראשי יקבל את ההכנסות ויהיה אחראי על ההוצאות.

<שלמה פילבר: הוא יהיה ספק יחיד של תאגיד החדשות.

<שלמה פילבר: לתאגיד החדשות יהיה ראש נקי, הוא לא יצטרך להחזיק מערכת תפעולית בכלל, הוא רק ייצר תוכן.

<שלמה פילבר: שמרנו את הסכום שנועד לייצר חדשות כסכום סגור, אמרנו שהתאגיד צריך לנהל את הכסף.

<שלמה פילבר: לקחנו לתאגיד החדשות את העובדים בלבד.

<שלמה פילבר: בכמות התקנים וברמות השכר שנקבעו בתאגיד אין חריגה.

<שלמה פילבר: יש סכום של תפעול שוטף למערכת חדשות שצריך לתפעל.

<שלמה פילבר: זה יהיה חלק מהתקציב.

<אתי בנדלר: אני לא מעלה על דעתי להציע בהקשר הזה הצעה שתפרוץ את מסגרת התקציב, אבל ברגע שהתקציב של תאגיד החדשות הוא תקציב קשיח, ללא תלות במספר השעות שהם מספקים - -

<אסף וסרצוג: אלו סוגיות שלא נדרשנו אליהן.

<אסף וסרצוג: זה כמו שגוף מטעם המדינה לוקח תעריף בגין המחיר על העבודה, לא על עצם החומר.

<אסף וסרצוג: הוא לוקח כסף על העבודה של הוצאת הארכיון.

<אתי בנדלר: מדובר על מכירה לגורמים מסחריים, עם אלמנט של רווח בעניין הזה.

<אסף וסרצוג: אני צריך להסתכל, אני לא מכיר את הפרטים.

<מאיה פרי-אלתרמן: סעיף 64 הוא סעיף שמתייחס להפקה ורכישה של תכניות.

<מאיה פרי-אלתרמן: זה המקום הנכון לתת את המענה להסכמה שהייתה בין ההסתדרות לאוצר.

<מאיה פרי-אלתרמן: ההסכמה אומרת שבהתחייבות ברכישת הפקות מקור תינתן עדיפות בניקוד במכרז למציעים שיעסיקו עובדי רשות שידור.

<מאיה פרי-אלתרמן: הכוונה לתת פתרון להעסקה של עובדי רשות שידור.

<מאיה פרי-אלתרמן: זה המקום הנכון להכניס את זה.

דוד ביטן: איך התכוונתם להבטיח את העניין הזה?

<מאיה פרי-אלתרמן: עשינו את המקסימום.

דוד ביטן: איך התכוונתם ליישם את הסעיף הזה בהסכם?

<אסף וסרצוג: אי אפשר ליישם את זה בחקיקה.

<מאיה פרי-אלתרמן: מה שאתה אומר מנוגד למה שנאמר היום.

<מאיה פרי-אלתרמן: לא הייתה מחלוקת על עצם זה שיש עיקרון כזה שצריך להיות ממוסמך ומיושם.

<מאיה פרי-אלתרמן: אני מקווה מאוד שאתה לא חוזר בך מהעיקרון כולו.

<מאיה פרי-אלתרמן: לא רק שהעיקרון כולו נכון, מקובל והגיוני, ראוי שהוא יקבל ביטוי בסעיף 64.

דוד ביטן: אני לא יכול להכניס את זה בחוק.

דוד ביטן: תשבו עם האוצר, תראו איך הם מתכוונים ליישם את זה, תראו איך פותרים את העניין הזה מבחינת נהלים.

דוד ביטן: זה עניין לוועדת המכרזים לקבוע בכל מכרז ומכרז.

דוד ביטן: אי אפשר לקבוע את זה בחוק.

דוד ביטן: אוצר, אם הגעתם איתם להסכם, תסבירו להם איך אתם הולכים לעמוד בהסכם הזה.

<אסף וסרצוג: זה לא עלה על ידי גורמים מקצועיים, זו הייתה אמירה כללית.

<אסף וסרצוג: יו"ר ההסתדרות אמר שהוא ישמח לקחת את זה.

<אסף וסרצוג: לא ניתן לעגן את זה.

דוד ביטן: אתה אומר שאי אפשר לקיים את זה?

<אסף וסרצוג: ספציפית לגבי הפקות מקור.

דוד ביטן: הם רוצים פה ניקוד אחר, הם לא נותנים עדיפות באופן כללי.

דוד ביטן: אין דרך להכניס את זה בחוק.

<יעל מלם-יפה: 10.

<יעל מלם-יפה: תיקון סעיף 75.

<יעל מלם-יפה: בסעיף 75 לחוק העיקרי, אחרי "כאמור בסעיף 7" יבוא "ולתפקידי תאגיד החדשות כאמור בסעיף 82ב".

<שלמה פילבר: זה הסעיף שמדבר על כללים לעניין שידור פרסומות והודעות.

<שלמה פילבר: מה שחל על התאגיד הזה, חל גם על התאגיד הזה.

<יעל מלם-יפה: 11.

<יעל מלם-יפה: תיקון סעיף 79.

<יעל מלם-יפה: בסעיף 79 לחוק העיקרי, בסופו יבוא: "(ג) אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהוראות סעיף 82יז.

<יעל מלם-יפה: "

<שלמה פילבר: זה הסכם השירותים.

<שלמה פילבר: אנחנו מחילים את האיסור להעביר מקרקעין או טובין ששייכים לתאגיד גם על תאגיד החדשות.

<יעל מלם-יפה: 12.

<יעל מלם-יפה: תיקון סעיף 80.

<יעל מלם-יפה: בסעיף 80(א) לחוק העיקרי, בהגדרה "הסכום הכולל", במקום פסקאות (1) עד (3) יבוא: "(1) בשנת 2017 – 462 מיליון שקלים חדשים; (2) בשנת 2018 – 490 מיליון שקלים חדשים; (3) בשנת 2019 ואילך – 515 מיליון שקלים חדשים.

<יעל מלם-יפה: "

<אסף וסרצוג: זה עדכון של הסכומים.

דוד ביטן: אם החלטתם שרדיו רק"ע עובר, מה קורה עם הכסף?

<אסף וסרצוג: צריך לעדכן את זה בהתאם.

<אסף וסרצוג: זה שינוי מינורי.

דוד ביטן: אנחנו שומעים עכשיו שהתקנים שהם תכננו לרדיו רק"ע הם 11 תקנים.

דוד ביטן: אני מבקש שתקבעו מה התקן שהולך לרדיו רק"ע.

<אסף וסרצוג: אנחנו לא יכולים לקבוע מה התקן.

דוד ביטן: לא בחוק.

<אסף וסרצוג: זה לא משנה.

<אסף וסרצוג: אם אני אעשה את זה, אני אצטרך לעשות להכל.

דוד ביטן: קובעים רדיו, לא קובעים את התוכן של אותו רדיו.

<אסף וסרצוג: אנחנו לא יכולים לקבוע את כמות העובדים ברדיו הספציפי.

<שלמה פילבר: מי שקובע את המבנה הארגוני והתקנים הן המועצות.

דוד ביטן: אמרתי שלחוק זה לא ייכנס.

דוד ביטן: אתם מעבירים רדיו מסוים מפה לפה.

דוד ביטן: מה קורה עם התקנים?

דוד ביטן: אני לא מקבל את זה שרדיו בכל כך הרבה שפות אפשר להפעיל עם 4 משרות במשך 24 שעות.

<אסף וסרצוג: לרדיו רק"ע יש טכנאים משלו.

<אסף וסרצוג: לתאגיד יש חטיבת טכנאים אחודה.

<אסף וסרצוג: אני לא יודע איך זה נספר שם.

דוד ביטן: אם הממשלה החליטה להעביר רדיו מסוים, לא צריך להעביר את תקן המשרות מפה לפה?

<אסף וסרצוג: באותה מידה אתה יכול להגיד שרשת ב' נראה לך מעט, שנוסיף עוד תקנים.

<אסף וסרצוג: ממה זה ירד?

<אסף וסרצוג: אתה שולח אותנו לנהל את התאגידים.

דוד ביטן: הבנתי את השיטה של האוצר שאומרת שרק הכסף קובע.

<אסף וסרצוג: זה לא עניין שרק הכסף קובע.

<אסף וסרצוג: אתה מבקש מאיתנו לנהל את התאגידים.

<שלמה פילבר: אסור לנו לקבוע שום דבר בתאגיד.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שבמקור תאגיד השידור הישראלי ביקש 900 תקנים.

איתן כבל: צריך להזכיר את העניין הזה.

איתן כבל: אני חושב שהעניין הזה של מספר תקנים צריך להיות מונח לפתחנו פעם נוספת.

דוד ביטן: יכול להיות שאני ארצה את זה.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שזה עניין מקצועי, שזה לא הובא על ידי הפוליטיקאים.

איתן כבל: הבקשה הייתה על ידי אנשי המקצוע של התאגיד.

דוד ביטן: איך ירדתם ל-790 מ-900?

איתן כבל: נכפה עליהם.

דוד ביטן: רבותי, אני מחדש את הישיבה.

<לאה ורון: עורכת הדין מלם, סעיף 13.

״פרק י״ג1: (ב) תאגיד החדשות הוא אישיות משפטית, הכשרה לכל חובה, זכות ופעולה המתיישבת עם אופיו וטבעו כגוף מאוגד.

״פרק י״ג1: (ג) האורגנים של תאגיד החדשות הם מועצת תאגיד החדשות והמנהל הכללי של תאגיד החדשות.

״פרק י״ג1: (ד) תאגיד החדשות הוא גוף מבוקר כמשמעותו בחוק מבקר המדינה, התשי״ח-1958 [נוסח משולב].

״פרק י״ג1: "

<שלמה פילבר: אני רוצה להציע הצעת ייעול, ברשות היועצת המשפטית.

<שלמה פילבר: יש פה הרבה מאוד סעיפים שהם פשוט copy paste של החוק הקיים.

<שלמה פילבר: אני מציע שנקריא ומה שהוא העתק מדויק של החוק שהיה בעבר – נגיד את זה, ולא נתעכב עליו.

<שלמה פילבר: נתעכב על הדברים החדשים.

דוד ביטן: אין בעיה, אנחנו עוברים סעיף-סעיף.

<אתי בנדלר: אני מניחה שמה שהוא copy paste לא יהיו לגביו הערות.

דוד ביטן: לא פותחים, ראית.

דוד ביטן: אנחנו מתקדמים, הכול בסדר.

דוד ביטן: יש הערות לסעיף הזה?

<שלמה פילבר: זה בדיוק כמו התאגיד.

דוד ביטן: תודה רבה.

<יעל מלם יפה: "תפקידי תאגיד החדשות 82ב.

<יעל מלם יפה: (א) תאגיד החדשות יפיק תוכן חדשותי ותוכן בענייני היום באמצעים חזותיים, קוליים וכתובים, ויעבירם לתאגיד השידור הישראלי לשם אספקת התכנים לציבור בטלוויזיה, ברדיו ועל גבי רשת האינטרנט, בידי תאגיד השידור הישראלי, לפי סעיף 63.

<יעל מלם יפה: (ב) תאגיד החדשות יפיק את התכנים האמורים בסעיף קטן(א), כשירות ציבורי, באופן מקצועי, הגון, אחראי, עצמאי, ביקורתי, מאוזן, נטול פניות ואמין, בשקיפות ותוך הפעלת שיקול דעת עיתונאי ונאמנות לאמת העובדתית ולחובת הדיווח לציבור; התכנים שיפיק תאגיד החדשות יפנו למגוון האוכלוסיות והזרמים בחברה הישראלית.

<יעל מלם יפה: "

דוד ביטן: יש הערות?

דוד ביטן: תקנו את זה.

<יעל מלם יפה: זה שונה מהנוסח - - -

דוד ביטן: תאגיד החדשות הוא לא תאגיד השידור הציבורי.

דוד ביטן: מה זה "מגוון"?

דוד ביטן: הוא צריך להגיד מה החדשות, מה משנה פה המגוון.

דוד ביטן: הרי תשבו על הנוסחים.

<אתי בנדלר: אבל צריכה להיות כאן הכרעה של הוועדה.

דוד ביטן: לגבי מה?

דוד ביטן: הם אומרים שאם זה מה שכתוב, אז תצטרכו לשדר בכל מיני שפות.

<אתי בנדלר: צריך שיהיו הוראות מפורשות לגבי שידורים בשפות שאינן השפה העברית כדי שיהיה ברור שלא יבוא מאן דהוא ויסתמך על הנוסח של הסעיף כדי לבקש שידור בשפות זרות.

<שלמה פילבר: אז אפשר להפנות לסעיף שאומר - - -

<לאה ורון: צריך פשוט למחוק את הסיפא.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת אם צריך.

דוד ביטן: צריכים לציין שהשידורים יהיו בעברית, אלא אם כן - - -

<איה בן פורת: אבל זה כולל גם את רק"ע.

<יעל מלם יפה: אבל זה תפקיד תאגיד החדשות, לא צריך להפנות ל-63.

<יעל מלם יפה: 63 זה איפה שרק"ע.

דוד ביטן: אוקיי.

דוד ביטן: תשבו על הנוסח?

דוד ביטן: רק מתי תשבו?

דוד ביטן: אם כך, נצטרך לסיים היום יותר מוקדם ממה שחשבתי.

דוד ביטן: נסיים היום ב-22:00.

דוד ביטן: נשתדל לסיים מה שיותר עד 22:00 ונמשיך מחר, כדי לאפשר לצוותים המקצועיים לעבוד על הניסוחים.

דוד ביטן: תמשיכו לקרוא.

דוד ביטן: מחר יש גם ישיבת ועדת הכלכלה שעה.

דוד ביטן: מכיוון שיושב-ראש ועדת הכלכלה הוא גם חבר בוועדה הזאת, והוא רוצה להיות בדיונים, אז צריך לאפשר לו.

דוד ביטן: משלמים היום ב-22:00, בסדר, כבוד היו"ר המיתולוגי של ועדת הכלכלה?

<יעל מלם יפה: "מועצת תאגיד החדשות 82ג.

<יעל מלם יפה: (א) השר ימנה לתאגיד החדשות מועצה בת 10 חברים כמפורט להלן, ובהם חמש נשים לפחות וכן חבר אחד לפחות הנמנה עם האוכלוסייה הערבית, לרבות הדרוזית והצ׳רקסית, הכול לפי המלצת הוועדה לאיתור מועמדים כאמור בסעיף 82ו:"

מיכאל מלכיאלי: היתה לנו הערה על זה.

דוד ביטן: מה ההערה?

מיכאל מלכיאלי: להוסיף גם חרדים, בנוסף לנשים ולצ'רקסים.

דוד ביטן: אמרתי שהנושא הזה, אני מברר אותו משפטית, יש סיבה לזה שאנחנו לא משנים.

דוד ביטן: אם אפשרי הדבר – יתוקן, אם לא אפשרי – לא יתוקן, גם אם תחליטו להצביע נגד.

דוד ביטן: זה המצב.

<קריאה: - - - ?

דוד ביטן: הכול אפשר.

דוד ביטן: אמרתי שעשו ראי, בגלל הבג"צים.

דוד ביטן: יותר מזה אין לי מה להגיד.

דוד ביטן: אמרתי שאני בודק את זה.

שולי מועלם-רפאלי: זה סעיף מועתק.

דוד ביטן: העתיקו את זה, יש לזה שהעתיקו סיבות משפטיות.

דוד ביטן: אני לא קבעתי את הסיבות, הייתי עושה את זה אולי אחרת, אבל מה אני יכול לעשות.

דוד ביטן: זה לא שאני לא רוצה.

דוד ביטן: הלאה.

<יעל מלם יפה: "(1) יושב-ראש מועצת תאגיד החדשות, שהוא בעל תואר אקדמי וכן בעל ניסיון של חמש שנים לפחות באחד מאלה, או בעל ניסיון מצטבר של חמש שנים לפחות בשניים אלה:

<יעל מלם יפה: "

<מאיר לוין: יש כבר היום סעיף בחוק השידור הציבורי הישראלי שאומר שעל המינוי של חבר מועצה, ובכלל זה יושב-ראש המועצה, יחולו הוראות סעיף 60א לחוק החברות הממשלתיות.

<מאיר לוין: הסעיף הזה כולל כבר חובה של גיוון בייצוג.

דוד ביטן: כולל את התיקונים שעשינו בכנסת לאחרונה?

<מאיר לוין: כן.

<מאיר לוין: "בדירקטוריונים של חברות ממשלתיות יינתן ביטוי הולם לייצוגם של אנשים עם מוגבלות, של מי שהוא או שאחד מהוריו נולדו באתיופיה, של בני האוכלוסייה החרדית ושל עולים חדשים.

<מאיר לוין: "

דוד ביטן: צריך לחפש רוסי שנולד במרוקו ואבא שלו התחתן עם ערבייה - - -

שולי מועלם-רפאלי: ושיהיה אישה.

דוד ביטן: אז יש את זה, אתה שומע?

דוד ביטן: הסברתי לכם שיהיה את זה.

מיכאל מלכיאלי: שם כתוב ערבי?

מיכאל מלכיאלי: אז למה כתוב גם פה.

מיכאל מלכיאלי: שם כתוב פילוח של נשים וגברים; אז למה צריך גם פה?

<מאיר לוין: מפני שיש הבדל בין הקבוצות האלה.

<מאיר לוין: יש אנשים שיש לגביהם הכרה שיש להם אפליה ויש גורמים שאין הכרה לגביהם שיש אפליה.

<מאיר לוין: אני חושב שנוצר פה בדיוק האיזון הנכון.

מיכאל מלכיאלי: למה לא מכניסים לחוק "כפוף ל- - -"?

<אתי בנדלר: כתוב.

<לאה ורון: כתוב.

דוד ביטן: אבל עשינו תיקון לחוק לאחרונה.

<לאה ורון: זה מה שהוא הקריא.

<מאיר לוין: זה מה שהקראתי עכשיו.

<לאה ורון: התיקון זה מה שהוא הקריא, של דירקטורים של חברות.

<מאיר לוין: היועץ המשפטי לממשלה התנגד לתיקון הזה, והוא התקבל בכל זאת.

<מאיר לוין: הסעיף הזה מוחל.

דוד ביטן: זאת אומרת, השופט שיצטרך לעשות יצטרך להתייחס לזה במינויים שלו.

<מאיר לוין: ועדת האיתור, שבראשה עומד שופט, תצטרך להתחשב בסעיף הזה.

דוד ביטן: אוקיי, אז הנושא הזה סוכם, מלכיאל.

דוד ביטן: תמשיכי.

<יעל מלם יפה: "(א) פקיד בכיר בתחום הניהול העסקי של תאגיד בעל היקף עסקים משמעותי; (ב) תפקיד ניהולי בכיר בארגון משמעותי, בעל מעמד בתחום התקשורת; (2) שני נציגי ציבור בעלי ניסיון של חמש שנים לפחות בתפקיד ניהולי בגוף העוסק בשידורים, בעיתון או באתר אינטרנט חדשותי; (3) שני נציגי ציבור בעלי ניסיון משמעותי בתחום העיתונות הכתובה או המשודרת או באתרי אינטרנט חדשותיים, ובכלל זה בעריכת תוכן; (4) נציג ציבור בעל ניסיון משמעותי בתחום היצירה הטלוויזיונית, הקולנועית או המוסיקלית; (5) נציג ציבור בעל ניסיון טכנולוגי משמעותי בתחום הקשור לפעילות תאגיד החדשות; (6) נציג ציבור בעל ניסיון משמעותי בניהול כספים בגופים בעלי היקף עסקים משמעותי; (7) נציג ציבור בעל מומחיות חשבונאית ופיננסית כמשמעותה לפי סעיף 240 לחוק החברות; (8) נציג ציבור שהוא משפטן בעל ניסיון משמעותי בתחום האסדרה.

<יעל מלם יפה: "

איתן כבל: נשארו עוד כאלה?

איתן כבל: הרי כולם כבר בתאגיד החדש.

<אתי בנדלר: איזה ניסיון טכנולוגי משמעותי יש בתאגיד החדשות?

<יעל מלם יפה: כל ההיבטים הטכנולוגיים.

<שלמה פילבר: שידור חי, לוויינים, לפרוש מערך שידורים.

<גיל עומר: היושב-ראש, אפשר לשאול למה צריך נציגות לקולנוע ולטלוויזיה בתאגיד החדשות?

דוד ביטן: אתה צודק, נבטל את זה.

דוד ביטן: מה זה משנה?

דוד ביטן: אין טלוויזיה וקולנוע בתאגיד?

<גיל עומר: כתוב טלוויזיה, קולנוע ומוסיקה.

דוד ביטן: איך בדיוק יעמוד הבן אדם - - -

<שלמה פילבר: ענייני היום.

איתן כבל: זאת הבעיה היחידה שמצאת?

<גיל עומר: אתה יודע שלא.

דוד ביטן: אמרו לי שב-BBC שר הפנים קובע את כל ההנהלה.

<גיל עומר: שר התקשורת ממנה ארבעה - - -

דוד ביטן: הפנים, הפנים.

דוד ביטן: ב-BBC.

דוד ביטן: למה שם זה בסדר ופה זה לא?

<גיל עומר: נציג המדינה לענייני ערוץ התקשורת ממנה ארבעה מחברי הדירקטוריון, שהם ממנים את כל השאר, כולל שלושת חברי הוועדה.

<גיל עומר: זה מהתיקון של - - -

דוד ביטן: אז מה הבעיה?

דוד ביטן: הרי התאגיד רוצה להיות כמו ב-BBC, אז למה המינויים של ההנהלה לא כמו ה-BBC?

<גיל עומר: זה היה לפני הרפורמה של 2016.

<שלמה פילבר: בשבע משמונה מדינות שנבדקו על-ידי מחלקת המחקר התברר שהדרג הפוליטי ממנה.

איתן כבל: אני מוכן שנהיה כמו ה-BBC.

דוד ביטן: בבקשה, תמשיכי.

<יעל מלם יפה: "(ב) על חבר מועצת תאגיד החדשות, מינויו וכהונתו יחולו הוראות סעיפים 9(ב) ו-(ג), 10, 14 עד 17, 23 עד 25 ו־27, בשינויים המחויבים ובכלל זה בשינויים כמפורט להלן (בפרק זה - השינויים המחויבים): (1) בכל מקום, במקום 'תאגיד השידור הישראלי' יבוא 'תאגיד החדשות'; (2) בכל מקום, במקום 'המועצה' יבוא 'מועצת תאגיד החדשות'; (3)'בכל מקום, במקום 'המנהל הכללי' יבוא 'המנהל הכללי של תאגיד החדשות; (4) בכל מקום, במקום 'ועדת האיתור' יבוא 'הוועדה לאיתור מועמדים שמונתה לפי סעיף 82ו'.

<יעל מלם יפה: (ג) הוראות ניגוד העניינים החלות על חבר המועצה לפי סעיף 26 יחולו גם על חבר מועצת תאגיד החדשות.

<יעל מלם יפה: "

דוד ביטן: הערות?

דוד ביטן: זה כמו החוק הקודם, נכון?

דוד ביטן: העתקתם את זה איך שזה.

<אתי בנדלר: כן, ממש.

<שלמה פילבר: כן.

<שלמה פילבר: התאמות לחוק הקיים.

דוד ביטן: בן אדם יכול להיות בשניהם?

דוד ביטן: לא חשבתם על זה – גם פה וגם פה.

<שלמה פילבר: יש הוראה של אורי יוגב שאסור לכהן בשני דירקטוריונים.

<שלמה פילבר: בחוק החברות מופיע שיכול להיות חבר בעד שני דירקטוריונים.

דוד ביטן: זו הנחיה פנימית, שלא יכהן ביותר ממקום אחד.

דוד ביטן: הלאה, תמשיכי בקריאה.

<יעל מלם יפה: "תפקידי מועצת תאגיד החדשות 82ד.

<יעל מלם יפה: תפקידי מועצת תאגיד החדשות הם: (1) לקבוע את מדיניות תאגיד החדשות לשם מילוי תפקידיו כאמור בסעיף 82ב ובהתאם לתקציבו המאושר; (2) לפקח על ביצוע המדיניות שקבעה לפי פסקה (1); (3) לאשר את לוחות השידורים של התכנים שמפיק תאגיד החדשות; (4) למנות את המנהל הכללי של תאגיד החדשות לפי הוראות סעיף 82ז ולפקח על פעולותיו; (5) לאשר את המבנה הארגוני של תאגיד החדשות, את מדיניות ההעסקה של העובדים, וכן את שיא כוח האדם בתאגיד לאחר שניתן האישור הנדרש לפי הוראות סעיף 81 כפי שהוחל בסעיף 82טו; (6) לדון בהצעת התקציב השנתי של תאגיד החדשות שהכין המנהל הכללי לפי סעיף 82ז(ה)(3), ולאשרה, לא יאוחר מ־30 ימים לפני תום שנת הכספים, לאחר שנוכחה כי התקציב המוצע מאוזן; (7) לדון בתכנית העבודה השנתית שהגיש לה המנהל הכללי לפי סעיף 82ז(ה)(4), ובכלל זה ביעדיו השנתיים של תאגיד החדשות, לבדוק את התאמתה להצעת התקציב השנתי שהוגשה לה לפי פסקה (6) ולאשר את התכנית האמורה; (8) לפקח על עמידתו של תאגיד החדשות ביעדי התקציב השנתי המאושר וביצועו; (9) להיות אחראית לעריכת הדוחות הכספיים ולאישורם, ובכלל זה לדון בהערות רואה החשבון המבקר שמונה לפי סעיף 82ח(1), לגבי הדוחות הכספיים, וכן לדון לאחר אישור הדוחות הכספיים בכל פרט שרואה החשבון המבקר הסתייג, העיר הערה או נמנע מלחוות את דעתו לגביו; (10) לקבוע עסקאות מסוג מסוים או שיש להן היקף תקציבי מסוים שהמנהל הכללי של תאגיד החדשות או מי מטעמו רשאי להתקשר בהן בשם תאגיד החדשות, יחד עם מי שתקבע מועצת תאגיד החדשות לעניין זה, וכן לקבוע עסקאות מסוג מסוים או שיש להן היקף תקציבי מעל לסכום שתקבע, הטעונות את אישורה, ולדון באישורן של עסקאות כאמור; (11) לדון בדוח הפעילות שהגיש לה המנהל הכללי לפי סעיף 82ז(ה)(5) ובדין וחשבון השנתי שהגיש לה המבקר הפנימי לפי סעיף 51(ב)(2) כפי שהוחל בסעיף 82ח(3), ולאשר את תכנית העבודה שהעבירה לה ועדת הביקורת לפי סעיף 22(ב)(3) כפי שהוחל בסעיף 82ה, בצירוף הצעותיה והמלצותיה, בשינויים הנראים לה; (12) לקבוע כללי אתיקה בנוגע לתכנים שמפיק תאגיד החדשות; (13) לקבוע יעדים מדידים לבחינת ביצועיהם של עובדי תאגיד החדשות הממלאים תפקיד ניהולי,

<יעל מלם יפה: כפי שתחליט; (14) לבצע כל תפקיד אחר שהוטל עליה לפי חוק זה.

<יעל מלם יפה: "

דוד ביטן: אוקיי, תקנו את זה.

דוד ביטן: אין שום בעיה.

<אתי בנדלר: אבל כאן מוצע שכל מועצה - - -

דוד ביטן: אז תקנו את זה.

<לאה ורון: מה לתקן?

<לאה ורון: שכללי האתיקה שכאן יחולו גם על - - -

דוד ביטן: יהיו אותו דבר.

דוד ביטן: יעשו אחד.

דוד ביטן: יכולים לשנות – גם אלה יכולים לשנות וגם אלה יכולים לשנות.

<אתי בנדלר: השאלה היא אם להם כבר כללי אתיקה.

דוד ביטן: אז מה?

דוד ביטן: יתקנו בהתאם.

<דובר: אין כרגע כללי אתיקה.

<דובר: מועצת התאגיד מינתה ועדה לכתיבת כללי אתיקה, במקרה אני חבר בוועדה הזאת.

<דובר: אנחנו יושבים כבר כמה חודשים, ועיקר הכללים מתייחס, מטבע הדברים, לענייני חדשות דווקא.

דוד ביטן: בסדר, מקבלים את העניין הזה.

דוד ביטן: אבל כשיוקם, תנסו להגיע לחוק אחד.

<שלמה פילבר: בחוק הפיקוח הדרקוני הבאנו את הרעיון ההזוי שיהיה גוף אחד שיקבע כללי אתיקה לכל גופי השידור בישראל במקום שכל גוף ישב ויקבע לעצמו כללי אתיקה.

<שלמה פילבר: אז זה מופרך נורא, אבל - - -

<גיל עומר: זה נקרא מועצת העיתונות.

<אתי בנדלר: אתה מדבר על ברית המועצות?

<שלמה פילבר: - - - המורחבת.

דוד ביטן: אנחנו מוכנים לזה.

דוד ביטן: אתי, נסחי את זה.

<אתי בנדלר: אז אני מציעה לקבוע מפורשות.

<קריאה: הדירקטוריון.

דוד ביטן: עם תקציב שהאוצר קובע?

דוד ביטן: למה אני צריך - - -

<אסף וסרצוג: אחת הסיבות שרשות השידור הגיעה למצב התקציבי שאליו היא הגיעה, שבו גם התקציב הוא מאוד גבוה וגם יותר מ-50% מההוצאות שלה הולכות על שכר, נבע מגידול מאוד גבוה בהיקף כוח האדם.

<אסף וסרצוג: כשחוקקו את החוק המקורי.

דוד ביטן: אז אני רוצה לתקן את זה עכשיו – להשאיר את ראש אגף התקציבים, בהתייעצות עם שר התקשורת.

דוד ביטן: לפחות שיתייעץ אתו על התקן, משהו.

דוד ביטן: זו לא רק החלטה של האוצר.

שולי מועלם-רפאלי: הוא מדבר על פסקה (5).

דוד ביטן: אין בעיה, עדיין הקביעה שלו, אבל שיתייעץ עם המשרד.

דוד ביטן: זה מינימום, זו לא רק החלטה שלו.

<רן שטרית: עם המנכ"ל, לא עם השר.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: זו פעם ראשונה שאני שומע את זה.

<רן שטרית: כשזה אגף תקציבים זה הולך זה שר שר, מנכ"ל מנכ"ל.

<רן שטרית: אם שר האוצר היה קובע, זה כמובן התייעצות עם שר התקשורת.

<רן שטרית: אני לא צודק, אתי?

<רן שטרית: אגף התקציבים – זה חייב להיות מנכ"ל משרד התקשורת.

<אסף וסרצוג: יושב-ראש הוועדה, בסוף צריך להתכנס ולראות מה היו השיקולים באותו זמן.

דוד ביטן: אין לי בעיה, אני לא מתווכח.

דוד ביטן: יושב-ראש אגף התקציבים יקבע, אבל הוא צריך להתייעץ עם המשרד קצת, משהו.

<אסף וסרצוג: אני רק אומר, בזמנו מי שהגיש את הצעת החוק היה משרד התקשורת, הוא לא ראה - - -

דוד ביטן: אתם רוצים עם המנכ"ל ולא עם השר?

דוד ביטן: עם המנכ"ל, אין בעיה.

דוד ביטן: בסדר.

<אסף וסרצוג: אבל הוא לא ראה לנכון באותה נקודת זמן - - -

דוד ביטן: התייעצות, זה לא שהוא קובע לו.

דוד ביטן: זה לא מי יודע מה.

<אסף וסרצוג: יכול להיות שיש שיקולים של הגורם המקצועי לקביעת היקף כוח האדם, אפילו שהוא לא חלק מהם - - -

<מאיר לוין: זה חלק משיקולי פוסט טראומה, שלא תהיה חריגה מהתקציב.

<מאיר לוין: אבל זה לא הגורם המקצועי.

<מאיר לוין: זה שיקול תקציבי, לא של העסקה.

דוד ביטן: אתה טועה, אנחנו לא משנים את זה – הוא קובע עדיין.

דוד ביטן: רק לפני שהוא קובע, אחד השיקולים שלו, שהוא צריך להתייעץ.

דוד ביטן: זה הכול.

<מאיר לוין: זה לא רלוונטי, ההתייעצות הזאת, בנושא הזה.

דוד ביטן: למה היא לא רלוונטית?

<מאיר לוין: מפני ששיא כוח האדם נועד כדי לשמור על אותה מגבלה תקציבית שלא תופר.

<מאיר לוין: לכן נכנס הסעיף הזה.

דוד ביטן: למה זה לא נעשה במקומות אחרים, בתקציבים אחרים?

דוד ביטן: למה פה דווקא צריך את ראש אגף התקציבים?

<אסף וסרצוג: מי שהגיש את הצעת החוק המקורית היה משרד התקשורת.

<אסף וסרצוג: אם הוא היה רואה לנכון שהוא צריך להיות מעורב בהחלטה הוא היה אומר את זה אז.

<אסף וסרצוג: זו היתה הצעת חוק שמשרד התקשורת הגיש, כנראה שיש סיבה - - -

דוד ביטן: אני שואל למה במקומות אחרים אתם לא עושים את זה?

דוד ביטן: ראש אגף התקציבים קובע את תקני כוח האדם בכל החברות הממשלתיות?

דוד ביטן: פעם ראשונה שאני שומע את זה.

דוד ביטן: מה, הוא קובע הכול במדינה?

דוד ביטן: לא, הוא לא קובע הכול במדינה.

<אסף וסרצוג: זה היה סיפור אחר, זה גם מגיע ממקום אחר.

<אסף וסרצוג: אני עוד פעם מזכיר: מי שהגיש את הצעת החוק - - -

דוד ביטן: אבל עברנו את זה, עכשיו אנחנו עושים את זה אחרת.

<אסף וסרצוג: אבל יכול להיות שיש שיקולים אחרים שבעטיים - צריך לבדוק בדיונים אז ועם האנשים שחוקקו את החוק למה לא הכניסו אז.

<אסף וסרצוג: הרי יכלו להכניס באותה נקודת זמן.

דוד ביטן: אני חושב שאפשר להתייעץ גם עם שר התקשורת, זה לא נורא בכלל – עם המנכ"ל או עם השר.

דוד ביטן: אני לא עומד על זה, אבל אני חושב שזה מוגזם שהוא יקבע לבד ובתאגידים אחרים הוא לא קובע.

דוד ביטן: אתה יודע את זה.

דוד ביטן: תסבירו לי למה היום צריך במיוחד.

<מאיר לוין: אנחנו מבקשים שבנושא הזה יישאר הגורם שנקבע פה.

דוד ביטן: מה זה משנה?

דוד ביטן: אוקיי, אלך אתכם.

דוד ביטן: ביקשתם – אין לי בעיה.

איתן כבל: ההערכה שלי – אל תביך את מנכ"ל משרד התקשורת - ואני לא מתייחס עכשיו למומו שנמצא פה – כי בסוף הוא יהיה מטרת דמות.

דוד ביטן: למה מטרת דמות?

איתן כבל: כי ההשפעה שלו על מה שיקרה או לא יקרה - - -

דוד ביטן: אתה טועה בגדול.

דוד ביטן: מדוע?

דוד ביטן: כי מי שקובע בסופו של דבר זה ראש אגף התקציבים.

איתן כבל: לא - - -

דוד ביטן: למה לא? הוא קובע.

איתן כבל: הוא לא קובע פה, הוא קובע רק - - -

דוד ביטן: הוא קובע מה תקן כוח האדם.

דוד ביטן: זו רק התייעצות.

דוד ביטן: אז בואו נדון על סיטואציה היפותטית – ששר התקשורת ושר האוצר זה אותו אדם; אז יש השפעה על ראש אגף התקציבים או אין השפעה?

<שלמה פילבר: - - - בחצי השנה האחרונה בא אליי לקפה במשרד מספר מועט של פעמים, ולאגף התקציבים 40 פעם.

דוד ביטן: אז תגידו שזה היה ככה ואתם רוצים להשאיר ככה, כמו שאמר עורך הדין לוין – מילא.

דוד ביטן: אבל אתם לא צודקים בעיקרון.

איתן כבל: אתה מחזק אותי.

דוד ביטן: קיבלתי.

דוד ביטן: ביקש המשנה ליועץ המשפטי והסכמנו, נגמר.

<אתי בנדלר: אז מה ההנחיה לכללי האתיקה?

<אתי בנדלר: שהם יביאו פתרון?

דוד ביטן: שיעשו את זה מאוחד.

דוד ביטן: מה זה משנה.

<יעל מלם יפה: ואז זה יהיה בהסכמת תאגיד החדשות.

דוד ביטן: לא בהסכמה, שיעשו את זה ביחד.

<יעל מלם יפה: אבל אין ביחד.

<יעל מלם יפה: לתאגיד החדשות יש רוב אוטומטי.

<אתי בנדלר: איפה יש לו רוב אוטומטי?

<יעל מלם יפה: אם יש לו יותר חברים במועצה.

<יעל מלם יפה: למועצת התאגיד יש תפקיד לקבוע כללי אתיקה לשידור הציבורי - - -

שולי מועלם-רפאלי: שיהיה צוות משותף של שני התאגידים, ואם כבר עובדים חודשים על כללי האתיקה אין צורך להוליד עכשיו – כמו שאומרים הילדים - עוד צוות בנושא.

<אתי בנדלר: אני חושבת שאפשר לשחרר את מועצת תאגיד החדשות מהמטלה הזאת של קביעת כללי האתיקה.

דוד ביטן: כללי האתיקה של תאגיד החדשות יהיו כפי שנקבעו - - -

<לאה ורון: למחוק את פסקה (12).

<לאה ורון: פשוט מאוד.

<מאיר לוין: לא, אנחנו רוצים שכן ייקבעו כללי אתיקה.

<לאה ורון: על-ידי התאגיד, והם יחולו על תאגיד החדשות.

דוד ביטן: בשינויים המחויבים.

<מאיר לוין: הרי יהיו כללי אתיקה של התאגיד, אני מניח שמטבע הדברים ייטו בנושא הזה לפחות לאמץ אותם, ולכן אני לא חושב שצריך לשבור את הראש.

<מאיר לוין: החשוב הוא שייקבעו כללי אתיקה.

שולי מועלם-רפאלי: בסדר, אבל אומר לך האיש שיושב בוועדת האתיקה שהם עובדים על זה חודשים, אז לא צריך עכשיו ליילד - - -

דוד ביטן: אבל אנחנו לא מתווכחים על זה.

דוד ביטן: ריבונו של עולם, על מה הוויכוח?

דוד ביטן: ההחלטה היא פשוטה: כללי האתיקה שייקבעו בתאגיד הזה יחולו על תאגיד החדשות, בשינויים המחויבים.

<שלמה פילבר: אבל יכול להיות שיש כללי אתיקה שהם ייעודיים לשידורי החדשות.

<אתי בנדלר: לקבוע כללי אתיקה בנוגע לתכנים שמפיק תאגיד החדשות בנושאים שלא נקבעו בכללי האתיקה שקבעה מועצת התאגיד.

<מאיר לוין: אני לא מצליח להבין מה החשיבות בכך שנחייב את המועצה לאמץ ככתבם וכלשונם את כללי האתיקה.

<מאיר לוין: למה לא לתת להם את הפררוגטיבה - - - ?

<אתי בנדלר: כי כל התכנים משודרים על-ידי תאגיד השידור.

<מאיר לוין: הרי אם אני מועצת התאגיד, דבר ראשון שאני עושה - - -

<שלמה פילבר: הרי על זה אנחנו אומרים כל הזמן שכשאת פותחת את המסך היום, אז כשאת פותחת את ערוץ 1 יש לך את מסמך נקדי, את עוברת ל-10 – זו הרשות השניה, את עוברת ל-20 – זה מועצת השידורים בלוויין.

<אתי בנדלר: נכון, אבל זה ערוצים שונים.

<אתי בנדלר: כאן זה אותו ערוץ.

דוד ביטן: איפה כללי האתיקה של ערוץ 10 וערוץ 2?

<שלמה פילבר: ברשות השניה.

דוד ביטן: תראה לי אותם פעם אחת.

דוד ביטן: אני רוצה לראות אותם בעיניים.

<קריאה: האגודה לזכות הציבור לדעת, ברשות השידור ישנו מסמך נקדי - - -

דוד ביטן: חבר'ה, זה לא נושא לוויכוח מי יודע מה.

דוד ביטן: תסתדרו ביניכם, מה שתקבעו – מקובל עלינו.

<גיל עומר: בכל מקרה זה אות מתה, גם בשידור הציבורי וגם בשידור המסחרי.

<גיל עומר: באמת בזבוז של מילים.

דוד ביטן: קודם כול, כללי האתיקה זה לא בזבוז של מילים, זה דבר מחייב.

דוד ביטן: כשיש בעיות כללי האתיקה קופצים – את זה תלמד.

דוד ביטן: אז שואלים למה הפרת ולמה לא הפרת.

דוד ביטן: כשאין בעיות באמת לא צריך כללי אתיקה.

<שלמה פילבר: יש הוכחה שזה עובד - בקנסות שמטיל נציב קבילות על מי שמפר.

<גיל עומר: שזה לא קורה.

<שלמה פילבר: זה קורה.

דוד ביטן: מאוד מעניין אותי לראות את כללי האתיקה של ערוץ 2 וערוץ 10.

דוד ביטן: אני רוצה לראות מתי הם קיימו אותם פעם.

<גיל עומר: הם מנוסחים נהדר, הם פשוט לא מקוימים.

<אליעזר וחנונו: מוזכר בסעיף נושא של המבקר הפנימי.

<אליעזר וחנונו: המבקר הפנימי הוא עובד התאגיד או מיקור חוץ?

שולי מועלם-רפאלי: יש כללים במדינת ישראל מה זה מבקר פנים.

דוד ביטן: שאלת אותם את השאלה הזאת.

שולי מועלם-רפאלי: בדיוק.

שולי מועלם-רפאלי: שאלת, הם אמרו אפילו - - -

דוד ביטן: שאלת כבר את מי הם לקחו.

<אליעזר וחנונו: לא רק זה; אם היא עובדת התאגיד או - - -?

דוד ביטן: תלוי.

דוד ביטן: יש מבקר פנים שהוא חיצוני - רואה חשבון או משהו.

דוד ביטן: בהרבה תאגידים זה ככה.

דוד ביטן: אבל בתאגיד הזה, לא נראה לי שיכול להיות חוץ, חייב להיות פנים.

דוד ביטן: לא יודע מה הם לקחו.

דוד ביטן: מי קורא?

דוד ביטן: בבקשה.

דוד ביטן: את רוצה שאחליף אותך בקריאה?

דוד ביטן: אוקיי.

<יעל מלם יפה: "החלת הוראות על מועצת תאגיד החדשות 82ה.

<יעל מלם יפה: על מועצת תאגיד החדשות יחולו סעיפים 12, 13, 18 עד 22 ו־28 בשינויים המחויבים.

<יעל מלם יפה: "

דוד ביטן: יש שאלות?

דוד ביטן: אוקיי.

<יעל מלם יפה: "ועדה לאיתור מועמדים למועצת תאגיד החדשות 82ו.

<יעל מלם יפה: (א) תמונה ועדה שתפקידה לאתר ולהציע לשר מועמדים ראויים למועצת תאגיד החדשות; הוועדה תהיה בת שלושה חברים בעלי כשירות כאמור בסעיף 29(ב)(1) עד (3).

<יעל מלם יפה: (ב) על הוועדה לאיתור מועמדים וחבריה, מינוים, עבודתם וכהונתם, יחולו הוראות פרק ד' בשינויים המחויבים ובשינוי זה: בסעיף 31(א), במקום '12 מועמדים' יבוא '10 מועמדים'.

<יעל מלם יפה: "

<שלמה פילבר: זה as is, אחד לאחד.

<זיו מאור: אפשר להתייחס?

דוד ביטן: לא חובה.

<זיו מאור: אדוני היושב-ראש, בשביל באתי היום בבוקר לוועדה - סעיף 82ו.

דוד ביטן: מה הטענה?

<זיו מאור: הטענה היא שכרגע בראש תאגיד השידור הישראלי, ולפי הצעה זו גם בראש תאגיד החדשות, עומד בפועל, דה פקטו, נשיא בית-המשפט העליון.

<זיו מאור: הוא עומד בראש פירמידת המינויים.

<זיו מאור: אקצר את הדברים: זו הפרה בוטה של עקרון הפרדת הרשויות.

<זיו מאור: נציג בית-המשפט העליון אינו נבחר ציבור, אינו מייצג את הציבור ואין לו מומחיות בענייני שידור.

<זיו מאור: ההצעה שלנו היא להחליף את נשיא בית-המשפט העליון בשלושת המקומות שבהם הוא מופיע בחוק השידור הישראלי בוועדת הכלכלה, שהיא גם מייצגת את הציבור, גם ועדת מומחיות בענייני שידור וגם מורכבת מרוב אופוזיציוני ו מיושב-ראש אופוזיציוני, מה שמבטיח את העמידה על - - -

<אתי בנדלר: אסביר.

<אתי בנדלר: בראש ועדת האיתור עומד שופט בדימוס.

<אתי בנדלר: את השופט הזה ממנה שר התקשורת, בהתייעצות עם נשיא בית-המשפט העליון, והשופט הזה, שמונה על-ידי השר, ממנה את שני החברים האחרים בוועדת האיתור.

<אתי בנדלר: אם אני מבינה נכון, טוען מר מאור מספר טענות נגד מעורבות, כביכול, של נשיא בית-המשפט העליון במינוי הזה.

<אתי בנדלר: א.

<אתי בנדלר: הוא טוען שיש כאן פגיעה בעקרון הפרדת הרשויות, שאין לכך אח ורע בחקיקה ועוד - - -

דוד ביטן: זה לא מקובל.

דוד ביטן: אבל מה לגבי הביטול?

שולי מועלם-רפאלי: אבל גם בהדחה שלו צריך את האישור של נשיא בית-המשפט העליון.

דוד ביטן: יש הבדל בין התייעצות לבין אישור.

<אתי בנדלר: קודם כול אומר שבחקיקה הישראלית יש הרבה מאוד מקרים של מינוי שופט שנעשה על-ידי גורם מהרשות המבצעת, בהיוועצות או בעיון של הכנסת.

דוד ביטן: אז זה מקובל, אין לנו בעיה עם זה.

<אתי בנדלר: זאת הטענה - - -

דוד ביטן: רגע רגע, לאט לאט.

דוד ביטן: לגבי המינוי של השופט בהיוועצות – זה בסדר גמור.

דוד ביטן: אתה אמרת שאי אפשר לבטל, אלא בהסכמת נשיא בית-המשפט העליון?

דוד ביטן: מה הבעיה עם זה?

<זיו מאור: אסביר.

<זיו מאור: האופן שבו בית-המשפט העליון פירש בעבר את חובת ההתייעצות שיש לגורמים נבחרים עם גורמים שונים – ועדה מקצועית וכן האלה - היא דה פקטו כפיפות.

<זיו מאור: על מנת שגורם נבחר שקיבל סמכות למנות או לקבל החלטות שבהתייעצות יהיה מוסמך לחרוג מהעצה שניתנה לו על-ידי הגורם המייעץ הוא צריך להוכיח שההחלטה התקבלה בצורה לא נכונה, לא תקינה.

דוד ביטן: הבנו – לגבי המינוי והביטול.

דוד ביטן: אם המינוי כולל ההיוועצות, אז גם הביטול צריך היוועצות, על זה אין ויכוח.

דוד ביטן: אתה יכול להשיב לטענה שלו, שזה יוצר חובה?

דוד ביטן: תעני את, זה לא משנה לי.

<אתי בנדלר: אני רוצה לתת מספר דוגמאות על מינויים של שופטים.

דוד ביטן: יש דוגמאות, על זה אין ויכוח.

דוד ביטן: השאלה היא על ביטול.

דוד ביטן: למה כשאני רוצה לבטל את המינוי אני צריך להיוועץ?

<אתי בנדלר: מיד אענה.

<אתי בנדלר: חברת הכנסת שולי מועלם, את רוצה לתת דוגמאות לעניין הזה?

דוד ביטן: אין ויכוח, יש הרבה מקרים כאלה.

<אתי בנדלר: קודם כול, יש הרבה מקרים, ונתחיל דווקא מהבית הזה.

<אתי בנדלר: מינויו של יועץ משפטי לכנסת - יועץ משפטי של הרשות המחוקקת - נעשה על-ידי יושב ראש הכנסת, לאחר שהוא מקים ועדת איתור שבראשה עומד שופט בדימוס.

דוד ביטן: מה כוללת חובת ההיוועצות?

דוד ביטן: זאת השאלה.

<אתי בנדלר: חובת ההיוועצות כוללת את חובתו של המתייעץ לקבל את הייעוץ בלב פתוח ובנפש חפצה.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, לא לעשות רק מצוות אנשים מלומדה, דהיינו לעשות כאילו הוא מתייעץ כי כך צריך בחוק, אלא הוא באמת צריך לשמוע את העצה.

<אתי בנדלר: אחרי שהוא שמע את העצה הוא יכול - - -

דוד ביטן: לא עצה, יש הרבה שופטים הרי.

דוד ביטן: נגיד שאני שר התקשורת; אני כותב מכתב לנשיא בית-המשפט העליון ואומר לו שאני רוצה למנות את השופט הזה והזה, ואז הוא אומר לי שהוא לא מסכים.

דוד ביטן: מה קורה במקרה הזה?

שולי מועלם-רפאלי: נניח שנימק, מה קורה עכשיו עם רצונו של השר?

<אתי בנדלר: תמיד המתייעץ הוא האחרון שמקבל את ההחלטה.

<אתי בנדלר: אם הוא דוחה את העצה שניתנה לו מנימוקים לא ענייניים אפשר לתקוף את זה, כמו שאפשר לתקוף כל החלטה מנהלית.

שולי מועלם-רפאלי: איך תוקפים אותה?

שולי מועלם-רפאלי: עותרים לבג"ץ?

<אתי בנדלר: בג"ץ, כן.

שולי מועלם-רפאלי: זה בדיוק הלופ שחשבנו שיהיה בעייתי.

דוד ביטן: למה צריך לעתור לבג"ץ על דבר כזה?

<אתי בנדלר: לא יעלה על הדעת שתהיה סמכות לשר התקשורת למנות עובד משרד אחר בלי היוועצות עם אותו שר; לא יעלה על הדעת ששר אחר ימנה עובד הכנסת לתפקיד כלשהו בלי להיוועץ במי שעומד בראש אותו - - -

דוד ביטן: בדימוס, זה לא שופט בפועל.

דוד ביטן: אני לא מסכים אתך – זה שופט בדימוס, לא עובד שלו ולא כלום.

דוד ביטן: הוא היה שופט פעם.

דוד ביטן: לא שאני נגד החוק הזה, אני סומך על נשיא בית-המשפט העליון, זאת לא הבעיה.

דוד ביטן: הבעיה היא כשאני רוצה לפטר ואז אני תקוע עם העניין הזה?

<מאיר לוין: אם יהיו לך נימוקים טובים - - -

דוד ביטן: את זה אני רוצה - - -

<מאיר לוין: הפיטורים לא נעשים כי בא לך לפטר.

<מאיר לוין: אתה צריך להגיע למסקנה שהוא לא ממלא את תפקידו כראוי.

<מאיר לוין: זו קביעה שהיא רחבה וכדי לא ליצוק לה שיקול דעת לא מתאים נקבעה חובת ההיוועצות.

מיכאל מלכיאלי: איך ממנים רמטכ"ל?

מיכאל מלכיאלי: הולכים לבית-המשפט?

<מאיר לוין: ועדת האיתור הזו היא הבסיס, ממנה מתחילה כל מסכת המינויים בתאגיד.

<מאיר לוין: זה הבסיס לזה שהמינויים יהיו נקיים משיקולים זרים, שהבחירה תהיה על בסיס מקצועי.

שולי מועלם-רפאלי: אז הצעתי בהסתייגות שלי שזה יהיה בהתייעצות עם ועדת הכלכלה.

<אתי בנדלר: ועדת הכלכלה לא מתערבת במינויים ממשלתיים.

<אתי בנדלר: זה יהיה רע מאוד אם יכניסו לכאן שיקולים פוליטיים.

<אתי בנדלר: זו ועדה פוליטית.

שולי מועלם-רפאלי: אז למה שופט בדימוס?

שולי מועלם-רפאלי: בית-המשפט העליון - - - ?

דוד ביטן: אז מה אם זה פוליטי, אפשר לחשוב.

דוד ביטן: עם כל הכבוד, ועדת הכלכלה זה לא במקום פה, אני מאוד מצטער.

דוד ביטן: הבעיה היא שאם מחליטים למנות בהיוועצות, הבעיה היא לא המינוי כי אני יכול לתת לנשיא מספר שופטים והוא לא יתנגד לכולם.

דוד ביטן: אם הוא יתנגד לכולם – הוא רוצה למנות רק את מי שהוא רוצה.

דוד ביטן: זה לא הוויכוח.

דוד ביטן: במינוי אני לא רואה בעיה, הבעיה יכולה להיות בביטול.

דוד ביטן: פה אתה תקוע עם העניין, אתה לא יכול לעשות שום דבר והוא יכול להגיד לך: אני לא מסכים.

<מאיר לוין: מפני שהביטול הוא הנקודה הכי רגישה.

<מאיר לוין: אדם ימלא את תפקידו בצורה כזו או אחרת, וכשזה לא ימצא חן בעיני מישהו אז יחפשו להדיח אותו.

<מאיר לוין: לכן בפיטורים זה עוד יותר רגיש, מפני שבמינוי, כמו שאמרת, יש רשימה של אנשים, והנשיא יאמר את דעתו על זה או אחר.

<מאיר לוין: יכול להיות שהוא יגיד על כולם שהם ראויים והשר בסוף יבחר מכולם.

<מאיר לוין: אנחנו לא רוצים לאפשר פיטורים בגלל שלמישהו לא נראה שמישהו עושה את עבודתו בצורה כזו או אחרת.

<מאיר לוין: אנחנו רוצים שתהיה בקרה מאוד הדוקה.

דוד ביטן: הבעיה היא רק עם הביטול.

<אתי בנדלר: ביטול מינוי צריך להיעשות באותה דרך שנעשה המינוי.

דוד ביטן: זה לא פיטורים, זה ביטול.

דוד ביטן: אין פה מה לפטר, זה מינוי ציבורי.

שולי מועלם-רפאלי: זה ברור, לכן הכול התחיל מביטול המינוי, לא מהמינוי עצמו.

דוד ביטן: הבעיה זה הביטול, לא המינוי.

דוד ביטן: אבל עזבי את ועדת הכלכלה, מה היא קשורה לזה?

דוד ביטן: לא צריך.

מיכאל מלכיאלי: אפשר להקים ועדה מיוחדת לדבר הזה.

מיכאל מלכיאלי: אם לא רוצים את ועדת הכלכלה - - -

<אתי בנדלר: זה דבר מרחיק לכת לבטל מינוי כזה.

איתן כבל: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר שבאינסטינקט הראשון גם אני לא השתגעתי על זה, אבל אני רוצה לומר לחברים שלי שלצערי זו הדרך הנכונה לעשות את התהליך הזה.

איתן כבל: נניח ששר רוצה לפטר, מכיוון שמדובר בעניינים מאוד מאוד רגישים, הצורך שלו לבוא אפילו לממשלה, הוא יצטרך לתת נימוקים אפילו יותר כדי שלא ייראה שהוא מוריד את ראשו של השופט רק כי זה מוצא חן בעיניו או לא מוצא חן בעיניו.

<שלמה פילבר: יש תקדים ב-30 השנים האחרונות של שר שמינה יושב-ראש רשות שניה ופיטר אותו?

<שלמה פילבר: לא קיים.

<גיל עומר: חבר הכנסת כבל, אתה מעלה בדעתך שמישהו ירצה לפטר מישהו בגלל שהוא עושה את עבודתו?

<גיל עומר: לא יכול להיות.

איתן כבל: לכן אמרתי.

דוד ביטן: רבותי, אנחנו מדברים כרגע על חוק.

דוד ביטן: כמו חוזה שכירות ואתה כותב סעיפים של הפרה; מה אתה צריך לכתוב, הרי אין כוונה להפר?

דוד ביטן: עכשיו כשאני רואה את הנוסח, הוא פחות בעייתי.

דוד ביטן: מה כתוב?

דוד ביטן: "השר, בהתייעצות עם נשיא בית-המשפט, נוכח כי נבצר ממנו דרך קבע למלא את תפקידו".

דוד ביטן: זה רק במקרה של נבצרות.

דוד ביטן: בנבצרות אין בעיה.

<לאה ורון: לא, תסתכל אחד קודם.

<אתי בנדלר: "אם הוא אינו ממלא את תפקידו כראוי - - -"

דוד ביטן: אז רק סעיף (3) זה בעיה.

דוד ביטן: סעיף (2) הוא בכלל לא בעיה.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

שולי מועלם-רפאלי: אינו ממלא את תפקידו כראוי.

<לאה ורון: נניח שהשר חושב שהוא לא ממלא את תפקידו כראוי, הוא הולך להיוועץ - - -

דוד ביטן: אז הוא יעשה סיבוב ב' או לנשיא בית-המשפט.

<אתי בנדלר: זה מאוד ראוי, הנוסח הקיים.

<זיו מאור: היושב-ראש, זו בכיה לדורות.

<זיו מאור: אם יקרה - - -

דוד ביטן: נשיא בית-המשפט יחליט.

דוד ביטן: אם הוא יגיד לא הדרך היחידה לתקוף את זה זה בבג"ץ.

<אתי בנדלר: לא, הוא יגיש את - - -

דוד ביטן: אבל בג"ץ מחליט.

<אתי בנדלר: היו על זה הרבה ויכוחים.

דוד ביטן: אבל על ההחלטה עצמה צריך להגיש בג"ץ אם הוא לא מקיים.

דוד ביטן: זה פחות בעייתי, עזבי את זה.

<זיו מאור: היושב-ראש, הדברים שאמרה קודם היועצת המשפטית של הוועדה - - -

דוד ביטן: עזוב, אנחנו נוותר על זה.

דוד ביטן: לדעתי אין בעיה לוותר על זה.

איתן כבל: זיו, לדעתי אתה צריך להיות מבסוט – באף סעיף לא דנו כל כך הרבה זמן.

<זיו מאור: נכון, בגלל שזה סעיף שערורייתי.

דוד ביטן: עזוב, זה פחות משמעותי הדבר הזה.

<זיו מאור: זה כל כך משמעותי - - -

דוד ביטן: זאת לא הבעיה בחוק הזה.

<זיו מאור: הדבר הזה קורה כאן עכשיו, זה זולג לעשרות תחומי חקיקה אחרים, היושב-ראש.

<זיו מאור: אין דבר דומה לזה בשום מקום, המקומות שבהם נתנו לנשיא בית-המשפט העליון להתערב - - -

דוד ביטן: לא לא, נגמר הוויכוח.

דוד ביטן: זהו.

<זיו מאור: היושב-ראש, אני חייב לומר עוד כמה משפטים.

דוד ביטן: נגמר.

דוד ביטן: אמרת, דנו ונגמר.

דוד ביטן: הנושא הבא.

איתן כבל: זיו, אני מוכרח לומר ששיחקת אותה.

דוד ביטן: דנו בסעיף, מספיק.

<זיו מאור: אחרי שנמחוק את נשיא בית המשפט העליון תוכל לומר לי "שיחקת אותה".

<זיו מאור: הנושא כל כך חשוב, כל כך מרכזי - - -

איתן כבל: נכון, אבל מסתבר - - -

<זיו מאור: זה הרבה מעבר לחוק הזה, מעבר לנושא הספציפי הזה.

דוד ביטן: בבקשה להמשיך לקרוא.

דוד ביטן: דנו, נכנסנו לעניין, ראינו, התייעצנו.

דוד ביטן: אין שום בעיה מיוחדת בעניין הזה.

דוד ביטן: אתה מפחיד אותנו במשהו שלא קיים.

<אתי בנדלר: - - - עוד הרבה יותר מרחיק לכת.

דוד ביטן: אין פה בעיות מיוחדות.

<זיו מאור: מתי שבעוד עשור יהיה סכסוך בין שר התקשורת לבין יושב-ראש ועדת האיתור ונשיא בית-המשפט העליון יתקע טריז ולא לא ניתן יהיה להשיג ביקורת שיפוטית על - - -

רועי פולקמן: אז נגיע לזה.

<זיו מאור: אז מה?

<זיו מאור: אז תתקן את החקיקה?

איתן כבל: זה הרבה אם.

דוד ביטן: אם יש סכסוך ביניהם על התפקיד, זה לא אומר שהוא לא ממלא את תפקידו כראוי.

דוד ביטן: למילים "לא ממלא את תפקידו כראוי" יש משמעויות.

דוד ביטן: זה שלא מסכים אתו על עניין כזה או אחר זה לא סיבה לפטר אף אחד.

דוד ביטן: הלאה.

<יעל מלם יפה: "המנהל הכללי של תאגיד החדשות 82ז.

<יעל מלם יפה: (א) מועצת תאגיד החדשות תמנה מנהל כללי לתאגיד החדשות שהוא בעל תואר אקדמי, וכן בעל ניסיון של חמש שנים לפחות באחד מאלה או בעל ניסיון מצטבר של חמש שנים לפחות בשניים אלה: (1) תפקיד בכיר בתחום הניהול העסקי של תאגיד בעל היקף עסקים משמעותי; (2) תפקיד ניהולי בכיר בארגון משמעותי, בעל מעמד בתחום התקשורת.

<יעל מלם יפה: (ב) המועמדים לתפקיד המנהל הכללי של תאגיד החדשות ייבחרו בידי ועדה שחבריה הם כמפורט להלן: (1) יושב-ראש מועצת תאגיד החדשות, והוא יהיה יושב-ראש הוועדה; (2) שני חברים במועצת תאגיד החדשות שתבחר המועצה האמורה.

<יעל מלם יפה: (ג) הוועדה לבחירת המנהל הכללי כאמור בסעיף קטן (ב) תאתר מועמדים לתפקיד המנהל הכללי של תאגיד החדשות, לרבות בדרך של פרסום הודעה לציבור; המנהל הכללי ימונה לפי הוראות סעיף קטן (א) מתוך המועמדים שהציעה הוועדה האמורה.

<יעל מלם יפה: (ד) על המנהל הכללי של תאגיד החדשות, מינויו וכהונתו, יחולו הוראות סעיף 38(ד), 39 עד 42, 45 ו־46, בשינויים המחויבים.

הכללי הם: (1) להיות אחראי לניהול השוטף של תאגיד החדשות בהתאם להחלטות מועצת תאגיד החדשות ולהנחיותיה; (2) להעביר לאישור המועצה את לוחות השידורים של התוכן החדשותי ושל התוכן בענייני היום שמפיק תאגיד החדשות; בביצוע תפקידו לפי פסקה זו יפעל המנהל הכללי באופן עצמאי; (3) להכין הצעת תקציב מאוזן של תאגיד החדשות, לכל שנת כספים, להביאה לפני מועצת תאגיד החדשות 60 ימים לפחות לפני תום השנה, ולהיות אחראי לביצוע התקציב כאמור, לאחר אישורו; (4) להגיש לאישור מועצת תאגיד החדשות, בכל שנה, יחד עם הצעת התקציב כאמור בפסקה (3), תכנית עבודה שנתית שתכלול, בין השאר, את יעדי תאגיד החדשות לשנה הקרובה, את הפעולות המתוכננות להיעשות בידי תאגיד החדשות להשגת היעדים האמורים ואת התאמתם להצעת התקציב; (5) להגיש למועצת תאגיד החדשות, אחת לשישה חודשים לפחות, דוח ובו פירוט של פעילות תאגיד החדשות בתקופה שאליה מתייחס הדוח, והתייחסות למימוש היעדים שהוגדרו בתכנית העבודה השנתית, בתקופה האמורה.

הכללי הם: (ו) למנהל הכללי של תאגיד החדשות יהיו כל הסמכויות הדרושות לניהול השוטף של תאגיד החדשות שאינן נתונות לאחר לפי חוק זה ובכלל זה הסמכויות כאמור בפסקאות (1) ו–(2) של סעיף 44, בשינויים המחויבים.

הכללי הם: "

דוד ביטן: יש הערות?

דוד ביטן: כן.

<יאיר טרצ'יצקי: בחטיבת החדשות של התאגיד, מי עשה את כל התפקידים של המנהל?

דוד ביטן: תשאל אותם.

<שלמה פילבר: בתאגיד קיים מנכ"ל שעושה את הצד התפעולי והיה מנהל חטיבת החדשות שהיה לו סמכויות בנושא הזה.

<שלמה פילבר: פה תהיה חטיבה שרוב רובה, מבחינת העובדים, יהיה מורכב מעיתונאים.

<שלמה פילבר: זה מצד אחד, ומצד שני, כמעט שלא לו יהיו תפקידי תפעול ולוגיסטיקה, כי אמור להיות הסכם שירותים שברגע שהוא עובר מרכז הכובד משתנה.

<יאיר טרצ'יצקי: כל העבודה שהולך לעשות מנהל החדשות זו עבודה שלמעשה לא היתה קיימת עד עכשיו.

<שלמה פילבר: מנכ"ל התאגיד הולך לעשות עבודה שהיא הרבה יותר עבודת תוכן מאשר עבודת ניהול אדמיניסטרטיבית.

<יאיר טרצ'יצקי: מנכ"ל תאגיד החדשות לא אמור להתעסק בתוכן.

<יאיר טרצ'יצקי: כל התפקידים שמנויים פה הם תפקידים שלא היו קיימים עד עכשיו.

רועי פולקמן: כן, נכון.

רועי פולקמן: זה הכפילות של שני מנכ"לים, ברור.

רועי פולקמן: יש פה כפילות.

<יאיר טרצ'יצקי: העלות שלו, אני יכול להעריך שזה כמיליון שקל?

<יאיר טרצ'יצקי: כמה עיתונאים של רשות השידור לא יתקבלו בגלל שיהיה עוד מנכ"ל?

<אתי בנדלר: עוד לא קראנו את הקישורים הנדרשים מהעורך הראשי; מהעורך הראשי נדרש גם ניסיון משמעותי בתחום העיתונות שמשום מה שלא נדרש מהמנהל הכללי של תאגיד החדשות, וזה נראה די תמוה משום שמנהל תאגיד החדשות יחלוש על התקציבים ועל גיוס כוח אדם.

<אתי בנדלר: אנחנו יודעים שבאמצעות תקציבים וגיוס עובדים ניתן להכתיב גם הרבה מאוד בתכנים, ואני חושבת שזה שלא נדרש ניסיון עיתונאי ממנהל כללי של תאגיד חדשות – לי זה נראה מאוד תמוה.

דוד ביטן: אבל הוא רק מנהל כללי.

<אתי בנדלר: אגיד לך למה, כי אם עורך ראשי חושב שצריך, למשל, להוציא ניידת שידור כדי לסקר דבר מסוים, והמנהל הכללי לא נותן כי הוא לא מבין את החשיבות של זה.

דוד ביטן: לא, הפעם לא.

דוד ביטן: הפעם את לא צודקת.

<לאה ורון: מנכ"ל בית-חולים, מנכ"ל הכנסת – הוא מבין את החשיבות?

<לאה ורון: הוא - - -

<אתי בנדלר: לכן הוחלט שמנכ"ל בית-חולים צריך להיות רופא.

דוד ביטן: לא מקובל.

דוד ביטן: ההיפך, הם צריכים להשלים אחד את השני – המנהל העורך והמנהל הכללי.

דוד ביטן: את טועה.

דוד ביטן: הפעם לא מקבלים את זה.

<לאה ורון: גם מנכ"ל משרד הבריאות הוא לא רופא.

<אתי בנדלר: לא מנכ"ל, מנהל בית-חולים.

דוד ביטן: לא, זה לא מקובל.

דוד ביטן: להמשיך לקרוא.

<שלמה פילבר: זה ויכוח נצחי בעולם התקשורת.

דוד ביטן: שמענו את ההערה, היא לא מקובלת הפעם.

דוד ביטן: אנחנו תמיד מכבדים את היועצת המשפטית, הפעם היא לא צודקת.

איתן כבל: זה לא שאלה של מקובל או לא, זה ויכוח.

<שלמה פילבר: גם בעיתונות מקובל שיש עורך ראשי ויש מו"ל.

דוד ביטן: כן, מישהו צריך לנהל את העסק.

דוד ביטן: עיתונאי ידע לנהל משהו?

<אתי בנדלר: עוד מעט נגיע למעורבותו של מנהל התקציבים, ואני שוב אומר שבאמצעות תקציבים אפשר להשפיע על תכנים.

דוד ביטן: באמצעות תקציבים אפשר להשפיע על הרבה דברים, אז מה?

דוד ביטן: בכנסת לא?

דוד ביטן: גם באמצעות מינויים משפיעים.

דוד ביטן: בכל מקום יש את זה, יש מקום שאין את זה?

דוד ביטן: אין מה לעשות.

<יעל מלם יפה: "בעלי תפקידים מיוחדים 82ח.

<יעל מלם יפה: לתאגיד החדשות יהיו בעלי תפקידים כמפורט להלן: (1) רואה חשבון מבקר, ויחולו לגביו הוראות סעיף 49, בשינוים המחויבים; (2) יועץ משפטי, ויחולו לגביו הוראות סעיף 50, בשינויים המחויבים; (3) מבקר פנימי, ויחולו לגביו הוראות סעיף 51, בשינויים המחויבים; (4) ממונה על קבילות הציבור, ויחולו לגביו הוראות סעיף 62, בשינויים המחויבים.

<יעל מלם יפה: (5) עורך ראשי של התוכן החדשותי ושל התוכן בענייני היום שמפיק תאגיד החדשות (להלן - העורך הראשי בתאגיד החדשות), ויחולו לגביו הוראות אלה: (א) לעורך הראשי ימונה אדם בעל ניסיון משמעותי בתחום העיתונות; (ב) תקופת הכהונה של העורך הראשי תהיה ארבע שנים, ואפשר להאריך את כהונתו לתקופת כהונה אחת נוספת; (ג) הוראות סעיף 82ט(ב)(1) יחולו לעניין העורך הראשי, ואולם מינויו והעברתו מכהונה טעונים אישור של רוב חבריה המכהנים של מועצת תאגיד החדשות; (ד) בביצוע תפקידו יפעל העורך הראשי באופן עצמאי; (ה) לא ימונה לעורך הראשי ולא יכהן בתפקיד כאמור מי שיש לו זיקה אישית או עסקית לשר משרי הממשלה, מי שעוסק בפעילות פוליטית או בפעילות מפלגתית, או מי שעסק בפעילות פוליטית או בפעילות מפלגתית בחמש השנים האחרונות; לעניין זה, לא יראו השתתפות בהפגנה או בכינוס בעל אופי פוליטי, או הבעת עמדה פומבית בעניינים פוליטיים, כשלעצמן, כפעילות פוליטית.

<יעל מלם יפה: "

שולי מועלם-רפאלי: ברשות השניה יש הגדרות לכל הדברים האלה?

<שלמה פילבר: אלה סעיפים שדנו בהם ודשנו בהם.

<שלמה פילבר: כינוס חברי מרכז, מה זה נחשב?

שולי מועלם-רפאלי: לכן שאלתי.

דוד ביטן: יש שאלות על העניין הזה?

<תמנה עורב: כן, יש לי הערה.

<תמנה עורב: שכחתם עוד בעל תפקיד - ממונה על שוויון מגדרי או ממונָה על שוויון מגדרי.

<יעל מלם יפה: יש סעיף נפרד.

<תמנה עורב: יפה, תודה.

דוד ביטן: אומרים שאין סעיף.

דוד ביטן: להכניס אותו או לא?

<לאה ורון: היה.

<קריאה: יש את זה.

<יאיר טרצ'יצקי: ב-82ח(ג) התפקידים שנמצאים שם אמורים לבוא מתוך התאגיד - היועץ המשפטי, המבקר הפנימי - או שמדובר במשרות חדשות לגמרי?

<תמנה עורב: כפול, יאיר.

<תמנה עורב: הכול כפול.

דוד ביטן: הכול חדש.

דוד ביטן: הם קולטים הכול חדש ומסדרים את זה.

<יאיר טרצ'יצקי: זאת אומרת, מדובר על עוד ארבעה תפקידים בשכר גבוה.

<שלמה פילבר: אמרנו ארבעה מיליון – תכניס בזה את כל מה שאתה רוצה.

<שלמה פילבר: אמרנו את זה מההתחלה.

דוד ביטן: זה תאגיד אחר, אז מה רצית, שהוא ישתמש ביועץ המשפטי שלהם?

דוד ביטן: זה לא אותו תאגיד, אין מה לעשות.

<יאיר טרצ'יצקי: בחוק הקיים זה פחות תפקידים.

דוד ביטן: ברור שאם יש שני תאגידים יש גם תוספת.

דוד ביטן: לא צריך לחזור על זה כל הזמן, אנחנו מודעים לזה.

<תמנה עורב: מה העלויות של כל בעלי התפקידים?

דוד ביטן: אמרנו שיש עלויות, ודאי שיש.

דוד ביטן: אז אם יש עלויות, לא נאשר את החוק?

שולי מועלם-רפאלי: הכפילות עולה בין 4 ל-5 מיליון.

שולי מועלם-רפאלי: זה מה שענו קודם לשאלה.

דוד ביטן: לדעתי יהיה יותר מזה.

<שלמה פילבר: האוצר אמר 4 מיליון.

דוד ביטן: רבותי, אין תאגיד שאין לו יועץ משפטי וכו'.

דוד ביטן: מספיק כבר עם זה.

דוד ביטן: אם מחליטים להקים את התאגיד, זה כולל גם משרות מסוימות שצריך אותן.

דוד ביטן: אין מה לעשות.

<תמנה עורב: כמה סרטים אפשר יהיה להכניס בסכום הזה שעולה הכפילות?

דוד ביטן: בואו נתעלם מהשאלות האלה.

דוד ביטן: עצם הקמת התאגיד מחייבת הוצאות; יש הוצאות, ואי אפשר להתעלם מזה.

דוד ביטן: זה לא משהו בשמיים, אבל זה קיים.

דוד ביטן: להמשיך לקרוא בבקשה.

<יעל מלם יפה: "עובדי תאגיד החדשות 82ט.

<יעל מלם יפה: (א) קבלה של אדם לעבודה בתאגיד החדשות תיעשה במכרז.

<יעל מלם יפה: (ב) על אף האמור בסעיף קטן (א) – (1) נושא משרה ייבחר בהליך של ועדה לאיתור מועמדים, באישור מועצת תאגיד החדשות; חברי הוועדה יהיו המנהל הכללי של תאגיד החדשות ושני נושאי משרה שאינם חברי מועצת תאגיד החדשות, שיבחר המנהל הכללי האמור; (2) חובת המכרז לא תחול על משרת עיתונאי וכן על משרת עורך או מגיש של תכניות שמפיק תאגיד החדשות; מועצת תאגיד החדשות תקבע, בהחלטה מנומקת, כללים לעניין המשרות האמורות ומספר העובדים המרבי שעליהן לא תחול, בתנאים שתקבע, חובת המכרז; קבלת אדם למשרה כאמור תיעשה בידי העורך הראשי בתאגיד החדשות באישור המנהל הכללי של תאגיד החדשות, בהתבסס על שיקולים מקצועיים ובמסגרת התקציב שהוקצה לשם כך; עלות השכר לעובד במשרה כאמור לא תעלה על סכום שעליו החליטה מועצת תאגיד החדשות, אלא אם כן אישרה זאת ועדת המשנה להתקשרויות שמונתה לפי סעיף 21 כפי שהוחל בסעיף 82ה; (3) הודעה בדבר איתור מועמדים למשרות שלא חלה עליהן חובת מכרז תפורסם באתר האינטרנט של תאגיד החדשות זמן סביר מראש.

<יעל מלם יפה: (ג) על תאגיד החדשות ועובדיו יחולו הוראות סעיפים 54 עד 56 בשינויים המחויבים.

<יעל מלם יפה: "

דוד ביטן: המנכ"ל, כן.

<גיל עומר: למדתי מאלדד בפעם הקודמת לבקש שעד שיוקם אתר האינטרנט של חברת החדשות אפשר להשתמש גם בחברת האינטרנט של תאגיד השידור הישראלי, כי זה עלול לקחת שלושה חודשים.

רועי פולקמן: תמורת תשלום.

<קריאה: כמה זמן לקח לך להקים את אתר האינטרנט שתוכל לפרסם בו את המשרות?

<גיל עומר: מספר שבועות.

דוד ביטן: אז מה אתה רוצה, להשתמש באתר שלהם?

דוד ביטן: תמורת תשלום.

דוד ביטן: הרי כתוב, הכול אתם משלמים להם אז ייתנו לכם גם את זה.

<גיל עומר: בטוח שזה חוקי להשתמש באותו אתר?

דוד ביטן: לא צריך להכניס בחוק.

דוד ביטן: כותבים על האתר שזה גם שלהם לעניין הזה.

דוד ביטן: מה רצית לומר?

<משה שגב: הסעיף הזה הוא סעיף סותר את עצמו, ומכיוון שאנחנו עומדים זמן רב אחרי שסעיף דומה היה כתוב בחוק התאגיד המקורי, צריך להבין שאנשים שייבחרו לתאגיד החדשות, התפקידים שלהם הם תפקידים של עיתונאים, עורכים ומגישים.

<משה שגב: אם כל אלה פטורים ממכרז, בשביל מה להגיד שאדם ייבחר במכרז?

<משה שגב: ואם הוא נבחר במכרז – ברור שהוא צריך להיות עיתונאי או מגיש או עורך.

<משה שגב: כמובן שיש לו תפקידים אחרים, אבל אנחנו יודעים שבסוף לא התקיימו מכרזים וועדות האיתור היו ועדות לא בדיוק מקצועיות, וכל הטענות ששמעתם בבוקר נבעו בדיוק מהתהליך הזה.

<משה שגב: לכן צריך לקבוע פה מנגנון - - -

דוד ביטן: אז מה אתה רוצה, שיהיו רק מכרזים, בלי ועדות איתור?

דוד ביטן: מה הבקשה?

<משה שגב: צריך לקבוע מנגנון מקצועי, שבאמת ייערכו מכרזים.

<משה שגב: ברשות השידור, כשהיו מכרזים לתפקידים של מנהלי מחלקות - - -

דוד ביטן: האמת שגם לי זה הפריע קצת.

דוד ביטן: ברוב התאגידים יש חובת מכרז, למעט אם זה סכום מאוד נמוך.

דוד ביטן: פה נתתם חובת מכרז ואחר כך פטרתם את זה באופן גורף.

דוד ביטן: זה לא רק עיתונאים, לתאגיד מתקבלים גם אנשים אחרים.

רועי פולקמן: רק על משרת עיתונאי כתוב שיש פטור מהחובה.

<שלמה פילבר: הסעיף הזה נולד באוקטובר 2015, כשרצינו להאיץ את התהליכים.

<שלמה פילבר: אני מודה, ואמרתי את זה יותר מפעם אחת לפרוטוקול, לבושתי לא הקשבתי לחבר הכנסת פולקמן שדרש אז שזו תהיה נציבות שירות המדינה.

<שלמה פילבר: רצינו לקצר את התהליכים ונתנו את הפטור ממכרז לתאגיד.

<שלמה פילבר: היום אנחנו נמצאים במצב ש-80% מהעובדים קיימים, ומדובר על תוספת של תקנים נוספים.

<שלמה פילבר: אין מניעה שאת הנוספים יעשו בהליך קצת יותר מסודר.

דוד ביטן: ומה עם עיתונאים?

רועי פולקמן: הרוב המכריע של העובדים קיים.

<משה שגב: לא נבחרו בתהליך - - -

דוד ביטן: זה בסדר.

דוד ביטן: אני אומר - - -

<משה שגב: לא בסדר.

<משה שגב: למה זה בסדר?

דוד ביטן: פולקמן, אם המשרה היא בסכום מאוד נכבד, למה שלא יהיה מכרז?

דוד ביטן: כי זה עיתונאי, אז הוא יקבע מי שהוא רוצה?

רועי פולקמן: זה כבר מאחורינו.

רועי פולקמן: מי שנקלט – נקלט.

רועי פולקמן: לעתיד יכול להיות שצריך לתקן את זה.

רועי פולקמן: זו הערה במקום.

רועי פולקמן: מי שנקלט – לא פותחים.

<שלמה פילבר: פותחים.

<שלמה פילבר: עוברים עוד שלושה חודשים - - -

רועי פולקמן: וגם אז לא פותחים.

רועי פולקמן: אפשר לעשות שינויים ארגוניים.

רועי פולקמן: לא אומרים לבן אדם: תתקבל מחדש.

רועי פולקמן: זה ארגון עצמאי, אבל לא אומרים לבן אדם: עכשיו תלך, ומתחילים מחדש לקלוט אותו.

<שלמה פילבר: יכול להיות שמתכלית - - -

רועי פולקמן: מסיבה עניינית.

רועי פולקמן: אתה לא יכול סתם לפטר בן אדם.

דוד ביטן: מה רצית, שכולם יישארו?

דוד ביטן: אם יבוא המנהל וירצה לשנות – הוא ישנה.

רועי פולקמן: אבל מסיבה מקצועית.

דוד ביטן: מה זה סיבה מקצועית?

דוד ביטן: זה תפקיד המנהל.

דוד ביטן: אתה רוצה שאגיד לו מה לעשות?

רועי פולקמן: ברור, אבל הוא צריך להגיד שיש לו סיבה למה הוא משנה את התפקיד.

רועי פולקמן: צריכה להיות עילה לפיטורים, אתה לא מפטר בן אדם סתם, כי בא לך.

דוד ביטן: אם הוא החליט - - -

רועי פולקמן: צריכה להיות סיבה, לא אם הוא מחליט.

דוד ביטן: כל סיבה.

דוד ביטן: זה ייבחן בבית-משפט.

<מאיר לוין: הפיטורים יהיו פיטורים לפי דין.

<מאיר לוין: יש חובת שימוע - - -

דוד ביטן: בסדר.

דוד ביטן: מה אתה רוצה, אני לא מבין?

דוד ביטן: שישאירו את כולם בכל התפקידים.

דוד ביטן: אם הוא ירצה לשנות – הוא ישנה.

רועי פולקמן: אבל צריכה להיות עילה.

דוד ביטן: אם יש מישהו טוב יותר, שהוא חושב שהוא יותר מתאים – הוא ייתן לו.

דוד ביטן: זה לא עירייה.

דוד ביטן: לי מפריע הנושא של מכרות בכירות ביותר.

דוד ביטן: על משרות בכירות ביותר חייב להיות מכרז.

דוד ביטן: למה שייתנו למישהו 50,000 שקל בלי מכרז, בלי כלום?

<מאיר לוין: הסעיף הזה יוצר איזון.

<מאיר לוין: יש הבנה שעיתונאי, הרבה פעמים לא מתאים לבחור אותו במסגרת מכרז.

<מאיר לוין: זה מצד אחד.

<מאיר לוין: מצד שני, הכלל הוא שצריך להיות מכרז.

<מאיר לוין: לכן הסעיף הזה, שהוא לא חדש והיה קיים גם בתאגיד, קובע בדיוק את האיזון הזה, שמצד אחד יש קביעה שחובת המכרז לא תחול על משרת עיתונאי; מצד שני, מועצת התאגיד צריכה לקבוע בהחלטה מנומקת כללים לעניין המשרות האמורות ומספר העובדים המרבי שעליהם לא תחול, בתנאים שתקבע, חובת המכרז.

<מאיר לוין: זאת אומרת, זה לא פרוץ; צריכה להיות הנמקה שצריך X עובדים שלגביהם יש כישורים שלא מתאים לגביהם מכרז, וזו צריכה להיות החלטה מנומקת.

<מאיר לוין: זה האיזון שהושג, והאיזון שהיה נכון לגבי התאגיד - - -

<איתי נבו לנדסברג: בתאגיד שאנחנו מדברים עליו עכשיו, התאגיד שכבר קיים לכאורה, נקבע מה שכרגע נאמר פה?

רועי פולקמן: כן, זה אותו נוהל.

<איתי נבו לנדסברג: אני רוצה להשלים את דבריי.

<איתי נבו לנדסברג: אנחנו מדברים על שירות שידור ציבורי.

<איתי נבו לנדסברג: זאת אומרת, בעלי התפקידים האלה צריכים להיבחר במכרז מקצועי, במנגנון מקצועי שניתן לפקח עליו, יש לו פרוטוקולים, יש לו ביקורת, יושבים בו אנשי מקצוע.

<איתי נבו לנדסברג: הוא לא יכול להתנהל על-ידי ועדות, כמו שעברנו.

<איתי נבו לנדסברג: כדי ליצור שירות שידור ציבורי, שממונים בו אנשים בתהליך מקצועי, במנגנון מקצועי, שבסופו הציבור מקבל את איש המקצוע הטוב ביותר שאותו מנגנון מקצועי בחר, צריך מנגנון מקצועי.

<איתי נבו לנדסברג: יש פה גם "המנהל רשאי", גם "ועדת האיתור" וגם "המועצה קובעת", אז מה פה בדיוק המכרז?

<איתי נבו לנדסברג: לא נקבע פה מנגנון המכרז ולא נקבע אילו תפקידים יהיו במכרז.

<איתי נבו לנדסברג: נקבע אדם, אבל מיד אחר כך סעיף (ב) כבר פוסל את כל האנשים האחרים.

<איתי נבו לנדסברג: זה לא רציני.

דוד ביטן: ניתנה הרשאה למועצת הרשות לקבוע את המשרות ואת מספר העובדים שיקבלו פטור ממכרז.

דוד ביטן: השאר, למרות שהם עיתונאים, כן יהיה להם מכרז.

דוד ביטן: זה מה שהסעיף הזה אומר.

<איתי נבו לנדסברג: יותר מזה.

<איתי נבו לנדסברג: הוא אומר - - -

<גיל עומר: תהליך של מכרזים לוקח זמן.

דוד ביטן: אני חושב שלא רק מספר העובדים, צריך לקבוע גם את מספר בעלי התפקידים.

<מאיר לוין: אני חושב שזה נכלל פה, כי זה כללים לעניין המשרות האמורות, ומספר העובדים המרבי שעליהם לא תחול.

<מאיר לוין: ככה זה גם היום.

<שלמה פילבר: לכמה יש פטור היום?

דוד ביטן: כמה יש פטור היום בתאגיד?

<אלדד קובלנץ: לעובדים העיתונאים –כולם.

<אלדד קובלנץ: למשרות ניהול, וזה קבוע גם בחוק, יש - - -

<גיל עומר: לא.

<גיל עומר: למשרות ניהול יש ועדת איתור שקבועה בחוק.

<איתי נבו לנדסברג: נאמר לך פה שאין מכרזים.

דוד ביטן: ועדת איתור – הכול טוב ויפה, אבל בכל המקומות יש מכרזים.

<איתי נבו לנדסברג: אין מכרזים בתאגיד, זה מה שנאמר לכם פה.

<גיל עומר: זה על-פי החוק.

<איתי נבו לנדסברג: הסעיף הזה הוא אות מתה.

דוד ביטן: אני מבקש שתבחן את זה, עורך דין לוין.

דוד ביטן: הם קבעו שכל העיתונאים פטורים ממכרז, זה לפי הסעיף הזה.

דוד ביטן: מכיוון שנתת הרשאה למועצת הרשות לקבוע את זה, אז קבעת.

<מאיר לוין: אתה יודע להגיד כמה מתוך העיתונאים ואיזה עיתונאים - - -?

דוד ביטן: לא, אני לא יודע.

דוד ביטן: אבל צריכה להיות הגבלה בחוק.

<מאיר לוין: את ההגבלה הזו בדיוק אנחנו יודעים סביב השולחן הזה לקבוע?

<אלדד קובלנץ: זה נעשה על-פי חוק תאגיד השידור הציבורי, בהתייעצות עם נציב שירות המדינה.

דוד ביטן: אז אולי תראה איך אתה משנה את זה, שלא יהיה מצב כזה, שהם יעשו מה שהם עושים.

<אלדד קובלנץ: על-פי חוק תאגיד השידור הציבורי, כל כללי הקליטה נעשו בהתייעצות עם נציב שירות המדינה, התייעצות - - -

דוד ביטן: זה לא משנה.

<אלדד קובלנץ: זה נעשה על-פי החוק.

דוד ביטן: יישום הסעיף, שהוא דומה אצלכם, כמו שאתם עשיתם - לא זאת היתה הכוונה.

<גיל עומר: אצלנו גם רשום שאפשר לקלוט 600 עובדים בלי מכרז.

דוד ביטן: הכוונה לא היתה שכל העיתונאים פטורים.

דוד ביטן: הוא הסביר את זה אחרת, מבחינת ייעוץ משפטי.

<מאיר לוין: לגבי הקליטה של העובדים הראשונים בתאגיד ישנו סעיף נוסף, שלא קיים ביחס לתאגיד החדשות, שעד 600 עובדים אפשר היה לקבל בלי מכרז.

<מאיר לוין: לגביהם יש רק קביעה שזה צריך להיעשות בהליך שוויוני ושקוף.

<מאיר לוין: אני לא יודע אם הכוונה היא שהקליטה של העובדים שאתה מתאר נעשתה במסגרת הסעיף הזה.

<אלדד קובלנץ: כן, ובהתייעצות עם הנציב.

<מאיר לוין: לכן אי אפשר להקיש - - -

דוד ביטן: הוא אמר שכל העיתונאים התקבלו בלי מכרז.

<שלמה פילבר: כן כן.

<מאיר לוין: יפה, אז הסעיף הזה לא רלוונטי לתאגיד החדשות.

דוד ביטן: כמה עובדים קלטת עד היום?

דוד ביטן: 800?

<אלדד קובלנץ: באזור 700 תקנים, שזה בערך 730 עובדים.

דוד ביטן: וכמה עיתונאים יש ביניהם?

<אלדד קובלנץ: חטיבת החדשות כוללת 266 עובדים.

<איתי נבו לנדסברג: כמה מהם נקלטו במכרזים, לא ועדת איתור?

דוד ביטן: אין.

דוד ביטן: הכול ועדת איתור.

<מאיר לוין: נושאי משרה זה ועדת איתור.

<מאיר לוין: מדברים על עיתונאים; יש חובה לקבוע קווטה של כמה מאותם עיתונאים אפשר בלי מכרז.

איתן כבל: חברים, אנחנו רבים על משהו שהיה לא מזמן, והיה דיון סביב השאלה איך לקבל את העיתונאים.

איתן כבל: היה כאן ויכוח שלם, אני רוצה להזכיר, שאיגוד העיתונאים עמד על רגליו האחוריות לגבי האופן שבו ייקלטו העיתונאים בתאגיד.

איתן כבל: הכנסת קיבלה את ההחלטה בעניין בהוראת המעבר.

דוד ביטן: אם יש הוראת מעבר של 600, אז אין לי מה להגיד.

דוד ביטן: זו התשובה.

<אתי בנדלר: יש לזה עוד פן.

<שלמה פילבר: זה כמו שאמר איתן - היוצרות התהפכו.

<שלמה פילבר: אז היה עניין לקלוט כמה שיותר מהר כדי שהתאגיד יגיע לקיבולת שלו ויוכל להתחיל לפעול, כדי לא להתעכב.

<שלמה פילבר: הם אכן נתנו את הפטורים.

<שלמה פילבר: היום האנשים האלה נמצאים.

<שלמה פילבר: זה פעם אחת.

<שלמה פילבר: פעם שניה, אני רוצה להזכיר את הסעיף, שעוד מעט נגיע אליו, שאומר - סעיף 98ד(ה) – שכל העובדים העוברים נשארים בתפקידיהם, אבל בסוף הסעיף כתוב: "אין בהוראות סעיף קטן זה כדי לגרוע מסמכותו של המנהל הכללי של תאגיד החדשות שימונה לפי סעיף 82ז לערוך שינויים כאמור, בהתאם לשיקול דעתו המקצועי ובכפוף להוראות חוק זה".

<שלמה פילבר: אחרי שכולם כבר יושבים על כיסאותיהם וכולם עברו זמני, יש רצף שידורים ואתה קולט עכשיו אנשים חדשים - הרי הטענה העיקרית שבגללה אנחנו יושבים פה היום היא שאנחנו אומרים שבסוף ההליך הזה, שאנחנו מדברים עליו, גרם לעיוות ששמענו עליו בבוקר.

<שלמה פילבר: אין שום סיבה בעולם שאותה מועצה ואותו מנהל לא יהיו סוברנים לעשות עכשיו הליך מסודר לכל התפקידים מחדש ולבחור לפי הניסיון ולפי המקצועיות, ולא שמישהו כבר התיישב על הכיסא - - -

דוד ביטן: לפי הכללים הוא יכול לעשות הליך חדש אם כולם זמניים.

דוד ביטן: אם הם לא זמניים אתה לא יכול לעשות.

<אתי בנדלר: הוא אמר שאחרי שלושה חודשים המנהל החדש יוכל - - -

<שלמה פילבר: אחרי שלושה חודשים, לא עכשיו.

דוד ביטן: טוב, קיבלנו תשובות לשאלות שהיו.

דוד ביטן: סיימנו, סיימנו.

<איתי נבו לנדסברג: לא קיבלתי תשובה.

דוד ביטן: אז אנחנו קיבלנו.

דוד ביטן: היו שאלות, קיבלנו תשובות מספקות.

דוד ביטן: אנחנו עוברים לסעיף הבא.

<קריאה: - - - שידבר.

דוד ביטן: נתתי לו לדבר ושמעתי אותו.

<אתי בנדלר: העורך הראשי.

<לאה ורון: 82ח(5).

איתן כבל: עורך ראשי.

איתן כבל: אפשר לתת קצת יותר הסברים בעניין הזה?

<מאיר לוין: אני חושב שהסעיף שאתה מדבר עליו הוא הסעיף בתקופת המעבר.

<מאיר לוין: בתקופת המעבר יש הוראה מיוחדת איך מתמנה אותו עורך זמני.

<אתי בנדלר: הוא שואל על ה"שנמוך".

<אתי בנדלר: הוא היה מנהל חטיבה והוא הפך להיות עורך ראשי, כפוף למנכ"ל.

דוד ביטן: הקימו תאגיד אחר.

דוד ביטן: אנחנו חייבים לו משהו?

דוד ביטן: הוא עובד חודש.

איתן כבל: אתה צודק, אבל העורך הראשי, היו סמכויות שהיו נתונות בידיו.

איתן כבל: הרי זה אחד הוויכוחים היותר גדולים שמתקיימים בעולם החדשות – מקומו של המנכ"ל אל מול מקומו של העורך הראשי.

איתן כבל: כשהתחלתי לכתוב את החוק נסעתי לערוץ 2 - מנכ"ל החדשות אז היה שלום קיטל – בדיוק סביב הסעיף הזה, כדי למצוא את האיזון הנכון.

איתן כבל: זו אחת השאלות היותר מרכזיות.

דוד ביטן: אז הסעיף בנוסח שלו לא מספק?

איתן כבל: אני בסך הכול מנסה להבין מה קורה פה.

<שלמה פילבר: התלבטנו בסעיף הזה, אין פה אמת מוחלטת.

איתן כבל: גם לזה אני מסכים.

<שלמה פילבר: היה דיון, בהתחלה חשבו שהמנכ"ל יהיה גם העורך הראשי ואחר כך החליטו מכיוון שהיום זה נפרד, ובעצת היועצים המשפטיים, כדי לשמור על מודל אחיד, לעשות מה שקיים היום as is.

<שלמה פילבר: לכן הכנסנו את הנוסח, אני לא זוכר אם הכנסנו את הסעיף או לא, שהמועצה יכולה - - -

שולי מועלם-רפאלי: לא, זה לא נמצא.

<שלמה פילבר: היתה אפילו מחשבה להגיד שנעשה עורך ראשי ונעשה זה, ואם המועצה תרצה – תאחד את שניהם.

<שלמה פילבר: לא עשינו את זה.

דוד ביטן: בסוף עשו לפי הייעוץ המשפטי.

דוד ביטן: קיבלו את הערות הציבור.

<שלמה פילבר: זה היה חלק מהדיונים.

דוד ביטן: חסכנו בג"ץ אחד.

דוד ביטן: טוב, נא להמשיך לקרוא.

רועי פולקמן: מזל שיש יועצים משפטיים.

<יעל מלם יפה: "התקשרות עם עיתונאים לתקופות מוגבלות או למשימות מיוחדות 82י.

<יעל מלם יפה: תאגיד החדשות רשאי להתקשר שלא במכרז, לתקופות מוגבלות או למשימות מסוימות, עם עיתונאי, אם קיימת, בנסיבות העניין, הצדקה מיוחדת להתקשרות ובשים לב לכישוריו המיוחדים של אותו עיתונאי; מועצת תאגיד החדשות תקבע כללים לעניין סעיף זה, ובכלל זה לעניין סוגי התקשרות והדרכים לאיתור מועמדים.

<יעל מלם יפה: "

דוד ביטן: יש למישהו הערות?

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: סעיף הבא.

<יעל מלם יפה: "נושאי משרה בתאגיד החדשות 82יא.

<יעל מלם יפה: על נושא משרה בתאגיד החדשות יחולו הוראות פרק ט', בשינויים המחויבים.

<יעל מלם יפה: איסור על פרסומות והודעות 82יב.

<יעל מלם יפה: (א) תאגיד החדשות לא ישלב בתכנים שהוא מפיק ומעביר לתאגיד השידור הישראלי, מסר פרסומי, תשדירי פרסומות והודעות, תשדירים לשירות הציבור והודעות חסות, והכול בין בתמורה, במישרין או בעקיפין, ובין שלא בתמורה; לעניין מסר פרסומי יחולו הכללים שנקבעו לפי סעיף 69.

<יעל מלם יפה: (ב) אין בהוראות סעיף קטן (א) כדי לגרוע מההוראות החלות על תאגיד השידור הישראלי ומסמכויותיו לפי פרק י"ב גם ביחס לתכנים שמעביר לו תאגיד החדשות.

<יעל מלם יפה: (ג) בסעיף זה - "הודעת חסות", "מסר פרסומי" ו"תשדיר לשירות הציבור" - כהגדרתם בסעיף 68; "תשדירי פרסומת והודעות" - כמשמעותם בסעיף 70(א).

<יעל מלם יפה: "

איתן כבל: לא יהיו חסויות?

<יעל מלם יפה: בתאגיד הראשי יהיו חסויות.

<שלמה פילבר: יש גוף עצמאי, אם אתה זוכר, שעושה את כל - - -

<אתי בנדלר: את ההתקשרויות.

<שלמה פילבר: הרי בסוף זה משולב בתוך לוח השידורים, ומי שישבץ אחר כך את הפרסומות יהיה הגוף הזה.

איתן כבל: ומי יקבל את הכסף על זה?

<שלמה פילבר: אמרנו שהכול ייכנס לקופה ראשית.

דוד ביטן: מי רשאי לפרסם?

<שלמה פילבר: יש גוף עצמאי שקונה פרסומות ומשבץ אותן.

איתן כבל: השפ"ם.

דוד ביטן: אבל הגוף העצמאי שייך לשני התאגידים?

<שלמה פילבר: לא, הוא שייך לתאגיד הראשי.

דוד ביטן: ואיך משלמים על הפרסומות?

דוד ביטן: לפי איפה הפרסומת?

<שלמה פילבר: לא.

דוד ביטן: אז תאגיד החדשות יקבל את כל הפרסומת.

<אסף וסרצוג: לא, כל הכסף הולך לתאגיד.

דוד ביטן: איך הכסף מתחלק אחר כך?

<אתי בנדלר: זהו שהוא לא מתחלק.

<אסף וסרצוג: גם היום בחוק לתאגיד יש תקציב שמורכב ממה שיש בחוק פלוס פרסומות וחסויות, והוא צריך להקצות X כסף לחדשות.

דוד ביטן: אז כול עובר אליהם?

רועי פולקמן: כן.

רועי פולקמן: יש הסכם שירות, תאגיד החדשות לא מתפרנס מהעבודה הזאת - - -

<אסף וסרצוג: זה אותו מצב שיש היום בחוק, שאמרנו - - -

דוד ביטן: הם לוקחים את כל הפרסומות, ומה האחרים מקבלים?

<אסף וסרצוג: יש להם תקציב מוגדר.

דוד ביטן: גם להם יש תקציב מוגדר, אז מה הבעיה?

<אסף וסרצוג: אבל התקציב שלהם הוא גם - - - יש לו הוצאות שהוא יצטרך לעבוד עליהן.

<אסף וסרצוג: גם היום התקציב של התאגיד מורכב ממה שיש בחוק פלוס הכנסות מפרסומות וחסויות.

דוד ביטן: אוקיי.

דוד ביטן: זה מקובל על כולם?

דוד ביטן: טוב.

איתן כבל: זה מקובל על התאגיד הקיים, התאגיד החדש עוד לא קם.

דוד ביטן: נעשה תיקון 9, מה הבעיה?

דוד ביטן: אתה חושב שלא יהיו עוד תיקונים?

דוד ביטן: תמיד יש.

יגאל גואטה: אתה יודע שבסוף נבקש ארכה של עוד שבועיים.

יגאל גואטה: אתה יודע את זה.

דוד ביטן: כבר אמרתי שתהיה ארכה של מספר ימים.

דוד ביטן: אין מה לעשות, אין ברירה.

דוד ביטן: זה לא שאנחנו לא רוצים.

איתן כבל: מה ייתנו לך עוד כמה ימים?

דוד ביטן: זה ייתן.

דוד ביטן: סתם אני מבקש?

דוד ביטן: לא בחוק, את החוק אני מעביר; אחר כך, בחיקוק צריך כמה ימים, אין מה לעשות.

דוד ביטן: גם משרד המשפטים אומר את זה, לא צריך להתעקש סתם.

דוד ביטן: נעביר את החוק, ובתוך החוק נכניס ארכה.

דוד ביטן: אין ברירה.

דוד ביטן: דרך אגב, איפה המנכ"ל?

דוד ביטן: למה הוא לא בא?

<נירית איבי: הוא עובד.

דוד ביטן: אנחנו לא עובדים, רק הוא עובד, אה?

<נירית איבי: לא, אמרתי שהוא גם.

דוד ביטן: אוקיי, להמשיך בקריאה.

<יעל מלם יפה: "איסור העברת נכסים 82יג.

<יעל מלם יפה: הוראות סעיף 79 יחולו על תאגיד החדשות, בשינויים המחויבים.

<יעל מלם יפה: "

דוד ביטן: יש הערות לסעיף?

דוד ביטן: אין.

דוד ביטן: הלאה.

<יעל מלם יפה: "תקציב תאגיד החדשות 82יד.

<יעל מלם יפה: (א) התקציב השנתי של תאגיד החדשות יהיה בסכום של 137.2 מיליון שקלים חדשים שיועבר לו ממשרד התחבורה והבטיחות בדרכים לפי הוראות סעיף קטן (ב)." יש פה התאמה לתיקון של רדיו רק"ע.

<יעל מלם יפה: צריך לעשות התאמה בסעיף 80, אסף יביא את הנוסח.

<שלמה פילבר: טרצ'יצקי, אתה רואה?

<שלמה פילבר: 11 תקנים עולים 2.5 מיליון.

<אתי בנדלר: לא 2.5, 2.2 מיליון.

<יעל מלם יפה: "(ב) משרד התחבורה והבטיחות בדרכים ינכה מתוך סך סכומי אגרת הרישיון שהוא גובה, בכל חודש, סכום בסך של 11.4 מיליון שקלים חדשים ויעבירו אל תאגיד החדשות;"

דוד ביטן: כתוב 11.25.

<אתי בנדלר: הם מתקנים את זה עכשיו.

<יעל מלם יפה: "הסכום המועבר כאמור לא ייחשב להכנסות המדינה והעברתו לתאגיד החדשות לא תימנה בחוק תקציב שנתי כהגדרתו בחוק יסודות התקציב.

<יעל מלם יפה: (ג) הסכומים לפי סעיף זה יתעדכנו ב־1 בינואר בכל שנה בהתאם לשיעור השינוי במדד הידוע ביום האמור לעומת המדד שהיה ידוע ב־1 בינואר בשנה שקדמה לה.

<יעל מלם יפה: (ד) בסעיף זה, "אגרת רישיון" ו"מדד" - כהגדרתם בסעיף 80(א).

<יעל מלם יפה: "

דוד ביטן: יש הערות.

דוד ביטן: בבקשה.

<אתי בנדלר: אדוני, אני חוזרת שוב לעניין תקציב תאגיד החדשות.

<אתי בנדלר: תקציב תאגיד השידור, בהתאם להוראות סעיף 80ב, מורכב מהכנסותיו לפי חוק השידור הציבורי ומהסכום הנוסף – זה הסכום שמשלמים בנוסף לאגרת הרכב לרשות השידור - ומהסכומים המועברים מדי חודש, לפי הוראות סעיף קטן (ג).

<אתי בנדלר: זה הסכום שמעביר משרד התחבורה מדי חודש לתאגיד השידור.

<אתי בנדלר: דהיינו, ככל שההכנסות לפי החוק עולות, ככל שהוא מצליח להפיק יותר הכנסות, התקציב שלו עולה.

<אתי בנדלר: מה מקור ההכנסות לפי החוק?

<אתי בנדלר: מכירת פרסומות, מכירת תשדירי שירות, הודעות חסות ומכירת שידורים מהארכיון למטרות מסחריות.

<אתי בנדלר: כפי שהערתי כשדיברנו קודם על מכירת חומרים מהארכיון, משום מה הוצע שההכנסות מהמכירה של תשדירים שהופקו על-ידי תאגיד החדשות יועברו לתאגיד השידור, הגם שלא הוא הפיק אותם והם לא מהתקציב שלו.

<אתי בנדלר: כאן קובעים לתאגיד החדשות תקציב קשיח, בסכום קבוע, שמתעדכן בסך הכול בהתאם למדד, ולא ניתן להוריד אותו ולא להעלות אותו.

<אתי בנדלר: ככל שיהיו יותר שעות שידור של חדשות, לא יהיה תקציב להפיק מעבר לזה.

<אתי בנדלר: אומרים שלוש שעות לפחות בפריים טיים ועוד שעה וחצי בשעות אחרות, פלוס רשת ב', פלוס שפות זרות, ואין שום דרך להגדיל את שעות השידור של החדשות, אלא אם כן יורידו את איכות השידורים.

<אתי בנדלר: השאלה היא אם לא ראוי למצוא איזשהו מנגנון שיתאים את התקציב לשעות השידור בפועל של תאגיד החדשות.

<אסף וסרצוג: קודם כול, זה מה שהסברנו עכשיו לגבי הפרסומות ולמה הפרסומות נשארות בתאגיד ולא בתאגיד החדשות.

<אסף וסרצוג: קודם כול, זה המצב היום.

<אסף וסרצוג: ב.

<אסף וסרצוג: מה זה שקורה זה שהתאגיד קונה סיכון, מכיוון שהכנסות מפרסומות וחסויות – אתה לא יודע כמה הן יהיו, והוא בכל מקרה צריך לשאת בעלויות.

<אסף וסרצוג: החדשות, יש להן תקציב קבוע והוצאות קבועות, הוא יודע בדיוק מה הוא אמור להכניס ומה להוציא.

<אתי בנדלר: לא, אין להם הוצאות קבועות, זה בדיוק מה שאני אומרת.

<קריאה: יש אירועים מיוחדים.

<אסף וסרצוג: חלק מהתקציב הוא לאירועים מיוחדים.

<אליעזר וחנונו: יום אחרי יום אחרי יום של שידורים; מה קורה אם יש אירועים מתגלגלים?

<אליעזר וחנונו: התקציב נגמר.

<אסף וסרצוג: התקציב הזה יכול לגדול.

<אסף וסרצוג: במינימום הוא חייב להיות מה שקבוע כאן; אם יחליטו ביניהם המנכ"לים של התאגיד שהוא רוצה לקנות יותר שידורי חדשות, רוצה למלא את הלוח שלו ביותר שידורי חדשות, הם יכולים להגיע להסכמה ביניהם על העניין הזה.

<אסף וסרצוג: זה המינימום, אבל זה תקציב שהוא קשיח וקבוע, הוא לא יכול לרדת ממנו.

<אתי בנדלר: אתה אומר שהמנכ"לים יכולים להסכים ביניהם על העברת חלק מתקציב תאגיד השידור לתאגיד החדשות?

<אתי בנדלר: מכוח מה?

<אסף וסרצוג: הוא יכול לקבל יותר שידורי חדשות.

<אתי בנדלר: איפה נאמר שהוא ישלם ככל שהיקף השידורים יעלה?

<אתי בנדלר: איפה זה בא לידי ביטוי בחוק?

<אסף וסרצוג: צריך את זה פוזיטיבית?

<אתי בנדלר: לא יודעת.

<אתי בנדלר: אם יש לזה תשובה טובה – אז בסדר.

רועי פולקמן: הטענה המרכזית היא שהתאגיד קונה מוצר מתאגיד החדשות.

<אתי בנדלר: הוא לא קונה.

רועי פולקמן: זו השאלה.

<אתי בנדלר: הוא ממש לא קונה.

<אתי בנדלר: אלה חייבים להפיק ואלה חייבים לשדר.

רועי פולקמן: אבל מי שמחליט אם יותר או פחות זה תאגיד השידור.

<אתי בנדלר: לא לא, בפירוש לא.

<אתי בנדלר: דיברנו על זה בחלק הקודם של הדיון.

<אתי בנדלר: היום נאמר שלוש שעות ושעה וחצי לפחות.

רועי פולקמן: ואם רוצים יותר – זו החלטה של תאגיד השידור, לא של החדשות.

<אתי בנדלר: לא, זו החלטה משותפת של שני התאגידים.

רועי פולקמן: אין דבר כזה.

<אתי בנדלר: זה מה שקבוע בהצעת החוק.

רועי פולקמן: איפה?

רועי פולקמן: באיזה סעיף?

דוד ביטן: מאיפה הסמכות לעשות העברות?

דוד ביטן: זה מה ששואלים, נכון?

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: אין סמכות כזאת.

דוד ביטן: הם אומרים בשינוי של הזמנים.

רועי פולקמן: הבסיס הוא של התאגיד.

<משה שגב: אבל אין פה שכל בכלל בתקציב הזה, כי ה-135 מיליון זה תקציב שישב בתוך התאגיד.

<קריאה: אבל כולו הוקדש לחדשות.

<משה שגב: היתה חטיבת חדשות בתאגיד, ותקצבו אותה ב-135 מיליון שקל.

<קריאה: שהתקורות היו חלק ממנו.

<משה שגב: מצוין, התקורות היו חלק ממנו.

<משה שגב: פה אתה לוקח גוף חדש, מקים אותו, והוא צריך לבוא לתאגיד ולקנות ממנו שעות אולפן - - -

רועי פולקמן: זה בדיוק העניין.

רועי פולקמן: זה גוף חדש לגמרי, הוא נשען על תשתיות ואלה התקורות שהוכללו בתוך זה.

רועי פולקמן: עם כל הכבוד, הוא לא הולך מחר לנהל חוזים.

<משה שגב: אבל הוא צריך להעביר לו כספים.

רועי פולקמן: כי זה תקורות שממילא חושבו.

רועי פולקמן: שעת אולפן עולה 1,000 דולר?

רועי פולקמן: ממילא זה מוכלל.

<אתי בנדלר: חבר הכנסת פולקמן, נניח שתאגיד החדשות ירצה להפיק ארבע שעות חדשות בפריים טיים.

רועי פולקמן: הוא לא יכול, זו לא החלטה שלו.

<אתי בנדלר: הוא יכול בהסכמת שתי המועצות.

<אתי בנדלר: נניח ששתי המועצות מסכימות על ארבע שעות חדשות ותוכניות בענייני היום פריים טיים; איך הם יקבלו את התקציב לשעה הנוספת?

רועי פולקמן: הבנתי מאסף שאם מגדילים את השעות זה התקשרות בין התאגיד לתאגיד החדשות.

רועי פולקמן: נגיד שמעבר לשעות שנקבעו פה בתקציב, תאגיד החדשות אומר שהוא רוצה עוד שעת אקטואליה.

<אסף וסרצוג: זה לא קשור.

<אסף וסרצוג: מספר השעות לא קשור לתקציב.

<אסף וסרצוג: אם הם רוצים תוספת הם יכולים לקבוע בהסכמה ביניהם.

רועי פולקמן: באותו תקציב?

רועי פולקמן: איך הם יפיקו עוד שעות?

<שלמה פילבר: מראש זה לקח בחשבון כל מיני אירועים, ויש רזרבה.

<שלמה פילבר: זה לא מדע מדויק.

<גיל עומר: התקציב שלנו לוקח הנחה של הרבה יותר שעות.

<גיל עומר: יש רזרבה.

<אתי בנדלר: אבל אם יש תקופה של, חס וחלילה, פיגועים או מלחמה, זה מוסיף - - -

<שלמה פילבר: כשיש מקרה קיצון חוזרים לפה.

<אתי בנדלר: אני רוצה להציע לכם שתקבעו מנגנון ביניכם.

דוד ביטן: מה שהיועצת המשפטית אומרת זה שאם יש יותר מדי שעות שתאגיד החדשות משדר – בהסכמה – אין איך לפצות אותו.

דוד ביטן: אנחנו מקבלים את ההערה.

דוד ביטן: שבו יחד ותראו איך אתם מנסחים משהו שיהיה מקובל.

<משה שגב: אדוני היושב-ראש, ברגע שאתם נועלים את התקציב הזה בחוק אתם הורגים את תאגיד החדשות הזה.

<משה שגב: אתם הורגים אותו בסכום הזה.

<אלדד קובלנץ: 135 מיליון שקלים לוקח הרבה יותר שעות ביום.

<משה שגב: הוא לא יכול לשלם.

<אלדד קובלנץ: אתה טועה.

<שלמה פילבר: חברת החדשות של ערוץ 09 וערוץ 2 עובדת ב-80–90 מיליון שקל.

שולי מועלם-רפאלי: נכון, הן עולות הרבה פחות.

<אלדד קובלנץ: 135 מיליון לוקח הרבה יותר שעות ביום.

דוד ביטן: קיבלנו את העניין.

דוד ביטן: אתי, שבי אתם ותראי איך את פותרת את הבעיה הזאת.

<אסף וסרצוג: התקציב הוא מראש די גבוה, בהשוואה לחברות החדשות - - -

דוד ביטן: לא יודע.

דוד ביטן: קבעתם את התקציב – קבעתם.

דוד ביטן: עכשיו היא אומרת שהיתה איזו בעיה והוא שידר 20 שעות; איך אתה מפצה אותו על 20 השעות האלה?

דוד ביטן: בהסכמה, הכול בהסכמה.

שולי מועלם-רפאלי: ערוץ 10 – 80 מיליון.

דוד ביטן: תפתרו את הבעיה עם אתי.

<אסף וסרצוג: אדוני היושב-ראש, לא ניכנס למספרים, אבל לחברות החדשות של ערוץ 2 וערוץ 10, יש להן תקציב יותר נמוך והם פורצים ומשדרים הכול, אין להם בעיה לשלוח ניידות.

<אסף וסרצוג: אז כנראה שאפשר להסתדר.

<אסף וסרצוג: הסכום הזה הוא יותר גבוה.

דוד ביטן: לא משנה, זה לא רלוונטי.

<אסף וסרצוג: הוא יודע להחיל בתוכו גם אירועים מתגלגלים וגם אירועים בלתי צפויים.

דוד ביטן: תפתרו את הבעיה הזאת עם היועצת המשפטית.

דוד ביטן: להמשיך לקרוא, בבקשה.

<יעל מלם יפה: "שיא כוח אדם 82טו.

<יעל מלם יפה: על תאגיד החדשות יחול סעיף 81 בשינויים המחויבים.

<יעל מלם יפה: "

דוד ביטן: יש שאלות?

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: תמשיכי הלאה.

<יעל מלם יפה: "מקום מושבו של תאגיד החדשות 82טז.

<יעל מלם יפה: מקום מושבם של תאגיד החדשות, מועצתו והנהלתו יהיה במתקני תאגיד השידור הישראלי.

<יעל מלם יפה: "

דוד ביטן: יש הערות?

דוד ביטן: אין.

דוד ביטן: הלאה.

<יעל מלם יפה: "אספקת טובין, מקרקעין ושירותים לתאגיד החדשות על-ידי תאגיד השידור הישראלי 82יז.

<יעל מלם יפה: (א) תאגיד השידור הישראלי יספק לתאגיד החדשות את כל הטובין, המקרקעין והשירותים הדרושים, לדעת תאגיד החדשות, לצורך ביצוע תפקידיו, ובכלל זה יספק את המקום הנדרש לפעילותו של תאגיד החדשות לרבות משרדים ואולפנים; תאגיד השידור הישראלי לא יעביר לפי סעיף זה לתאגיד החדשות זכות בעלות במקרקעין.

<יעל מלם יפה: (ב) תאגיד החדשות ישלם לתאגיד השידור הישראלי את התמורה בעד האספקה כאמור בסעיף קטן (א).

<יעל מלם יפה: (ג) תאגיד השידור הישראלי יתקשר בהסכם עם תאגיד החדשות לעניין אספקת הטובין, המקרקעין והשירותים כאמור בסעיף קטן (א) והתשלום בעדם כאמור בסעיף קטן (ב); בהתקשרות לפי סעיף קטן זה, לא יחולו על תאגיד החדשות ההוראות לפי חוק חובת המכרזים, התשנ"ב-1992‏ .

<יעל מלם יפה: (ד) תאגיד השידור הישראלי ותאגיד החדשות יתקשרו בהסכם כאמור בסעיף קטן (ג), כל אחד באמצעות המנהל הכללי שלו יחד עם נושא משרה נוסף שהמועצה או מועצת תאגיד החדשות, לפי העניין, הסמיכה לשם כך.

<יעל מלם יפה: (ה) התעוררה מחלוקת בין תאגיד השידור הישראלי לתאגיד החדשות בגיבוש ההסכם האמור בסעיף קטן (ג) או ביישום הוראותיו, בעניין הנוגע לתקציב או לתפעול, יכריע בעניין הממונה על התקציבים במשרד האוצר.

<יעל מלם יפה: " זה סעיף שיש בו תיקון בעקבות החלטת הממשלה.

דוד ביטן: אז נדחה את זה למחר.

דוד ביטן: תמשיכי לקרוא סעיף אחר.

<לאה ורון: אבל אם זה מוכן - - -

דוד ביטן: אבל זה לא מוכן עדיין.

<קריאות: יש - - -

<יעל מלם יפה: בסעיף קטן (ה) עשינו תיקון במנגנון ההכרעה בין ענייני תקציב לבין עניינים תפעוליים.

<יעל מלם יפה: בעניינים התפעוליים יש לכם את המנגנון שהעברנו אליכם.

שולי מועלם-רפאלי: ותקציב?

<יעל מלם יפה: אני יכולה לקרוא את המנגנון של התקציב.

דוד ביטן: אנחנו לא מסיימים היום, נקרא את זה מחר בבוקר.

שולי מועלם-רפאלי: זה סעיף קריטי.

דוד ביטן: אבל זה לא מוכן.

דוד ביטן: יכינו את זה למחר.

<משה שגב: אדוני, רגע.

<משה שגב: אתה עוזב את ירושלים?

<משה שגב: זהו?

דוד ביטן: לגבי ירושלים, הרי כבר יש תיקון לחוק שמדבר על יולי.

דוד ביטן: נעשה תיקון נוסף בחוק הזה.

רועי פולקמן: שאומר מה?

דוד ביטן: נקבע מועד, זה הכול.

רועי פולקמן: אבל למה לשנות את זה ממה שסוכם?

דוד ביטן: כי ביולי לא יספיקו.

רועי פולקמן: אתה רוצה לתת להם עוד אורכה?

דוד ביטן: כן, לתת להם עוד אורכה.

<אליעזר וחנונו: אפשר לשדר מהמתקנים של הרשות.

<אסף וסרצוג: אבל יש את המנגנון שקבענו - - -

דוד ביטן: קבענו יולי.

דוד ביטן: מה עכשיו?

<אסף וסרצוג: כן, אבל יש מנגנון שאפשר להפעיל אותו או לא להפעיל אותו בהתאם לדברים.

דוד ביטן: איזה מנגנון?

<אסף וסרצוג: מנגנון הקיזוז.

<אסף וסרצוג: זה מנגנון שאפשר להפעיל אותו או לא להפעיל אותו בהתאם לשיקול הדעת.

דוד ביטן: דיברנו על זה.

<אסף וסרצוג: לכן ניתן לשנות אותו, כי בין כה וכה - - -

דוד ביטן: לפי המנגנון הזה ניתן לדחות את המועד?

<אסף וסרצוג: המנגנון אומר שאם יש דחייה ניתן לקזז, בהתאם לשיקול דעת.

דוד ביטן: שיקול דעת של מי, של שר האוצר?

<אסף וסרצוג: אני צריך להסתכל, אני חושב ששר האוצר - - -

דוד ביטן: אז נדבר על זה מחר בבוקר.

<גיל עומר: שר האוצר ושר התקשורת.

דוד ביטן: רבותי, נמשיך את השאלה הזאת מחר בבוקר.

דוד ביטן: יש לנו את נושא של הארכיון, ירושלים – אלה דברים שאנחנו צריכים לסכם.

דוד ביטן: יש לנו גם את העניין של הרדיו החרדי – אנחנו רוצים שיהיה רדיו חרדי.

דוד ביטן: גם התאגיד רצה רדיו חרדי ופנה למשרד התקשורת.

דוד ביטן: זה דבר חדש שאנחנו רוצים שתכניסו.

דוד ביטן: רדיו רק"ע – גם כן עובר.

דוד ביטן: מה שצריך לדון זה על השינויים התקציביים.

<אסף וסרצוג: הכנסנו כבר את השינוי הזה.

דוד ביטן: אוקיי.

דוד ביטן: תכניסו עכשיו גם את הרדיו החרדי, שאנחנו רוצים להכניס.

דוד ביטן: כל אלה נסכם מחר.

דוד ביטן: גם לגבי הארכיון, תשבו ותראו איך אתם מסכמים.

דוד ביטן: אבל צריך להבין בנושא של הארכיון - לא נעשו שום עיכוב לנושא של הפינוי של רוממה.

<אסף וסרצוג: - - - ייסגר מחוץ לחוק בהסכמה.

דוד ביטן: לא יודע.

דוד ביטן: תראו איך אתם מביאים לי את זה, אבל לא יהיה עיכוב במכירה.

דוד ביטן: אני מאמין שהמכירה היא לא מחר בבוקר, לכן אין שום בעיה.

<אסף וסרצוג: אז נתכנס לסגור את זה מחוץ לחוק.

דוד ביטן: בסדר, תעשו את זה.

דוד ביטן: את ממשיכה לקרוא?

<קריאה: את הקבר חפרתם לנו ותכניסו אותו מתחת לאדמה - - - גועל נפש.

<קריאה: חפרתם את הקבר.

דוד ביטן: לא סיימנו את העבודה בכלל.

<קריאה: את הקבר חפרתם.

דוד ביטן: מה עכשיו קפצת?

דוד ביטן: על מה?

<תמנה עורב: הוא מדבר על זה שתמשיכו למכור את רוממה ותהרסו - - -

דוד ביטן: רוממה היא לא של רשות השידור, היא עברה מזמן לבעלות של המדינה.

דוד ביטן: אז מה את רוצה שאני אעשה?

<תמנה עורב: שום דבר הוא לא של רשות השידור.

דוד ביטן: היום רוממה היא בבעלות המדינה, את יודעת את זה.

<אליעזר וחנונו: אפשר להמשיך לשדר מרוממה.

<תמנה עורב: - - - ולא הלני - - - ולא כלום.

<אליעזר וחנונו: הרי בג"ץ נדרש לעניין ירושלים.

דוד ביטן: אתם רוצים לריב אתי הלילה?

דוד ביטן: אין בעיה, תריבו.

דוד ביטן: אמרתי שלא מתחילים מאפס, לא עושים תיקון מאפס עכשיו.

דוד ביטן: אני יודע שנפגעתם מכל התהליך, היו לזה סיבות.

<תמנה עורב: נפגענו?

<תמנה עורב: זה בלשון המעטה.

דוד ביטן: אז אוקיי, אנחנו מתחילים את הכול מההתחלה?

דוד ביטן: בבקשה, אוציא פשוט וזה הכול.

דוד ביטן: אמשיך את הדיון - - -

<תמנה עורב: למה להוציא?

<תמנה עורב: אני יוצאת לבד.

דוד ביטן: אז אוקיי, תעשו את זה.

דוד ביטן: צאי לבד, בבקשה.

דוד ביטן: את רוצים להתחיל את הוויכוח מאפס?

דוד ביטן: אין דבר כזה.

<תמנה עורב: לא, לא מאפס.

<תמנה עורב: אנחנו כבר עייפים, מר ביטן.

דוד ביטן: בסדר, אז מה עכשיו אתם קופצים פתאום?

דוד ביטן: אני לא יודע מה אתם רוצים.

<תמנה עורב: אתה, מר ביטן - - -

דוד ביטן: אני לא מבין.

דוד ביטן: הנושא של רוממה כבר לא שייך לרשות השידור, הוא שייך למדינה.

דוד ביטן: מה אתם רוצים ממני?

<אליעזר וחנונו: המקום חי ונושם ומשדר, אז למה צריך עוד פעם לדחות את השידורים מירושלים אם אפשר לעשות אותם מירושלים?

<אליעזר וחנונו: כרגע, עד שהאתר בירושלים יקום.

<אליעזר וחנונו: מה כל כך קשה?

<קריאה: דוד, כל תחנות הרדיו משדרות מהלני המלכה.

דוד ביטן: רבותי, תקשיבו, אמרתי לו שיביא לי את ההסדר נקבע בחוק ונדון בזה מחר.

דוד ביטן: פתאום כולכם קפצתם, יש לכם מה להגיד.

דוד ביטן: מה העניין הזה, אני לא מבין.

דוד ביטן: מחר נשב ונראה.

דוד ביטן: כן, תמשיכי לקרוא.

<יעל מלם יפה: "שימוש בתקציב 82יח.

<יעל מלם יפה: תאגיד החדשות יעשה שימוש בתקציבו למטרות אלה בלבד: (1) תשלום לתאגיד השידור הישראלי בעד אספקת טובין, מקרקעין או שירותים, כאמור בסעיף 82יז; (2) תשלום עלות שכר לעובדי תאגיד החדשות וכן תשלום לעיתונאים שתאגיד החדשות התקשר עמם לצורך קבלת שירותיהם בתחום התוכן החדשותי או תוכן בענייני היום, שלא במסגרת יחסי עבודה; (3) תשלום בעד שירותים שתאגיד החדשות מחויב לקבלם במישרין מנותן השירותים; (4) תשלום שהוטל על תאגיד החדשות לפי דין או בהתאם להחלטת בית משפט או להחלטה במסגרת הליך פשרה, בוררות או גישור.

<יעל מלם יפה: "

דוד ביטן: יש למישהו הערות?

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: תמשיכי.

איתן כבל: אני מציע לך לדון בזה עכשיו, בעניין המעבר מירושלים.

דוד ביטן: מה ההסדר עכשיו?

<אסף וסרצוג: ההסדר הוא שעד ה-1 ביולי הם צריכים לעבור.

<אסף וסרצוג: בעבור כל חודש שהם לא עוברים יכול שר האוצר לקזז להם תשלומים שמועברים אליהם, הוא צריך להודיע להם מראש, באישור ועדת - - -

דוד ביטן: מה המוכנות שלכם לעבור ב-1 ביולי?

<אסף וסרצוג: סליחה - מחצית מהעובדים.

<גיל עומר: ההסדר היה שמיולי אנחנו צריכים לשדר מירושלים.

<גיל עומר: כרגע, להערכתי, זה נובמבר כשהסיכום היה שעד דצמבר אנחנו יכולים לעבור.

דוד ביטן: אז אתם לא מוכנים, בקיצור.

<גיל עומר: בירושלים, להערכתי, זה לא יהיה לפני נובמבר.

דוד ביטן: אז אם היינו צריכים להתחיל את השידורים עכשיו, לא הייתם מצליחים להעביר.

<גיל עומר: אנחנו כן יכולים.

דוד ביטן: לירושלים, לא השידורים.

<גיל עומר: לא לא, קול ישראל מירושלים, על-פי חוק, מוכן.

<גיל עומר: זאת אומרת, השידורים של הרדיו, החדשות העגולות – קול ישראל מירושלים - - -

דוד ביטן: אתם בונים בניין בירושלים עכשיו?

<גיל עומר: כן.

<אלדד קובלנץ: בנינו כבר.

דוד ביטן: יש לכם היתר?

<גיל עומר: ברור.

<גיל עומר: זה בניין קיים.

דוד ביטן: ותשלימו את כל הבנייה, כולל הכול, עד - - - ?

<אלדד קובלנץ: - - - בנויות כבר.

רועי פולקמן: ביקשו ממני מטעם ועדת הכלכלה לבחון את המבנה בירושלים.

רועי פולקמן: זה נסגר ברחוב על כנפי נשרים ונפתח - - -

דוד ביטן: אז מה שאתה אומר זה שרק בדצמבר תהיה מוכן?

<גיל עומר: לא.

<גיל עומר: מה שאני אומר זה שמאז שישבנו פה ביולי בשנה שעברה כל התהליכים האלה, בין היתר, גם עיכבו, כי תנסה לחתום הסכמים עם אנשים שיודעים שיש חרב מעל הראש שלך.

<גיל עומר: תנסה לסגור את הדברים האלה ותראה אם אתה יכול להתקדם.

<אליעזר וחנונו: מה קשור לתשתיות?

דוד ביטן: מה אתם רוצים?

דוד ביטן: כאילו רשות השידור, כל מה שביקשו מכם תמיד עשיתם.

דוד ביטן: די, מספיק.

דוד ביטן: עשו עבודה, לא הספיקו לעמוד בזה – אוקיי.

דוד ביטן: כאילו זה שיא השיאים בכל דבר.

דוד ביטן: אני רוצה להבין, כל העובדים – גיל עומר או קובלנץ - - -

<קריאות: אבל אנחנו - - -

<קריאה: לכולם יש הנחות, רק לנו - - -

שולי מועלם-רפאלי: אמרנו לכם בבוקר שמי שמנסה למכור כאילו אפשר לחזור אחורה זורה חול בעיניים.

<קריאה: כשרוצים, הכול אפשר.

שולי מועלם-רפאלי: גם בבוקר היו חברי כנסת שניסו להגיד לכם שהכול יהיה בסדר ורשות השידור תקום מחדש.

שולי מועלם-רפאלי: סבבה, מי שרוצה להאמין לזה – בבקשה.

שולי מועלם-רפאלי: מה שאני יודעת מארבע וחצי השנים שאני חברת כנסת זה שהדבר הזה לא הולך אחורה.

שולי מועלם-רפאלי: את יודעת מה, תשאלי את ביטן, הוא עשה - - -

<קריאה: אבל זה גם לא הולך קדימה.

רועי פולקמן: החדשות ישודרו מירושלים?

<גיל עומר: כן.

רועי פולקמן: אז החדשות, כבר מההתחלה, ישודרו מירושלים.

דוד ביטן: רבותי – מספיק כבר, די כבר.

דוד ביטן: מה העניין הזה?

דוד ביטן: אנחנו עושים פה משא ומתן עם מישהו?

<קריאה: למה אתה צועק?

דוד ביטן: כי די, מספיק, נמאס.

דוד ביטן: כל רגע קופץ מישהו.

דוד ביטן: צא החוצה בבקשה.

דוד ביטן: לא רוצה לתת לו להתבטא.

דוד ביטן: מה זה הדבר הזה?

דוד ביטן: אי אפשר לנהל פה דיון.

דוד ביטן: אני רוצה להבין למה אי אפשר להפעיל את רוממה לכמה חודשים.

דוד ביטן: למה הם צריכים לנסוע למודיעין, הלוך וחזור.

דוד ביטן: עלי זה לא מקובל.

<לאה ורון: מה מצב תוכנית הבניה ברוממה?

רועי פולקמן: ביטן, חבל לפתוח את זה.

דוד ביטן: אני לא פותח כלום.

דוד ביטן: הם לא עמדו במשימה, עם כל הכבוד.

דוד ביטן: מה זה אתה לא פותח?

דוד ביטן: איזה מנגנון?

דוד ביטן: מה הקנס שאתה נותן?

דוד ביטן: תגיד לי מה הקנס, עכשיו תגיד לי אותו.

דוד ביטן: אני לא מקבל את זה.

דוד ביטן: עם כל הכבוד לך, אתה לא מנהל את המדינה, אז מספיק כבר.

רועי פולקמן: לא אמרתי.

רועי פולקמן: גם אתה לא.

דוד ביטן: גם אני לא.

דוד ביטן: אבל אתה לא מנהל את המדינה, מה זה העניין הזה?

רועי פולקמן: אז רוממה - - -

דוד ביטן: אני רוצה להבין למה אי אפשר להשתמש ברוממה.

רועי פולקמן: אענה לך - - -

דוד ביטן: לא, אל תענה לי.

דוד ביטן: אני שואל את אנשי המקצוע.

דוד ביטן: הם היו צריכים לעמוד בזה, לא אתה.

רועי פולקמן: התפקיד שלי היה לבדוק את רוממה.

דוד ביטן: אתה לא זה שמבצע.

רועי פולקמן: הייתי מטעם ועדת הכלכלה, בדקתי את רוממה.

דוד ביטן: מה זה שייך לוועדת הכלכלה?

רועי פולקמן: אז אענה לך על רוממה.

דוד ביטן: אל תענה לי.

דוד ביטן: אני רוצה לשמוע מהם.

רועי פולקמן: ישבתי עם הצוות המקצועי שם.

רועי פולקמן: אגיד לך למה אי אפשר לשדר משם.

דוד ביטן: למה אי אפשר?

דוד ביטן: היום הם משדרים מרוממה.

רועי פולקמן: אי אפשר לשדר מרוממה.

<קריאות: למה?

<קריאות: למה?

<קריאות: שקר.

<קריאות: שקר וכזב.

דוד ביטן: איך הם משדרים היום?

רועי פולקמן: שתיים - - -

<משה שגב: שקר וכזב.

<משה שגב: - - - נמצאים פה.

<משה שגב: תיקנו את כל הליקויים.

<משה שגב: שקר וכזב.

<אליעזר וחנונו: לא היה ולא נברא.

<אליעזר וחנונו: שקר וכזב.

<אליעזר וחנונו: את כל התיקונים – תיקנו.

<אליעזר וחנונו: יושבים פה אנשי - - - שקר וכזב.

<אליעזר וחנונו: אל תאמינו.

דוד ביטן: תפסיק ללכת לטובת התאגיד..

רועי פולקמן: לא קשור.

דוד ביטן: אתם מתנהגים כאילו יש לכם איזה אינטרס שם.

רועי פולקמן: לא יהיה שידור מרוממה, כי שומר על רשות השידור הקיימת.

רועי פולקמן: לא יהיה.

רועי פולקמן: רוממה – לא; אתה רוצה לדבר על זמנים – בוא נדבר על זמנים.

דוד ביטן: איזה זמנים?

דוד ביטן: הם לא עמדו בזמנים.

רועי פולקמן: אז תקנוס אותם.

דוד ביטן: לא רוצה לקנוס אותם.

דוד ביטן: למה הם לא עומדים בזמנים?

דוד ביטן: שר האוצר יקנוס אותם?

דוד ביטן: נו, באמת.

רועי פולקמן: היה סיכום – אתה היית בו – עם ליצמן ועם אחרים למה אי אפשר להיכנס לרוממה עם התאגיד.

רועי פולקמן: היו על זה דיונים של חודשים.

<גיל עומר: הסיכום היה שעד - - -

<משה שגב: אדוני היושב-ראש, היית אצלנו באולפנים.

<משה שגב: ראית משהו מסוכן?

<משה שגב: על מה אתם מדברים?

<גיל עומר: הסיכום היה שעד יוני 2018 - - -

רועי פולקמן: לא יהיה שידור דקה אחת מרוממה.

רועי פולקמן: דקה.

שולי מועלם-רפאלי: אי אפשר.

שולי מועלם-רפאלי: הסיכום היה יולי עד נובמבר.

רועי פולקמן: - - - לבנות שם דירות.

רועי פולקמן: יש התחייבות קואליציונית לבנות שם דירות.

רועי פולקמן: היה סיכום עם ליצמן.

דוד ביטן: אבל הם לא מכרו את זה עדיין.

רועי פולקמן: אבל הם מחכים - - - היה סיכום עם ליצמן, אתה היית בסיכום הזה.

דוד ביטן: כן, אבל עוד שלוש שנים לא יתחילו.

רועי פולקמן: בסדר, אבל צריך להתחיל את התהליך הזה.

דוד ביטן: בתל-אביב בנו דירות שם?

דוד ביטן: אתם לא מדברים לעניין בכלל.

דוד ביטן: אם בונים דירות עכשיו – קח את רוממה, אין בעיה.

דוד ביטן: אבל אין, אין דירות שם, אין כלום.

רועי פולקמן: לא משדרים מרוממה.

<משה שגב: המדינה תפסיד כסף?

<משה שגב: מה קרה?

<קריאה: זה הדיל של כחלון עם ניר ברקת.

<קריאה: קרא לילד בשמו.

רועי פולקמן: גם בלוגיסטיקה של התאגיד הם לא יכולים להתפצל עכשיו.

רועי פולקמן: יש כבר אולפנים, יש להם מנגנון.

רועי פולקמן: זה יעלה מלא כסף.

<משה שגב: אדוני, זה בלוף אחד גדול הדבר הזה, אפשר לעבוד מרוממה.

<משה שגב: אנחנו עובדים שם יומיום, מגיעים לעבודה ולא מסתכנים בחיינו, עושים את העבודה שלנו נאמנה.

<משה שגב: על מה מדברים?

<משה שגב: מה זה השטויות האלה?

דוד ביטן: הם לא משדרים?

דוד ביטן: אתה מדבר כאילו שהם לא משדרים.

רועי פולקמן: - - - של התאגיד יש התאמות במיליונים.

<משה שגב: אדוני היושב-ראש, תזמין את אנשי הכנ"ר, הם יציגו לך את הדוח של כל התיקונים שתוקנו ברשות השידור.

רועי פולקמן: זה דורש התאמות במיליונים.

רועי פולקמן: זה עולה כסף.

<קריאות: מה עולה כסף?

רועי פולקמן: חבל על הדיבור.

<משה שגב: לא חבל, לא חבל על כלום.

<קריאה: לא ידעתי שאני עובד באזור מועד לסכנה.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: פולקמן אתה קצת מגזים בטון הדיבור שלך.

רועי פולקמן: דיברנו על עלויות התאמה, על בטיחות - - - התאגיד זה לא הרשות.

רועי פולקמן: הרשות משדרת, לא התאגיד.

<משה שגב: שנפסיק לעבוד מיד?

<משה שגב: שום בעיה, עכשיו נפסיק.

<קריאה: לא, זה מה שהם רוצים.

רועי פולקמן: ביטן, היו שבועות של דיון על רוממה.

רועי פולקמן: הייתי שם עם הצוות הטכני, הסתובבנו, בחנו אוהל בחצר, ישבתי עם הצוות הבטיחותי שם.

רועי פולקמן: הכול בדקנו, אי אפשר.

<קריאה: איזה צוות בטיחותי?

רועי פולקמן: אני ישבתי עם הצוות של רוממה ועם ברי על התוכניות.

<קריאה: אם אנחנו בסכנה, תוציא אותנו משם עכשיו.

<קריאה: למה לא הוצאת אותנו.

רועי פולקמן: אני ישבתי ברוממה, בדקנו, וזה לא מתאים לתאגיד.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: עוד פעם אתם מנהלים פה דיון?

דוד ביטן: מה, אנחנו בשוק?

דוד ביטן: אני לא מבין.

דוד ביטן: יוצא ככה – הוא מדבר אתך ואת מדברת אתו.

<משה שגב: למה שוק?

<משה שגב: אנחנו מדברים פה דברים מאוד ענייניים.

דוד ביטן: בסדר, אבל נתתי לכם חמש דקות.

דוד ביטן: אתם רבע שעה מתווכחים עם פולקמן.

<משה שגב: לא ידעתי שאני עובד באזור מועד לסכנה.

<משה שגב: מה זה הדבר הזה?

רועי פולקמן: לא אמרתי מועד לסכנה.

רועי פולקמן: אין לו רישיון - - -

<משה שגב: זו לא עובדה, אני לא מקבל את העובדה שלך.

<משה שגב: המקום הזה עובד ויכול להמשיך לעבוד.

דוד ביטן: נקבל על זה החלטה מחר.

דוד ביטן: אבל אני רוצה התחייבות: אתם עוברים בדצמבר?

<גיל עומר: התשובה היא כן, ואני רוצה להגיד עוד משהו.

<גיל עומר: בדיון בוועדת הכלכלה בזמנו היו שתי פעימות; פעימה אחת דיברה על יולי 2017, שבה יהיו מחצית מהעובדים; על 100% מהעובדים דובר על יוני 2018.

<גיל עומר: ביוני 2018, בכל מקרה, יהיו 100% מהעובדים.

<אלדד קובלנץ: רוב העובדים.

דוד ביטן: ומאיפה אתם משדרים את החדשות מירושלים?

<אלדד קובלנץ: מגטי, הר חוצבים.

דוד ביטן: מתי אתם מתחילים?

<אלדד קובלנץ: מוכן.

<אלדד קובלנץ: כבר שידרנו משם כמה מהדורות.

דוד ביטן: עד ה-15 אתם משדרים משם?

<אלדד קובלנץ: כן.

דוד ביטן: אוקיי.

דוד ביטן: נתייעץ בינינו מחר.

דוד ביטן: תקראי את 82יז.

<יעל מלם יפה: את סעיף יז הקראנו, חוץ מאשר התיקון שהעברנו קודם לאתי ב-(ה).

<יעל מלם יפה: אנחנו רוצים גם להכניס (ו) חדש, ואמרנו שנעשה את זה מחר.

<יעל מלם יפה: גם את סעיף יח הקראנו.

דוד ביטן: יש הערות על סעיף יח, גברתי היועצת המשפטית?

<אתי בנדלר: לא.

דוד ביטן: אז נמשיך.

<יעל מלם יפה: "תיקון סעיף 89.

<יעל מלם יפה: 14.

<יעל מלם יפה: בסעיף 89 לחוק העיקרי, אחרי 'תאגיד השידור הישראלי' יבוא 'ותאגיד החדשות'.

<יעל מלם יפה: תיקון סעיף 90.

<יעל מלם יפה: 15.

<יעל מלם יפה: בסעיף 90 לחוק העיקרי – (1) בכותרת השוליים, אחרי "המועצה" יבוא "ומועצת תאגיד החדשות";

קטן יבוא: (3) בסעיף קטן (ב), אחרי 'המועצה' יבוא 'ומועצת תאגיד החדשות' ובסופו יבוא 'או תאגיד החדשות, לפי העניין'.

קטן יבוא: "

<שלמה פילבר: פה מדובר על קביעות כללים ופרסומם.

<שלמה פילבר: זה היה קיים בתאגיד השידור הישראלי והרחבנו את זה גם לתאגיד החדשות.

<אתי בנדלר: אני רוצה להציע, אם הדבר ייראה בעיניכם, שהכללים של שתי המועצות יפורסמו גם באתר של משרד התקשורת, כדי שלא יתחילו לחפש בכל מיני מקומות.

<שלמה פילבר: אין בעיה, אם לא יגידו שזו מעורבות פוליטית.

<אתי בנדלר: להעביר את זה לפרסום זו לא מעורבות פוליטית.

דוד ביטן: אוקיי.

דוד ביטן: תמשיכי לקרוא.

<יעל מלם יפה: "הוספת כותרת סימן א' לפרק ט"ו.

<יעל מלם יפה: 16.

<יעל מלם יפה: בפרק ט"ו לחוק העיקרי, תחת כותרת הפרק יבוא: 'סימן א': תחילה'.

<יעל מלם יפה: תיקון סעיף 92.

<יעל מלם יפה: 17.

<יעל מלם יפה: בסעיף 92 לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (א), במקום 'סעיפים 2, 3 ו־80' יבוא 'סעיפים 2, 3, 80 ו־82א(א) ו–(ב)', אחרי 'יחל בשידוריו' יבוא 'ובכלל זה בשידורי התוכן החדשותי והתוכן בענייני היום שמעביר לו תאגיד החדשות' ובסופו יבוא 'והחל במועד האמור יעביר תאגיד החדשות תכנים אלה לתאגיד השידור הישראלי'; (2) בסעיף קטן (א1), בפסקה (12), במקום 'לתוספת' יבוא 'לתוספת השנייה;

קטן יבוא: (4) בסעיף קטן (ד)(1), בסופו יבוא 'ומועצת תאגיד החדשות תקבע כללים ראשונים לפי סעיפים 82ט(ב) ו־82י'.

קטן יבוא: "

<שלמה פילבר: קודם כול, הוספנו ליום התחילה שנקבע בתיקון לפני שבועיים, שעבר ל-15 במאי, שביום הזה גם תאגיד החדשות יתחיל את פעילותו.

דוד ביטן: אנחנו כותבים שהוא מוקם באותו יום, ב-15.

דוד ביטן: נכון?

<אתי בנדלר: לא רק שהוא מוקם, אלא באותו הוא כבר צריך להתחיל לשדר.

דוד ביטן: פולקמן, אני מבקש לדבר גם עם שר האוצר על העניין הזה.

דוד ביטן: אני בדעה שזה יפתור הרבה בעיות, וזו גם ההמלצה של הגופים המקצועיים, לעשות את התחילה ב-27 במאי, לפני שבועות.

<אתי בנדלר: את תחילת השידורים, לא את תחילת התיקון, אדוני, כדי לאפשר לעשות את המינויים, המינוי של המנהל הזמני - -

<קריאה: אנחנו רגילים לפיטורים בערב חג.

<אתי בנדלר: - - ולהתחיל עם התהליך של הוועדה לאיתור וכו'.

דוד ביטן: אז ה-28 בחודש.

דוד ביטן: חייבים כמה ימים, תסביר לו שאין ברירה.

דוד ביטן: התנאי שהתחילה תהיה ב-28 הוא שנעביר את החוק הזה עד ה-15.

דוד ביטן: נעמוד במשימה של עד ה-15, אבל חייבים - - -

רועי פולקמן: מה זה נותן?

דוד ביטן: זה נותן, כי יש תהליך מסוים.

<אתי בנדלר: המינויים.

דוד ביטן: לא היית.

דוד ביטן: יש בעיה - - -

רועי פולקמן: הייתי בדיון על המנהל.

רועי פולקמן: אבל אמרתם שאתם יכולים ב-15, מה השתנה?

רועי פולקמן: אני מנסה להבין.

רועי פולקמן: זו היתה עמדה של משרד התקשורת, שאין בעיה, שזה עומד ומשדר.

רועי פולקמן: מה הבעיה?

<שלמה פילבר: הסיכום שלי עם שי, כשיצאתי מהחדר - - - שי ביקש להקדים ל-15 במאי.

רועי פולקמן: למה אתה צריך?

רועי פולקמן: הכול סגור – התוכניות - - -

דוד ביטן: יש בעיה פשוטה – אתה מקים את התאגיד בחוק, אבל עדיין אתה צריך למנות את המנכ"ל - - -

<רן שטרית: צריך למנות מנהל.

רועי פולקמן: עד אז יש עורך חדשות.

רועי פולקמן: אז הוא יעבוד שבוע בלי מנכ"ל, מה הבעיה?

דוד ביטן: עד ה-27.

<אתי בנדלר: אתה גם לא יכול לדעת בוודאות שיש מנהל חדשות.

דוד ביטן: עזוב אותנו.

דוד ביטן: צריכים כמה ימים פה, מה ההתעקשות?

<אתי בנדלר: אתה לא יודע בוודאות שהנחה את כל העובדים כי - - -

רועי פולקמן: מה צריך לקרות?

רועי פולקמן: אז עוד שבוע יקלטו עובדים?

<אתי בנדלר: לא, לקבל את הסכמתם.

דוד ביטן: יש כמה פעולות.

דוד ביטן: צריך כמה ימים, אין מה לעשות.

<אתי בנדלר: יש פעולות טכניות שהמנהל צריך לעשות.

רועי פולקמן: שיטפל בזה עכשיו.

<אתי בנדלר: עכשיו אתה לא יכול.

<אתי בנדלר: אתה יכול לפני שיש חוק?

דוד ביטן: צריכים עד ה-28 בחודש.

דוד ביטן: זו ההמלצה - גם של הגורמים המקצועיים, גם של הייעוץ המשפטי של הכנסת וגם שלנו.

דוד ביטן: מה קרה?

דוד ביטן: אנחנו במלחמה?

רועי פולקמן: אני לא מבין מה אתה מרוויח בעוד כמה ימים.

דוד ביטן: אני מרוויח את האפשרות להפעיל את העסק, כי רשות השידור מתנתקת ב-15.

דוד ביטן: אני נותן להם אפשרות עד ה-28 לא להתנתק.

דוד ביטן: נכתוב "עד ה-28", לא נכתוב "ב-28"; הכול יהיה מוכן לפני, נגמר הסיפור.

רועי פולקמן: מה צריך לקרות בין התאריכים האלה?

דוד ביטן: הם צריכים למנות את המנהל, למנות - - -

<אתי בנדלר: למנות מנהל זמני באישור ועדת גילאור, למנות שני חברי - - -

רועי פולקמן: מינוי המנהל הזמני זה עד אז.

רועי פולקמן: מה הבעיה?

דוד ביטן: אני לא מבין מה ההתעקשות.

<אתי בנדלר: למנות שופט פלוס שני חברי ועדה - - -

דוד ביטן: האוצר התעקש על זה, ככה הם אומרים.

<אתי בנדלר: יש עוד אלמנט שלא דיברנו עליו, וזה כל התוכניות בענייני היום שהם לא התחילו בכלל להפיק.

רועי פולקמן: הכול הופק.

<אתי בנדלר: לא, הם הלכו למיקור חוץ.

<אתי בנדלר: מה קורה עם מיקור החוץ?

רועי פולקמן: שום דבר, למה בוטל?

<אתי בנדלר: כי מבטלים את הסעיף הזה.

רועי פולקמן: אז נחזיר את זה.

רועי פולקמן: למה צריך לבטל?

דוד ביטן: הכול במיקור חוץ?

רועי פולקמן: כל מה שעומד – עומד.

רועי פולקמן: נראה לכם שיפיקו משהו בשבוע?

רועי פולקמן: אתם עושים צחוק מהעבודה?

<שלמה פילבר: זה היה הסיכום עם השר שלך, שמיקור החוץ בטל.

רועי פולקמן: בתנאים.

רועי פולקמן: צריך לדון מה כן ומה לא.

רועי פולקמן: איזה סוג מיקור חוץ?

שולי מועלם-רפאלי: בתאגיד החדשות מיקור חוץ מתבטל.

דוד ביטן: פולקמן, זאת ההמלצה.

רועי פולקמן: מה הם יעשו בשבוע?

רועי פולקמן: יפיקו?

<אתי בנדלר: יתחילו לעשות דברים, אבל תיתן - - -

רועי פולקמן: אם היה היגיון – בשבוע מפיקים?

<אסף וסרצוג: הסיכום עם הממשלה הוא 15 - - -

דוד ביטן: עזוב.

דוד ביטן: סתם להתעקש בשביל להתעקש – אז אין בעיה.

רועי פולקמן: אם הייתי מבין את התוחלת.

דוד ביטן: הסברתי, אבל אתה לא רוצה לשמוע.

דוד ביטן: מה אעשה?

דוד ביטן: מה, היועץ המשפטי לממשלה לא נחשב אצלכם?

רועי פולקמן: - - - יש לכם.

<אתי בנדלר: לא יודעים, אתה צריך לקבל את הסכמת כל אחד מהם לקליטה מחדש.

רועי פולקמן: - - -

דוד ביטן: אנחנו לוקחים שמונה ימים, זה הכול.

דוד ביטן: אני לא מבין מה הבעיה עם זה.

דוד ביטן: אתם רציניים?

רועי פולקמן: קבענו - - -

דוד ביטן: בסדר, אז יש בעיה.

דוד ביטן: מה קרה?

דוד ביטן: אנחנו אומרים לך: זאת הבעיה, זאת המלצת הגורמים המקצועיים.

דוד ביטן: סוף-סוף אני מקבל את המלצת הגורמים המקצועיים ולא עושה להם בעיות, אז אתה מתנגד?

דוד ביטן: איפה האחריות?

דוד ביטן: איך אמרת לי לפני רגע?

דוד ביטן: אחריות ודברים מהסוג הזה.

<אסף וסרצוג: ענייני היום ואקטואליה אמור להיות שנתיים, ובחוק הזה מבוטל.

<אסף וסרצוג: היו שנתיים מיום התחילה לעשות מיקור חוץ בענייני היום ואקטואליה - - -

דוד ביטן: יעל, מה סיימת לקרוא?

<יעל מלם יפה: סיימתי לקרוא את סעיף 17.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להוסיף משהו שעלה באחד הדיוני הקודמים.

שולי מועלם-רפאלי: אם מתקבלת החלטה על דחייה, צריך לעשות מעבר מדורג של העובדים מרשות השידור שעוברים לתאגיד, שיתחילו את התהליך - - -

דוד ביטן: יש להם עשרה ימים לטפל בכול.

רועי פולקמן: מבחינת ההקמה, רוב העובדים כבר נקלטו.

רועי פולקמן: הרי התאגיד יכול היה להתחיל לשדר כבר.

שולי מועלם-רפאלי: יש עובדים שהם עובדי רשות השידור - - -

<אלדד קובלנץ: הם חתומים, אבל פיזית הם לא נמצאים.

רועי פולקמן: ברור, כי הם אמורים לעבור בהתאם - - -

שולי מועלם-רפאלי: צריך להעביר אותם באופן הדרגתי או לאפשר השתלמויות.

<אלדד קובלנץ: אבל יש בעיה עם זה, כי לקלוט 450 עובדים ביום אחד זה מאוד מורכב.

שולי מועלם-רפאלי: צריך להעביר אותם במעבר מדורג.

דוד ביטן: אני לא נכנס לזה, זה לא התפקיד שלי.

דוד ביטן: אנשי המקצוע יטפלו בזה.

דוד ביטן: את יכולה לקרוא את סעיף 18, בבקשה?

<קריאה: לא מפסיקים?

דוד ביטן: מפסיקים, אבל רצו עד סימן ג'.

<יעל מלם יפה: "הוספת כותרת סימן ב' לפרק ט"ו.

<יעל מלם יפה: 18.

<יעל מלם יפה: אחרי סעיף 92 לחוק העיקרי יבוא: 'סימן ב': הוראות מעבר להקמת תאגיד השידור הישראלי'.

<יעל מלם יפה: "

דוד ביטן: מה היו שני הדברים בהסכם, שאמרתי לך שאברר ואכניס לחוק?

<מאיה פרי אלתרמן: בסעיף 20 הוכנס תיקון 96, אבל לא הוכנסו התיקונים לסעיפים 96א ו-96ב.

דוד ביטן: מה הנושאים במהות?

דוד ביטן: עזבי את הסעיפים.

<מאיה פרי אלתרמן: לפחות 510 תקנים.

דוד ביטן: זה ההסכם.

דוד ביטן: זה מקובל על האוצר, נכון?

<מאיה פרי אלתרמן: צריך להיות ברור - - -

דוד ביטן: מה, התקנים לא מקובלים?

<אסף וסרצוג: מקובל, זה רק לא צריך להיות בחקיקה.

דוד ביטן: זה היה בחקיקה לפני זה, אז מה הבעיה?

<מאיה פרי אלתרמן: זה חייב להיות, כי יש פה פטור ממכרז.

<מאיה פרי אלתרמן: זה צריך להיות מוגדר בחוק.

<אסף וסרצוג: את לא מדברת על הפטור ממכרז, את מדברת על עדכון מ-450 ל-510.

<אסף וסרצוג: אסביר.

<אסף וסרצוג: אסביר לך למה אנחנו לא - - -

דוד ביטן: רגע, אתן לך.

דוד ביטן: הכול אתם לא, הרי האוצר הוא אלוהים.

דוד ביטן: משכו אתכם לאלוהים, האוצר.

דוד ביטן: הגעתם להסכמות, מה אתם רוצים?

<משה שגב: ההסכמות שזה יהיה בחוק.

דוד ביטן: לא, לא ראיתי הסכמה כזאת.

דוד ביטן: יש לכם הסכם בכתב?

<קריאה: לא.

דוד ביטן: אז מה אתם מבלבלים לי את המוח.

דוד ביטן: שום נייר אין להם, עוד הסכם כזה ואבדנו.

דוד ביטן: רגע, תנו לי להגיד את הדברים ואחר כך תעירו.

דוד ביטן: הנושא של 510 תקנים שפטורים ממכרז – צריך לציין את הפטור הזה בחוק?

<מאיה פרי אלתרמן: סעיפים א ו-ב כבר מדברים על 450 משרות - - -

דוד ביטן: למה את מבלבלת אותנו?

דוד ביטן: משרות זה משרות ותקנים זה תקנים; תקן יכול להיות עם ארבע משרות, מה זה מעניין אותי.

דוד ביטן: יכולים להיות ארבעה איש, כל אחד עם רבע משרה, נכון?

דוד ביטן: 510 תקנים.

<אסף וסרצוג: יו"ר הוועדה, אפשר להסביר את הנקודה?

<מאיה פרי אלתרמן: החוק מדבר על משרות מלאות.

דוד ביטן: דבר נוסף, כמה אנשים צריכים לעבור למשרדי הממשלה?

<אסף וסרצוג: זה לא בסעיף הזה.

<אסף וסרצוג: יש סעיף נפרד לזה.

דוד ביטן: לא משנה הסעיף.

דוד ביטן: תמשיכו לנסח את זה אחר כך.

<לאה ורון: 100.

<מאיה פרי אלתרמן: עם עדיפות לוותיקים.

דוד ביטן: לגבי ה-100 האלה, אני רוצה לדעת מה הפתרון שאתם נותנים לכך שהם מפוטרים ואחר כך הם צריכים להתקבל, ומי מבטיח שהם יתקבלו לעבודה.

<אסף וסרצוג: אענה גם על זה.

<אסף וסרצוג: אני רוצה רגע להגיד לגבי ה-450.

דוד ביטן: אוקיי.

דוד ביטן: אז אלה דברים פתוחים שאנחנו צריכים לסכם.

<אסף וסרצוג: הסעיף המקורי בחוק דיבר על 25%.

<אסף וסרצוג: אחרי ההסכמות שהיו לנו עם ההסתדרות במרץ 2016 הסעיף הזה תוקן.

<אסף וסרצוג: למה הסעיף תוקן אז?

<אסף וסרצוג: הוא תוקן לבקשת ההסתדרות.

<אסף וסרצוג: יו"ר ההסתדרות ביקש במפורש שזה יתוקן בחוק למינימום 450 או 51% - הגבוה מביניהם.

<אסף וסרצוג: היום החוק מאפשר להגדיל מעבר ל-450 בפטור ממכרז בלי לתקן את החוק.

<אסף וסרצוג: זה יכול להיות אך ורק בהסכמות.

<אסף וסרצוג: כשהגענו להסכמות האלה היה ברור, גם ליו"ר ההסתדרות, שאנחנו לא הולכים לתקן את זה בחקיקה.

<קריאה: זה יתמסמס.

<אסף וסרצוג: זה לא יתמסמס, כי היו הסכמות.

<אסף וסרצוג: הדברים האלה היו מעוגנים בהסכמות, וכך יהיה.

<אסף וסרצוג: אבל אנחנו לא מעגנים באופן כללי בחקיקה הסכמות קיבוציות.

דוד ביטן: אבל עשיתם את זה בחוק הזה.

<אסף וסרצוג: עוד פעם אני מסביר; למה בחוק הקודם תיקנו את ה-450?

<אסף וסרצוג: כי היה שם סעיף של 25% עובדים, היתה בקשה מפורשת של יו"ר ההסתדרות והיתה הסכמה.

<אסף וסרצוג: גם פה, בחוק הזה, יש סעיפים ספציפיים שנוגעים להסכמות והסיבה היחידה שחוקקנו אותם היא שחייבים אותם בחוק על מנת לעגן אותם, כמו פטור ממכרז לאנשים שהתקבלו במדינה.

<אסף וסרצוג: לכן אנחנו לא מוכנים לעגן בחקיקה, מכיוון שיש את זה בהסכמות וכך זה עובד עם ההסתדרות.

דוד ביטן: אני לא יודע הסכמות לא הסכמות.

דוד ביטן: לא תמיד אתם עומדים בהסכמות.

<אסף וסרצוג: דרך אגב, מי שהפר את ההסכמות האלה לא היינו אנחנו, זו היתה ההסתדרות.

<אסף וסרצוג: אנחנו עומדים בצורה נהדרת בהסכמות.

<אסף וסרצוג: לא צריך לשנות - - - את סעיפי הפטור ממכרז.

דוד ביטן: אני משאיר את הדברים הפתוחים למחר.

דוד ביטן: א.

דוד ביטן: הנושא של 100 המשרות, שצריכים לעבור למשרדי הממשלה.

דוד ביטן: אני רוצה להבטיח את זה ולא להשאיר את זה באוויר.

דוד ביטן: ב.

דוד ביטן: הנושא של 510 משרות.

דוד ביטן: זה לגבי ההסכם.

דוד ביטן: דבר שלישי, הנושא של הארכיון – אתם צריכים לפתור את הבעיה הזאת באיזושהי צורה.

<קריאה: גם הנושא של הגיל.

דוד ביטן: הנושא של רדיו, אני רוצה שייכנס, וגם רדיו רק"ע שייכנס.

<משה שגב: השידור מירושלים.

דוד ביטן: השידור מירושלים נשאר פתוח.

דוד ביטן: עוד משהו פתוח?

דוד ביטן: זהו.

<אתי בנדלר: יש את כל הסעיפים שאנחנו צריכים - - -

דוד ביטן: מה שאתם צריכים להשלים.

דוד ביטן: אני מדבר חוץ ממה שאתם צריכים להשלים.

<מאיה פרי אלתרמן: זה 510 משרות מלאות לפחות או באחוזים - הגבוה מביניהם.

<מאיה פרי אלתרמן: האחוזים נמדדים עכשיו משני התאגידים, אז צריך להתייחס לשני התאגידים.

<מאיה פרי אלתרמן: האחוזים הנכונים עכשיו הם 63%, לפי מה שהבנתי.

<מאיה פרי אלתרמן: זו ההשלמה של ה-510.

<אלדד קובלנץ: צריך לוודא שזה עולה בקנה אחד עם האחוזים שכבר עשינו.

דוד ביטן: מי עשה את ההסכם?

דוד ביטן: ניסנקורן ו-?

<אסף וסרצוג: שי באב"ד.

דוד ביטן: שהם ידברו ביניהם בלילה.

דוד ביטן: אני לא מוכן לקבל את זה שאין בכתב – הם אומרים ככה, אתם אומרים ככה.

דוד ביטן: זה דבר שלא ראיתי.

דוד ביטן: איימו בשביתה ועשו הסכם בעל פה?

דוד ביטן: אני לא מבין את העניין הזה.

דוד ביטן: אני מבקש שתתנהל שיחה עד מחר.

דוד ביטן: זה לא קשור ל-100 המשרות.

דוד ביטן: אסף, אני רוצה לדעת איך אנשים נכנסים לעבודה.

דוד ביטן: אני לא מאמין שהם ייכנסו לעבודה.

דוד ביטן: ואיזו עבודה?

דוד ביטן: מה זה 100 משרות?

דוד ביטן: איזה משרות – ב-2,000 שקל לחודש?

דוד ביטן: ב-100,000 שקל בחודש?

דוד ביטן: מה בדיוק?

<קריאה: לאילו תפקידים?

דוד ביטן: מה זה הדבר הזה?

דוד ביטן: עושים הסכם וזהו, רק כדי להגיד שעשינו הסכם?

דוד ביטן: אז יש לנו הרבה בעיות למחר.

<אתי בנדלר: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד לכם שיש סעיף שעניינו קביעת לוחות שידורים של שתי המועצות - כיצד עושים את הסינכרוניזציה ביניהן ומנגנון הכרעה בחילוקי דעות.

<אתי בנדלר: הממשלה גיבשה הצעת נוסח.

<אתי בנדלר: יש לי לא מעט הערות, נלך לשבת על זה, אבל כדי שניתן יהיה לשמוע גם את הערות חברי הכנסת והמוזמנים, הנוסח המוצע יפורסם באתר הוועדה בדקות הקרובות וכל מי שרוצה לעיין בו יוכל לעיין בו.

דוד ביטן: יש עוד שניים שרוצים לדבר.

דוד ביטן: כל אחד דקה.

דוד ביטן: בבקשה.

<יאיר טרצ'יצקי: מאחר שנוצרה בעיה עם עניין מינוי המנהל הזמני בתאגיד החדשות ומאחר שמשרד האוצר מסרב לדחות, לפחות לידיעתי, את תאריך התחילה, למה שלא תקבעו שכרגע, באופן זמני, אנשי חטיבת החדשות ימשיכו לשדר במסגרת התאגיד עד שימונה מנכ"ל קבוע לתאגיד החדשות ואז - - -

דוד ביטן: תאמין לי, אתה אלוף.

דוד ביטן: אתה רוצה שנתחיל עכשיו מאפס ב-22:00 בלילה.

דוד ביטן: אתה רוצה לדבר?

דוד ביטן: מחר בבוקר.