ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 194, 2017-02-28 14:10

אברהם נגוסה: שלום רב לכולם.

אברהם נגוסה: התכנסנו היום במסגרת ציון הכנסת את יום העסקים הקטנים, ובמסגרתו אנחנו דנים בנושא עולים חדשים בעסקים קטנים, הכשרה וקליטה.

אברהם נגוסה: הנושא מאוד חשוב, כיוון שאחד התחומים המשמעותיים התורמים להצלחה וקליטת העלייה היא קליטה בתעסוקה ובעסקים קטנים, זהו תחום שעם הכשרה מתאימה ניתן להשתלב ולהצליח בו גם במדינת ישראל.

אברהם נגוסה: מי שהיה לו ניסיון, והיו לו עסקים, גם פה ניתן להצליח.

אברהם נגוסה: זו פעילות ציונית התורמת במקביל גם לעולים עצמם ולתמיכה כלכלית של המדינה.

אברהם נגוסה: הובא לידיעתי כי בשיתוף משרד העלייה והקליטה, הסוכנות היהודית ואיגוד המוסכים מתחיל השנה מיזם שנקרא "גשר תעסוקתי", שמטרתו לעודד עלייה תוך הכשרה לתעסוקה עוד בחו"ל, טרם העלייה, עם הבטחה להשמה בארץ.

אברהם נגוסה: אני מברך על כך, נשמח לקבל פרטים אודות פרויקט זה.

אברהם נגוסה: במהלך הדיון אבקש לקבל נתונים נוספים בנושא מנציגי משרד העלייה והקליטה, משרד הכלכלה העוסקים בתחום.

אברהם נגוסה: נמצאת כאן חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

אברהם נגוסה: אנחנו שמחים גם שנמצאים כאן נציגי משרד העלייה והקליטה וגם משרד הכלכלה, וכמובן גם מנכ"ל איגוד המוסכים.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת את רוצה להתייחס בשלב זה?

טלי פלוסקוב: אני אגיד כמה מילים.

טלי פלוסקוב: תודה אדוני היושב ראש, אני חושבת שבאמת דיון בוועדת העלייה וקליטה בנושא של עסקים קטנים הוא די חשוב כחלק מהיום שקורה היום בכנסת.

טלי פלוסקוב: הייתי בבוקר בפתיחת השדולה לעסקים קטנים, שהרבה חברי כנסת לקחו בה חלק, שפה אני רואה קצת פחות, בתקווה שעוד יגיעו.

טלי פלוסקוב: אבל זה שהנושא הזה הוא חשוב, בעיני זה בכלל סוג של עתיד מדינת ישראל, כולנו מבינים את זה טוב מאוד, מה גם שאם אנחנו מדברים על כל הנושא הקשור לעסקים קטנים ובינוניים, אני בכלל חושבת שפתרון של אנשים בגילאי חמישים פלוס בעסקים הקטנים הוא הפתרון האידיאלי, ואם אנחנו מסתכלים על אנשים שרוצים למצוא את עצמם כמה שיותר מהר במדינה הזאת ולהפוך ולהרגיש חלק מהמדינה, זה העולים החדשים וזה גם כן חלק מאוד משמעותי בכל מה שקורה בכלכלת מדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד לכם בכלל שלפני כחודש יזמתי מפגש של בעלי עסקים, או שמי שרוצה לראות עצמו בעל עסק במדינת ישראל בין העולים החדשים.

טלי פלוסקוב: התכנסנו בבית קפה בתל אביב, עשינו את זה לא פורמלי, לא בכנסת, לא בוועדה, אלא בקבוצה לא פורמלית, ששם הרגשנו מספיק נוח לדבר עם מה אנשים מתמודדים.

טלי פלוסקוב: אחד מהם היה רואה חשבון שמלווה עסקים כאלה, ושמענו מצד העולים עם מה הם מתמודדים, ומצד רואה החשבון איך אפשר להתמודד עם כל הסוגיות האלה ואיפה יש דברים שעדיין, בוא נגיד, לא מספיק נגישים על ידי המדינה.

טלי פלוסקוב: התברר שהנושא הזה של עולים חדשים בעסקים, הוא נושא שזקוק לטיפול נקודתי.

טלי פלוסקוב: גם על ידינו כוועדה, וגם בעיני כעבודה של משרד העלייה והקליטה וגם כעבודה של משרד הכלכלה.

טלי פלוסקוב: אגב, אני רוצה להגיד לכם שדיברתי עם שר הכלכלה שנכנס לא מזמן לתפקיד, והוא מאוד מאוד קשוב לנושא, ומוכן להירתם לעזרה לעולים חדשים שחושבים לפתוח עסק בארץ.

טלי פלוסקוב: אחד מהנושאים ששמעתי, ובמיוחד גם היום אחרי השדולה וגם לפני שבוע שישבתי בשדולה של נשים בעסקים, תראו כמה דברים סביב הנושא הזה, סביב העסקים הקטנים במדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: הבנו שבכלל לפתוח עסק ולנהל את העסק במדינת ישראל זה לא קל, וכשאנחנו מדברים על עולים חדשים, על אחת כמה וכמה לא קל.

טלי פלוסקוב: מצד אחד קשיי שפה, ומצד שני דברים שקצת שונים מהמדינה שהם מכירים, אני זוכרת את עצמי אמנם זה היה לפני 25 שנים, אבל הגעתי למדינה חדשה עבורי, הבנתי שיש הרבה דברים שאני לא מכירה בה, ושצריך ללמוד אותם עכשיו כאן.

טלי פלוסקוב: אז בוודאי ובוודאי אשמח לשמוע, ואני מאוד שמחה שיש פה נציגים של משרדי הממשלה שיתנו לנו, ואני באמת מעריכה את העבודה שאתם עושים בנושא הזה, אני קצת מכירה אותם ואני גם יודעת שיש דברים שאני לא מכירה, ואני מאוד שמחה שיש פה, אמנם לא הרבה, אבל יש פה כמה נציגי ציבור שגם מסתובבים ומעבירים את הדעות בנושא הזה, ואולי יצאו לנו כמה בשורות מכאן, ואולי כמה סעיפים מתכנית העבודה שאפשר לבנות כדי בעתיד לעזור לעולים חדשים להשתלב כעצמאים במדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: אז אנחנו נשמע עכשיו דברים, אני אשמח ותודה לכל מי שהגיע.

טלי פלוסקוב: אולי לא הרבה, אבל הגיעו.

טלי פלוסקוב: וזה חשוב.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת קסניה סבטלובה, חברת הוועדה.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים קודם כל לקבל גם נתונים וגם לשמוע על הזכויות של העולים, מי זכאי לתנאים שנותן משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: קודם נתמקד במשרד הקליטה ולאחר מכן נלך למשרד הכלכלה.

אברהם נגוסה: חשוב מאוד שבמשרד הקליטה תציגו לנו, כי העולים בדרך כלל, אני מסתובב בשטח ואני אומר להם על הזכויות הקיימות בעניין עידוד עסקים ויזמות בקרב עולים חדשים.

אברהם נגוסה: יש שאומרים לי שהם לא יודעים על זה, אני רוצה לדעת איך אתם פועלים בעניין הנגשת והעברת האינפורמציה על הזכויות שלהם, וכמובן גם החובות.

אברהם נגוסה: נשמע את נציגת משרד העלייה והקליטה, ענת אברג'יל, מרכזת יזמות במשרד.

אברהם נגוסה: בבקשה.

ענת אברג'יל: שלום לכם.

ענת אברג'יל: משרד הקליטה מסייע רבות מזה המון שנים לעולים חדשים ותושבים חוזרים לפתוח עסקים ולעסקים קיימים, לבסס אותם ולהרחיב אותם.

ענת אברג'יל: בשנת 2016 התבשרנו על כ-4,500 יזמים שקיבלו סיוע ממשרד הקליטה.

ענת אברג'יל: רק ב-2016.

ענת אברג'יל: מתוכם, נתון מאוד יפה שאת זה רואים דווקא בקרב העולים החדשים, אחוז מאוד גבוה של נשים, 74% נשים פתחו עסקים מקרב העולות החדשות ב-2016, לעומת הגברים, 26%, בסך הכל שזה נתון מאוד יפה.

ענת אברג'יל: מה גם שרואים שבקרב נשים עולות לעומת הוותיקות, נשים פותחות יותר עסקים בקרב הנשים העולות.

ענת אברג'יל: לגבי מה שביקשת לשמוע, איך אנחנו מפיצים את הבשורה שלנו ואיך מגיעים, משרד הקליטה לפני כשלוש שנים יצא ברפורמה חדשה שבה אנחנו מנגישים את השירות עד לבית הלקוח, דהיינו העולה החדש או התושב החוזר, אנחנו מטפלים גם באוכלוסיית תושבים חוזרים, אפשר לפגוש אותם גם בלשכה עצמה, שזה חדש אצלנו, יועץ מטעם משרד הקליטה, יועץ עסקי יושב בלשכות פעם בשבוע ומפנים אליו לשם, הוא מגיע לספקים שאתנו בהתקשרות, מרכזי מעלות, מרכזים עסקיים לעולים ותושבים חוזרים, חלקם זה מט"י, רובם פה מכירים, ועד בית הלקוח, זאת אומרת בית קפה או איפה שנוח לו.

ענת אברג'יל: הרעיון הוא שזה יועצים שבשטח שמנגישים את השירות, אנחנו נותנים סל שירותים מאוד רחב, מה שמוכיח את עצמו עוד המון שנים, זו המעטפת שהם מקבלים, שרידות העסקים בקרב עולים היא מאוד גבוהה בזכות המעטפת שהם מקבלים, זה משלב הרעיון עד שלב המימוש של הרעיון, זאת אומרת הם מקבלים בהתחלה מיפוי עסקי, אחר כך עוברים למודל עסקי ואם ההיתכנות הולכת וגוברת מגיעים לתכנית עסקית.

ענת אברג'יל: יש הלוואה בקצה של עד 125,000 שקל, אפשר לקבל אותה בשתי פעימות, בתנאים מסוימים שלא ניכנס אליהם כרגע, וכמובן 20 שעות של ליווי מנטור עסקי, שזה מאוד מאוד תומך וחשוב לעסקים.

ענת אברג'יל: השנה נתנו כ-15.5 מיליון שקל הלוואות, ב-2016, בסוף בקנה מתוך 4,500, השירותים נחלקים חלק למודלים, תכניות עסקיות, יש כאלה שפותחים עסקים ללא תכנית עסקית וגם ללא הלוואה, וגם על זה אנחנו עושים כרגע איזה שהוא סקר שבימים הקרובים יתפרסם ושם אנחנו גם - - - את פתיחת העסקים, כי לפי הסקר הגענו ל-1,100 עסקים שנפתחו בשלוש שנים בקרב העולים החדשים והתושבים החוזרים.

ענת אברג'יל: השנה נתנו ל-217 יזמים הלוואות.

ענת אברג'יל: הוגשו 418, מתוכם אושר ל-217.

ענת אברג'יל: למה?

ענת אברג'יל: כי יש איזו שהיא בירוקרטיה שבכל אופן יש לנו עוד מחליט, שזה הבנק, וכמו שאתם מבינים הבנקים לא ששים לתת לכל עסקי המזון כל כך מהר.

אברהם נגוסה: מה סכום ההלוואה?

ענת אברג'יל: 125,000 שקל.

אברהם נגוסה: אז אין מענקים?

אברהם נגוסה: חשבתי שזה מענק.

ענת אברג'יל: רגע, במענקים ניגע אחר כך.

ענת אברג'יל: כרגע זה הלוואות.

ענת אברג'יל: המענקים מוגשים לאוכלוסיות מיוחדות.

ענת אברג'יל: דהיינו, יש לנו מענק של העתקת עסקים, מענק חדש מאוד מכובד ויפה בגובה של 50,000 שקל, אבל זה רק לאוכלוסיות של צרפתים, בלגים ואוקראינים, וזה בתנאי שהם מעתיקים את העסק שלהם מחו"ל אלינו לארץ.

ענת אברג'יל: ואלה שמוכיחים לנו, יש לנו מספר קריטריונים שמוכיחים שהיה להם עסק, והם מקימים את אותו עסק בארץ, הם מקבלים מענק בסך 50,000 שקל.

ענת אברג'יל: וכאלה נכנסו לנו השנה, קיבלו 22 יזמים כאלה שהעתיקו את העסקים שלהם AS IS, את אותו עסק כאן לארץ.

ענת אברג'יל: כמו כן יש לנו מענק למי שמקים עסק בירושלים.

ענת אברג'יל: גם מיוחד.

ענת אברג'יל: גובה המענק הוא עד 43,000 שקלים ואין מניעה לקבל גם וגם.

ענת אברג'יל: זאת אומרת, את אותו עולה שהגיע מאוקראינה והעתיק את אותו עסק לירושלים, יוכל לקבל גם 43,000 שקלים וגם את ה-50,000 שקלים.

ענת אברג'יל: זה לגבי מענקים ותמריצים.

אברהם נגוסה: מה תנאי ההלוואה של ה-125,000 שקל, מה אחוז הריבית שהם צריכים להחזיר?

ענת אברג'יל: אוקיי.

ענת אברג'יל: ה-125,000 שקלים זה לשש שנים, כאשר שנה ראשונה היא גרייס, משלמים רק את הריבית, הריבית היא 1.75% שזה באמת - - -

טלי פלוסקוב: לא צמודה, 1.75%?

ענת אברג'יל: לא, פריים פלוס 1.75%, עם ערב אחד.

ענת אברג'יל: זה התנאים של ההלוואה.

אברהם נגוסה: מי זכאי?

אברהם נגוסה: את יכולה להסביר לנו?

ענת אברג'יל: כן.

ענת אברג'יל: בהחלט.

ענת אברג'יל: עולה חדש זכאי, כל עולה שמגיע ארצה במשך 10 שנים, מגיל 21 עד גיל 62, זה עולה חדש.

ענת אברג'יל: לגבי תושב חוזר, כל תושב חוזר ששהה בחו"ל לפחות שלוש שנים והגיע ארצה, הוא זכאי לשנתיים של זכאות ביזמות עסקית.

ענת אברג'יל: אז עולה חדש לעשר שנים, ותושב חוזר אותה זכאות רק לשנתיים, ובתנאי ששהה לפחות שלוש שנים בחו"ל.

ענת אברג'יל: זה לפי הגדרות של משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: ויוצאי אתיופיה 15 שנים, זה גם מגיע בכיוון הזה?

ענת אברג'יל: אז ככה, יוצאי אתיופיה, בסיכום עם משרד הכלכלה, עד 15 שנה הוא מקבל אצלנו את השירותים.

ענת אברג'יל: קודם לכן, למעט הלוואה, שזה עד 15 שנה, כל השירותים שציינתי, מודל עסקי, תכנית, ליווי, הכל, הוא היה מקבל ללא הגבלה של זמן, ובתנאי שהוריו עלו ארצה משנת 1989, מהעלייה הראשונה.

ענת אברג'יל: היום זה שונה, כל השירות שאנחנו נותנים לעולים חדשים ליוצאי בני העדה, הם אך ורק לעד 15 שנים בארץ.

ענת אברג'יל: היתר עובר למשרד הכלכלה.

ענת אברג'יל: יש עוד תכנית מאוד יפה שנקראת BIZ.IL שזה השירות שאנחנו מעניקים בזמן אמת לעולים בתפוצה ולתושבים חוזרים, התכנית נקראת BIZ.IL, באמצעות אתר אינטרנט שיש לנו ונקרא TO BE IN ISRAEL; שבו אנחנו מנגישים את השירות באמצעות יועצים עסקיים בחמש שפות, און ליין בזמן אמת, זאת אומרת ארצות הברית, בהפרשי שעות, בזמן אמת שמקבלים את ההודעה, יועץ עונה לו, הוא מקבל את אותם שירותים, את הליווי והייעוץ, הוא מקבל באמצעות המדיה, איך שנוח לו, טלפונית או אינטרנטית, וזה בתפוצה של כל העולם.

ענת אברג'יל: מלבד זאת, אנחנו גם מנגישים להם כנסים בתחום של יזמות עסקית, מגיע לשם מרצה בשיתוף עם הבתים הישראליים של משרד הקליטה בתפוצות, מקיימים שם קורסים להקמה וניהול עסק.

ענת אברג'יל: יש כנסים שממש משווקים את המרכול שלנו יחד עם הסוכנות היהודית או בנפרד.

ענת אברג'יל: במהלך 2016 בוצעו 23 כנסים, בוצעו ארבעה קורסים.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: כדי שלא נחזור אלייך עוד פעם, האם את יכולה להתייחס לגשר תעסוקתי, האם זה נקרא גשר תעסוקתי או שזה משהו - - -

ענת אברג'יל: לא.

ענת אברג'יל: אני אך ורק לשמחתי, אגף ויזמות עסקית.

ענת אברג'יל: תעסוקה יש - - -

אברהם נגוסה: זה לא קשור אליכם?

ענת אברג'יל: לא, זה של איגוד המוסכים.

אברהם נגוסה: הבנתי, אבל גשר תעסוקתי שמטרתו לעודד עלייה, אתם כמשרד העלייה, לא שותפים לכך?

ענת אברג'יל: אני מניחה שאולי כן, אבל התחום שלי הוא ב- - - יש לי תחושה שזה משהו שקשור לתעסוקה.

אברהם נגוסה: הבנתי אותך.

אברהם נגוסה: אבל יש מישהו ממשרד הקליטה בתעסוקה?

ענת אברג'יל: לא, אני הנציגה היחידה.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: נשמע את חברת הכנסת קסניה סבטלובה, בבקשה.

קסניה סבטלובה: קודם כל אני רוצה כמובן לברך אותך ואת יוזמת הדיון חברתי חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

קסניה סבטלובה: עברנו מהפיכה אמיתית במדינת ישראל בתחום של עסקים ועסקים קטנים, לעומת כל מה שהיה פה לפני 25 שנים, ויש עכשיו גם יותר מבחינה מספרית גם ותיקים וגם עולים, פותחים הרבה יותר עסקים ותורמים להתפתחות הכלכלה שלנו, וכמובן שאנחנו כמדינת ישראל צריכים לעודד את הדבר הזה.

קסניה סבטלובה: זו הבריאות האמיתית של הכלכלה במדינת ישראל.

קסניה סבטלובה: אני לא אקח מכם הרבה זמן כי יש פה אמנם לא הרבה, אבל לכל אחד יש מסר חשוב לומר ולהעביר כאן.

קסניה סבטלובה: אני רק אדגיש דבר אחד שמבחינתי גם כעולה, אמנם עכשיו כבר לא חדשה, אבל בשנים הראשונות בהחלט, שהוא חשוב לכל עולה, זה העניין של הנגשה לשונית.

קסניה סבטלובה: מבחינת הנגשה לשונית אני יכולה להגיד שיש עוד דרך ארוכה מאוד שעלינו לעשות כדי באמת להקל על העולים, את כל ההתנהלות מול הגורמים הבירוקרטיים כי זה מאוד מאוד קשה.

קסניה סבטלובה: אנחנו מדברים על אנשים שאמנם גם הבשילו לכדי מצב שבו הם יכולים לפתוח עסק, אבל ההתנהלות מול הבירוקרטיה היא גם קשה לצברים, לא קשה רק לאנשים שהם עולים בין אם הם חמש שנים או עשר שנים בארץ.

קסניה סבטלובה: מהבחינה הזאת כמובן אני אזכיר שאנחנו הגשנו, יחד אתך חברת הכנסת פלוסקוב, הצעת חוק שעיקרה תרגום של חוזים עסקיים לעולים לשפתם, במקרה שהחברות מפרסמות את התכנים בשפות אלה.

קסניה סבטלובה: גם מכל בחינה אחרת, אני חושבת שמשרדי הממשלה צריכים להתגייס לעניין זה.

קסניה סבטלובה: אנחנו כבר הרבה זמן אחרי העלייה הגדולה, אבל העלייה ממשיכה, היא לא הפסיקה, ואנחנו גם מקווים מאוד שהעלייה תגבר ונקבל כמויות יותר גדולות בכל שנה ושנה, ובשביל זה צריך להיערך.

קסניה סבטלובה: עכשיו אנחנו בזמן נוח וטוב מאוד, כדי שאנחנו גם נוכל להעניק שירותים גם לכאלה שרוצים לפתוח עסקים וגם לכאלה שפשוט מחפשים עבודה אבל מתקשים בגלל המחסום השפתי.

קסניה סבטלובה: לצערי הרב זו בעיה שמלווה את העולים לא רק בשנתם הראשונה כאשר הם נמצאים באולפן, אלא גם הרבה שנים לאחר מכן ומהבחינה הזאת אנחנו מעודדים את הרב תרבותיות במדינה שלנו.

קסניה סבטלובה: אנחנו אומרים שכל שפה זה נכס, זה לא נטל, לפיכך אני חושבת שגם עם משרד הכלכלה מהבחינה הזאת, אני אשמח להמשיך לעבוד על העניין הזה כדי שנעניק לעולים את השירות הכי טוב בשפתם הם, עד שירכשו את המיומנות של השפה ויצטרפו אלינו לשפה העברית.

קסניה סבטלובה: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נשמע את נציג משרד הכלכלה, ניר בן אהרון, מנהל תחום בכיר במקרו כלכלה.

טלי פלוסקוב: תגיד לנו אתה מה התפקיד שלך, בוא נתחיל בזה.

ניר בן-אהרון: אני מנהל תחום מחקר מדיניות וקשרים בינלאומיים, בסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.

ניר בן-אהרון: אנחנו בסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים עובדים עם יזמים באופן כללי בכל הארץ, ויש לנו גם תכניות נפרדות שבהן אנחנו נותנים סיוע ליזמים למשל הלוואות בערבות מדינה, יש לנו גם מערך שטח שלם שהקמנו שנקרא "מעוף", שבמסגרתו נותנים קורסים, ייעוץ, הדרכות לעסקים.

ניר בן-אהרון: עכשיו אנחנו מקימים, בהתאם להחלטת ממשלה, קרן להלוואות בערבות מדינה ליוצאי אתיופיה, בלי קשר למועד העלייה שלהם.

ניר בן-אהרון: ואלה הדברים שאנחנו נותנים ליזמים לעסקים קטנים ובינוניים, אנחנו גם נמצאים בקשר פה עם משרדי הממשלה האחרים ועם הכנסת בתחומי רגולציה, כדי לראות שהרגולציה לעסקים קטנים ובינוניים תהיה סבירה ולא תקשה עליהם.

אברהם נגוסה: התכנית הממשלתית שאמרת, התקבלה בחודש פברואר 2016, אושרה בוועדת השרים, כלומר לפני שנה.

אברהם נגוסה: כמה אנשים השתמשו או ניצלו את הקרן לעסקים קטנים מקרב יוצאי אתיופיה?

ניר בן-אהרון: הקרן עדיין לא קמה, יש קרן מיוחדת ליוצאי אתיופיה.

ניר בן-אהרון: אם אתה מדבר על הקרן הזאת, היא עדיין לא קמה, היא אמורה לקום בסביבות יולי.

ניר בן-אהרון: בקרן הרגילה להלוואות בערבות מדינה אנחנו לא שואלים מי שבא ומבקש הלוואה מהקרן, לא שואלים אותו מה המוצא שלו.

אברהם נגוסה: לא, אני מדבר ספציפית על התכנית כי אני יודע, הממשלה אישרה כ-8 מיליוני שקלים, 55 מיליוני שקלים אושרו להכשרה והשמה, אבל מתוך ה-55 מיליון שקלים, כ-8 מיליון שקלים היו - - -

טלי פלוסקוב: זה ערבות מדינה?

אברהם נגוסה: לא ערבות מדינה, זה פשוט לתת לעסקים קטנים.

אברהם נגוסה: מי שלא זכאי במשרד הקליטה.

אברהם נגוסה: אני מדגיש את זה, מי שגם אינו עולה חדש, לכן אני רוצה לדעת.

אברהם נגוסה: עברה שנה, אז כמה קיבלו מהכסף הזה?

אברהם נגוסה: זה לא קרן, זו החלטת ממשלה, כתוב בתקציב.

ניר בן-אהרון: כן, אבל מדובר על הקמת קרן שתעשה את זה, אנחנו כרגע נמצאים בתהליכים אחרונים של מכרז במסגרת הקרן, תוך כשלושה חודשים יהיה זוכה ואז ההערכה שלנו שביולי זה יתחיל לפעול.

ניר בן-אהרון: זו ההערכה כרגע.

קריאה: יודעים מה גובה ההלוואה תהיה?

ניר בן-אהרון: כרגע אנחנו עוד לא יודעים מה גובה ההלוואה.

אברהם נגוסה: הבעיה שלנו שבמשרדי הממשלה כל הזמן מתחלפים אנשים, באים אנשים חדשים.

אברהם נגוסה: הייתה בחורה שהשתתפה בדיונים הקודמים שקיימנו בנושא העסקים הקטנים.

אברהם נגוסה: היא אמרה שאין מספיק אנשים שפונים, אפשר להוציא את הפרוטוקול.

אברהם נגוסה: זה מה שהיא ענתה לשאלה שלי.

אברהם נגוסה: אז אמרנו בקהילה שהם צריכים לפנות, ואתה עכשיו אומר לי שהקרן עדיין לא הוקמה, אבל זה לא נראה לי להקים את הקרן, זה פשוט מתוך התקציב, לצורך של עידוד עסקים קטנים.

אברהם נגוסה: אני מדבר על החלטת הממשלה מה-14.2.2016.

ניר בן-אהרון: כן.

ניר בן-אהרון: אז במסגרת החלטת הממשלה הזאת, כלי שנבנה הוא כלי של קרן להלוואות בערבות מדינה, והכלי הזה עדיין בבנייה וכרגע בתהליכים מכרזיים אחרונים, ואנחנו מעריכים שהוא יתחיל לפעול ביולי.

ניר בן-אהרון: הנציגה, אני מעריך שזו הייתה נעמי, יכול להיות שהיא ענתה לך מהבירורים שלה לגבי הקרן להלוואות בערבות מדינה הרגילה.

אברהם נגוסה: לא.

אברהם נגוסה: זה לא, זה על החלטת הממשלה, כי תכניות אחרות התחילו.

ניר בן-אהרון: אני לא יודע, אני יודע שמה שאמור להיות מהחלטת ממשלה זאת, זו אותה קרן להלוואות בערבות מדינה ליוצאי אתיופיה, והיא עדיין לא הוקמה, היא בשלבי הקמה אחרונים.

טלי פלוסקוב: אפשר לשאול שאלה?

טלי פלוסקוב: אני רוצה לשאול אותך כנציג של משרד הכלכלה, ולפי התואר שתיארת לנו, אתה אדם שמבין בכלכלה ומבין מה קורה בעסקים הקטנים.

טלי פלוסקוב: איפה אתה רואה שאנחנו כמדינה יכולים להיות יותר יעילים או יותר קשובים לאזרחים שרוצים לפתוח עסקים במדינת ישראל, ובמיוחד עולים חדשים?

טלי פלוסקוב: מה אנחנו כמחוקקים יכולים לעשות כאן כדי מצד אחד יותר להנגיש, ומהצד השני כדי לתת כלים יותר לאדם לרצות לפתוח עסק במדינת ישראל, ולא רק לפתוח אותו אלא גם להחזיק מעמד?

ניר בן-אהרון: שאלה פשוטה, תשובה קצת פחות פשוטה.

טלי פלוסקוב: אני שאלות קלות לא שואלת.

ניר בן-אהרון: אנחנו עכשיו סיימנו עבודה של שלוש שנים עם ה-OECD בדיוק על השאלה הזאת, מה אפשר לעשות, ובין השאר גם בתחומים של הרגולציה.

ניר בן-אהרון: עבדנו עם שמונה מומחים בינלאומיים על זה, וכרגע יש דו"ח של 300 עמודים בערך, שאומר מה אפשר לעשות עם בסביבות 70 וכמה המלצות בתחומים מאוד מאוד מגוונים, אנחנו בונים סביבם כרגע איזו שהיא תכנית אסטרטגית ליישום ואנחנו מתכננים שזו תהיה התכנית שלנו לחמש השנים האחרונות, יש שם הרבה דברים גם בתחום של רגולציה, הפחתת הנטל הרגולטורי, הנושא של רישיון עסק שהוא כרגע בעייתי, כל הנושא של שלטון מקומי מול שלטון מרכזי בארץ לא עובד מספיק חלק, צריך לשפר אותו.

ניר בן-אהרון: זה הנושא של השלטון המקומי והיכולת שלו לסייע לעסקים שנמצאים בקרבו גם כן צריכים לשפר את המצב, בעיקר ברשויות המקומיות החלשות יותר, שזה בעיקר הרשויות המקומיות.

ניר בן-אהרון: נושאים של פריפריה, גם כן היכולת לעבוד שם.

טלי פלוסקוב: זאת אומרת לתת העדפה לפריפריה?

ניר בן-אהרון: זה פחות העדפה ויותר היכולת לתת לפריפריה לפתח אסטרטגיות מקומיות, כי כל מקום, כל פריפריה היא פריפריה מסוג אחר והפתרונות לשם הם אחרים, אם אנחנו כשלטון מרכזי ניתן פתרון אחד לכל סוגי הפריפריה, אנחנו בעצם לא ניתן את הפתרון האופטימלי, צריכים לתת לאזורים עצמם את היכולת לפתח לעצמם את הכלים שלהם גם כן, לסייע להם בזה.

ניר בן-אהרון: יש נושא של העלאת הפריון, הפריון בישראל מצאנו שבהרבה מקרים הוא לא גבוה בעסקים הקטנים ובינוניים ויש הבדל גדול בין עסקים קטנים ובינוניים לעסקים גדולים, צריכים לסייע לעסקים להגדיל פריון, כך שיש סט מאוד גדול של כלים, קשה כרגע לפרוש אותו בדיון אחד.

טלי פלוסקוב: יש לנו לפחות עשר הצעות חוק לשיפור המצב הקיים, מהמסמך שדיברת, ה-300 עמודים?

ניר בן-אהרון: כרגע סיימנו אותו, ועכשיו יש לנו גם שר חדש, אז אני מקווה שביחד איתו אפשר יהיה להגיש הצעות חוק.

בני חזן: אני יכול לתת לך שני נושאים - - -

אברהם נגוסה: תציג את עצמך.

בני חזן: אני מנהל מט"י חולון, מנהל מעלות ומרכז שטיין מטעם משרד העלייה והקליטה.

בני חזן: אנחנו מטפלים בעולים חדשים בתחום היזמות העסקית להקמת עסקים מזה כבר כמעט 21 שנים.

בני חזן: שני דברים שאני יכול לתת לך תשובה מידית שכן הוועדה יכולה לתת את הערך המוסף שלה ולסייע בהם – דבר אחד, הנושא של ההלוואה.

בני חזן: קודם כל אני רוצה להסביר ולהפריד כאן, משרד הכלכלה מסייע אך ורק ליזמים ותיקים, לא לעולים.

בני חזן: עולים חדשים זה אך ורק משרד העלייה והקליטה.

בני חזן: לגבי הנושא של העולים החדשים, בקרן עצמה יושבים בוועדה ומאשרים את ההלוואות לעולים להקמת עסקים, יושבים נציגי בנק, ולצערי הרב יש רק בנק אחד שזכה במכרז, ולא שני בנקים, וקורים לא מעט מצבים שהבנקים, מטעמי שמרנות, לא מאשרים הלוואות.

בני חזן: לא מאשרים לאותם יזמים הלוואות, ומה שאנחנו עושים במקרים כאלה, אנחנו מגישים את אותה בקשה, את אותה תכנית עסקית או לבנק אחר, או לקרנות אחרות, והיו לי לא מעט מקרים שכן אושרו הלוואות במקומות אחרים או בבנק אחר, כך שברגע שיש רק בנק אחד שהוא עם הקרן, אין תחרות.

טלי פלוסקוב: אז איך אפשר לעשות, איך לפתוח את ה - - -

בני חזן: אם אתם יכולים לגרום לזה שבאותה קרן יהיה יותר מבנק אחד, - - -

טלי פלוסקוב: זה המכרז?

טלי פלוסקוב: במכרז כמה בנקים היו?

ענת אברג'יל: משרד האוצר יצא במכרז אחד, אמנם בשיתוף עם משרד הקליטה, אבל מי שנותן את הטון כמו שאנחנו מבינים ויודעים זה משרד האוצר.

ענת אברג'יל: והוא כיוון לבנק אחד.

ענת אברג'יל: בעבר היו שלושה בנקים, ולאט לאט מחוסר כדאיות כנראה, ירדו.

טלי פלוסקוב: מתי המכרז נגמר?

טלי פלוסקוב: מתי אפשר לשנות את המצב?

ענת אברג'יל: הוא התחיל ביוני 2013, מן הסתם זה לחמש שנים, אז בואו נחכה 18', 19'.

טלי פלוסקוב: לשנות את התנאים צריך לסיים את המכרז הקיים, לפי מה שאתה אומר.

טלי פלוסקוב: אבל אני מסכימה לגמרי שזה - - -

ענת אברג'יל: עוד משהו שבאמת, אולי כבר דיברתי עליו בשנה שעברה בדיוק באותה ועדה ולא קרה כלום, יש מחסום, עולה חדש שמגיע לקבל הלוואה, נניח שגובה ההשקעה שלו הוא חצי מיליון, מאתנו הוא יכול לקבל רק 125,000 שקל, והתנאים הרבה יותר טובים במשרד הכלכלה, אז אחד כמו בני חזן, יועץ טוב, יבוא ויגיד לעולה "הבט, מגובה של החצי מיליון, ניקח 125,000 ממשרד הקליטה, ואת היתרה, נלך למשרד הכלכלה", אבל לא, הפלא ופלא, יש חסם.

ענת אברג'יל: שנתיים צריך להיות צינון.

ענת אברג'יל: עולה שקיבל ממשרד הקליטה הלוואה, לא יכול לקבל אחר כך מהקרן בערבות המדינה במהלך השנתיים, אז יש דילמה.

ענת אברג'יל: או קיי, אז בוא ניקח את הכל ונשלח אותו לערבות המדינה.

ענת אברג'יל: כמה עולים חדשים עוברים את המסננת של הקרן בערבות המדינה, אני לא יודעת, אני מאוד אשמח לשמוע מניר אם יש לו נתונים כמה עולים חדשים קיבלו ב-2016 הלוואות, אבל אני חושבת שזה לא במקום.

ענת אברג'יל: אם אנחנו רוצים לייעל ולעזור לעולה החדש, למה צריך - - -

ניר בן-אהרון: דרך אגב, הוא יכול לקבל עד 250,000, הוא יכול לקבל 125,000 ו-125,000.

ענת אברג'יל: כן.

ענת אברג'יל: 250,000 בשתי פעימות.

ענת אברג'יל: יש תנאים, באמת אם הוא עבר את הארבע שנים והוא עבר כבר את הזכאות, הוא כבר לא שם.

אברהם נגוסה: מצטרף אלינו חבר הכנסת עודד פורר, שהיה מנכ"ל משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: אני מדגיש זאת כל הזמן כי לו יש את הידע והוא מכיר גם את כולם, וגם את הבעיות.

אברהם נגוסה: אנחנו מקבלים גם עזרה ממנו בידע במה שקורה במשרד הקליטה.

אברהם נגוסה: אתה רוצה להתייחס בשלב הזה?

עודד פורר: אני אתן כמה מילים כי אנחנו רצים פה בין לבין, היה גם אירוע של נעל"ה באודיטוריום שהיה חשוב שתהיה נוכחות שם.

עודד פורר: אבל בשבילי זה חשוב פעמיים, זה חשוב פעם אחת כי זה העולים ופעם שניה כי זה עסקים קטנים.

עודד פורר: אולי אני חוזר על דברים שנאמרו פה - - -

אברהם נגוסה: אולי באמת אם אתה מכיר את הפרש הזמן שזה חסם לעולים, שנתיים, האם יש אפשרות לצמצם את זה?

עודד פורר: מה זאת אומרת שנתיים?

אברהם נגוסה: עולה חדש שקיבל הלוואה ממשרד ה - - - תקופת צינון.

עודד פורר: על זה אני רוצה לדבר.

עודד פורר: רק כמה דברים שכן חשוב להגיד, ראשית, אני חושב שעולים ביזמות, ואני מניח שראיתם פה, ראינו כמה פעמים את הנתונים האלה, הם בדרך כלל מצליחים יותר ושורדים יותר מאזרחים רגילים.

טלי פלוסקוב: אזרחים ותיקים.

עודד פורר: אזרחים ותיקים.

עודד פורר: תמיד הייתי אומר שעולה בנשמה שלו הוא יזם.

קריאה: זה קשישים, אזרחים ותיקים.

קריאה: גם לזה לא התכוונת.

עודד פורר: גם נכון.

עודד פורר: צברים.

אברהם נגוסה: בני עולים.

בני חזן: אי אפשר להגיד צברים כי חלקם זה תושבים חוזרים שהם גם זכאים.

טלי פלוסקוב: הסתבכנו.

עודד פורר: והתושבים החוזרים הרבה פעמים חווים את אותה חוויה.

עודד פורר: החוויה היזמית.

עודד פורר: עולה, צריך לעזוב את המשפחה שלו, את הבית שלו, את החברים שלו, ללכת אל מקום לא נודע, עם הרבה אי וודאות שזה בדיוק כמו לפתוח עסק.

עודד פורר: אני אומר את זה כמישהו שניהל עסק עצמאי לא מעט זמן, אחד הדברים שאתה מתמודד איתם הכי הרבה זה לחיות באי ודאות.

עודד פורר: זה שאתה לא יודע מה קורה מחר בבוקר, אתה לא יודע אם ישלמו לך בעוד חודש, ואתה לא יודע אם תראה, ויהיו קליינטים ולא יהיו קליינטים, ואתה לומד לחיות עם אי הוודאות, ואני חושב שעולים מתמודדים עם זה מעצם העלייה שלהם, אז באופן טבעי בבטן הם יזמים.

עודד פורר: ואולי זו אחת הסיבות שהם גם מצליחים יותר.

עודד פורר: הם יותר שורדים, הם יותר חזקים, וצריך חוזק בשביל לקיים עסק.

עודד פורר: אין מה לעשות, צריך עמוד שדרה חזק בשביל זה, והעולים יש להם את זה.

עודד פורר: לכן רואים באמת הצלחה יותר רחבה שלהם.

עודד פורר: יש עוד תופעה מעניינת, ולכן משרד העלייה והקליטה השקיע המון בתחום הזה, עסקים של עולים מעסיקים יותר עולים.

עודד פורר: זאת אומרת אתה כותב שאתה הצלחת לייצר עסק, שעולה יזם פתח עסק במדינת ישראל, בדרך כלל הוא יעסיק בעסק שלו עולים, והוא ייתן להם את אותה עדיפות שאנחנו כל הזמן מנסים לתת בעידוד תעסוקה, וכך הם מרוויחים כמה פעמים, ומזה נולדה הקרן הזו ליזמות.

עודד פורר: אני חייב לומר על הקרן הזו, שאגב, היא יוזמה שעשה אותה קודמי, את אותה קרן, הצליחו לקחת בחשיבה נכונה 10 מיליון שקל שהיו בתקציב ניתנים להלוואות בתוך המשרד, בקושי, ולמנף את זה ל-50 מיליון שקל קרן.

עודד פורר: זו קרן רצינית, זו קרן משמעותית, היא מחלקת באמת הרבה מאוד הלוואות ומסייעת להמון עסקים, או שיוזמים אותם כיזמים, או כאלה שמצליחים לסייע לעסק קיים.

עודד פורר: כן אני יכול לומר שלדעתי המפתח הוא באמת דווקא בייעוץ שניתן מסביב בחינם, והעובדה שהעולה מגיע מוכן, בשל, כשהוא יודע באמת את כל התנאים וזה המעטפת שנותן משרד העלייה והקליטה.

עודד פורר: הקרן הזו היא עדיפות שניתנת לעולים מתוקף זה שרוצים גם לעודד את העניין הזה, וגם מבינים בחסם שיש הרבה פעמים לעולים במקומות אחרים.

עודד פורר: הטעות שעושים זו החסימה הזאת בין הקרן הזו לקרנות של משרד הכלכלה, וצריך להפריד, לא לקיים את המחסום הזה.

עודד פורר: אני חושב שבעניין הזה צריך למצוא לזה את הפתרון, אני לא יודע אם זה בתקנות של משרד הכלכלה או בתקנות של משרד העלייה והקליטה, אני יכול להבטיח לכם דבר אחד – זה כנראה הנחייה של החשב הכללי, זה לא הגיע מאיזה שהוא מקום.

עודד פורר: לכן זה מגולגל בהחלט לפתחו של משרד האוצר.

עודד פורר: אני חושב שדווקא היום משרד העלייה והקליטה בוודאי חפץ בעניין הזה ולא תהיה לו התנגדות, משרד הכלכלה ומשרד האוצר מוחזקים בידי אותה מפלגה, אני לא רואה סיבה שלא נצליח ביחד לקדם את העניין הזה, טלי, נאפשר את זה.

עודד פורר: יש את החששות של כסף שיזלוג מפה לפה, הרי בסוף, אין עובדות ההלוואות בקרנות מדינה?

עודד פורר: נותנים חצי מיליון שקל בקרן מדינה, אומרים למי שלוקח "תביא 30% בטחונות".

עודד פורר: איזה בטחונות הוא מבין?

עודד פורר: הוא מקבל את החצי מיליון שקל, סוגר 150,000, 170,000 שקל מהם בצד ואומר "זה הביטחון שלי", אז מה שנקרא כולם מסתובבים מסביב לעצמם.

עודד פורר: צריך לאפשר לעולה לגשת גם לפה וגם לפה, ליהנות משני העולמות האלה כדי לפתח את העסקים האלה, בסוף המדינה מרוויחה מזה, אני אספר באנקדוטה קטנה על קרן פילנתרופית שקיימת, כדי שתבינו, היא התחילה בכלל באפריקה בעידוד יזמות, קרן נתן קירש, שאומרת "אני אתן הלוואות בלי בטחונות".

עודד פורר: מה שנקרא, אני סומך עליכם שכשיהיה לכם תחזירו לי, ועושים תכנית עסקית ופורשים עם הלווה את מה שמתאים לו, כדי לעודד אנשים לפתוח עסקים.

עודד פורר: בלי בטחונות, בלי סיפורים.

עודד פורר: מה אחוז ההחזרים?

עודד פורר: למעלה מ-90%.

עודד פורר: הקרן הזו מצליחה לבד.

עודד פורר: זה נכון, אין מה לעשות, 10%, 5%, שווה את ההשקעה.

עודד פורר: כמה כסף משרדי ממשלה זורקים על פרויקטים אחרים שלא מבינים תוצאות?

עודד פורר: יש לנו פה תוצאות של למעלה מ-90% הצלחה.

עודד פורר: אני חושב שאין סיבה לא לקחת ולחבר את זה, ואולי אם אנחנו צריכים להוציא משהו קטן מהיום הזה, בואו נוציא את זה, נפסיק את המגבלה הזאת.

ענת אברג'יל: בשנה שעברה אמרתי את אותם הדברים, וזה לא - - -

טלי פלוסקוב: תרשמו את זה כהמלצת וועדה.

עודד פורר: ונעביר את זה גם לשרת העלייה והקליטה, וגם לשר הכלכלה וגם לשר האוצר.

בני חזן: ברשותך, אני רוצה להוסיף רק לדברים שלו שקשור עדיין בקרן בערבות המדינה, שממש לאחרונה הוציאו, כנראה מהאוצר, הנחיה שהבנקים בקרן בערבות המדינה יוכלו לשלוח את האנשים שמגיעים אליהם אך ורק לנציגים של משרד הכלכלה, וכאן יש פגיעה נוספת בעולים, כי אם עולה מגיע לבנק ורוצה הלוואה, במקום לשלוח אותו לנציגים של משרד ה- - -

טלי פלוסקוב: מי יכול להוציא הנחיה כזאת?

בני חזן: או משרד הכלכלה או השר.

עודד פורר: נפנה ביחד, שרת העלייה והקליטה, הכלכלה, והשר, שיעשו סדר ביניהם בעניין הזה.

אברהם נגוסה: בסדר גמור.

אברהם נגוסה: אנחנו נפעל בתחום.

אברהם נגוסה: אני רוצה שנשמע את נציגי הארגונים.

אברהם נגוסה: בבקשה ולאד שוביק.

ו': קודם כל תודה על ה - - - בשנים הראשונות, וגם מי ש- - - 15 שנים הוא עדיין בסיכוי שיום אחד באים אליו, באים בטענות ש - - -

טלי פלוסקוב: זה שייך לא רק לעולים חדשים, זה בעצם לכל העסקים במדינת ישראל, של כלל האזרחים.

ו': - - -

טלי פלוסקוב: נכון.

טלי פלוסקוב: הם יותר מסתבכים מהסיבה הזאת.

ו': - - - בתום לב, ואנשים שבאמת רוצים - - -

עודד פורר: אני רק אגיד בהקשר הזה, אדוני, שאם אנחנו גם עוסקים בעצמאים, אדוני היושב ראש, חשוב לציין ששר הביטחון הזה הוסיף עכשיו תוספת של 25% לתגמולים שמקבלים עצמאים שיוצאים למילואים.

עודד פורר: אני אומר את זה גם כעצמאי שעשה מילואים, אתה כעצמאי שעושה מילואים אתה מפסיד פעמיים.

עודד פורר: אתה לא יכול להפסיק לתת שירות בעסק שלך, אני הייתי יושב לפעמים בלילות עם הלפ-טופ, כי אין דבר כזה שלא תענה ללקוחות שלך או שלא תהיה להם זמין, אותם לא מעניין שאתה במילואים.

עודד פורר: גם בהקשר הזה, אני חושב שזה ראוי לציון ואני מסכים לחלוטין עם הבקשה לתת עדיפות לחיילי מילואים.

עודד פורר: לא אכפת לי להוסיף את זה, אגב, בפניה שלנו לשר האוצר שר הכלכלה ושרת העלייה והקליטה, שגם בקרנות האלה, בכל הקרנות, אגב, קרנות של משרד הכלכלה שניתנות לכולם, יינתן שם ניקוד עדיפות למי ששירות שירות צבאי לאומי או אזרחי, ועוד ניקוד עדיפות למי שגם משרת במילואים.

ו' שוביק: - - - סבא שלי ז"ל השתתף רק במלחמה אחת, מלחמה גדולה.

אברהם נגוסה: הנקודה ברורה.

טלי פלוסקוב: אדוני היושב ראש אני מתנצלת, אני צריכה להיות בחמש בחיפה ואתה יודע מה זה הכבישים.

טלי פלוסקוב: אני רוצה באמת להודות על הדיון ואני פונה כאן לנציגים שלנו, של המשרדים.

טלי פלוסקוב: אתם נפגשים עם האנשים, אתם נפגשים עם הקשיים.

טלי פלוסקוב: אנחנו כאן כדי לחוקק.

טלי פלוסקוב: אז גם אם יש משהו שאתם מרגישים שצריך לתקן אותו, בשביל זה אנחנו כאן, אפילו כאן בוועדה, גם במייל אישי, תזרקו לנו, אנחנו באמת יכולים ורוצים מאוד לעזור לעולים חדשים בעסקים.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: מנכ"ל איגוד המוסכים בבקשה.

אריה אשד: תודה.

אריה אשד: רק תיקון קטן, הפרויקט שלנו הוא לא עם משרד הכלכלה, הוא עם משרד העבודה והרווחה, האגף להכשרה מקצועית שעבר לא מזמן ממשרד הכלכלה למשרד העבודה, יחד עם הסוכנות היהודית ויחד עם משרד הקליטה.

אריה אשד: במסגרת התכנית, זה לסייע לעסקים קטנים, יותר נכון סיוע בגיוס כח אדם, מה שחסר היום בצורה די משמעותית בעיקר בכל העסקים שהם עסקים שנבנים על כח עבודה עמלני, ששם זה חסר, ומשם גם נולד הצורך, לגייס כח אדם.

אריה אשד: הפרויקט הזה הוא כרגע בשלבים ראשוניים שלו.

אריה אשד: הוא התחיל בשלהי 2016, הוא משולב עם שאר המשרדים, כאשר יש לו ארבעה שלבים עיקריים: יש לו שלב של תהליך האיתור והמיון והגיוס של העולים בחו"ל.

אריה אשד: ותיכף אני אגיד איפה זה מתבצע היום.

אריה אשד: תהליך איתור הגיוס של העולים בחו"ל.

אריה אשד: השלב השני זה העלייה והקליטה של השפה באותם מרכזי עולים שלשם הם מיועדים, ואנחנו כבר יודעים לאן אותם עולים מיועדים.

אריה אשד: השלב השלישי יהיה השלב של ההכשרה המקצועית הרלבנטית, כשבסוף השלב הזה אותם בוגרים יקבלו תעודה מקצועית, אני מדבר כרגע על ענף הרכב שאותו אני מייצג, הם יקבלו תעודה מקצועית מטעם משרד העבודה על ההכשרה המקצועית שהם עוברים, ולאחר שהם יגמרו את השלב הזה, הם ישולבו בעבודה בתוך המוסכים.

אריה אשד: הפרויקט הזה אמור להיות כרגע לאזור הצפון, הוא אמור לסייע לעסקים, בעיקר מוסכים, באזור הצפון שסובלים ממחסור של כח אדם.

אריה אשד: הוא פרויקט שמשלב בתוכו גם ציונות, גם הכשרה, גם השמה, וגם חיזוק פריפריה.

אריה אשד: עד היום עשו שלושה סבבים מינואר, שלושה סבבים של סיורים וגיוס כח אדם במדינות חבר העמים לשעבר, אחד זה ברוסיה, אחד בבלארוס והשלישי באוקראינה.

אריה אשד: אני יכול להגיד לכם שעד היום יש עשרות מתעניינים, כאשר תאריך היעד לעלייתם ארצה יהיה בסביבות חודש מאי-יוני, שאז הם יופנו למרכזי קליטה בקרית ים שבאזור הצפון, ולאחר שלב לימוד השפה, הם יתחילו את ההכשרה המקצועית שלהם.

אריה אשד: הפרויקט הזה הוא פרויקט או יוזמה של גם פקידות חרוצה, לפחות באזור הצפון, של משרד העבודה, שאני חייב לציין אותה לחיוב ולטובה, השם של מי שעומד בראש המחוז שם זה איסר דובדבני, שלנו, כאיגוד מוסכים, כמי שצמאים לכח אדם ולקידום התחום הזה, הוא יכול לעזור גם לעולים בצורה, זה לא יזמות לפתוח עסק, אבל זה בעצם נותן להם את הגשר כשהם באים למקום שהקליטה היא קשה, ואז יש להם בית, יש להם מסגרת מהשלב הראשון, גם בשפה, גם בהכשרה המקצועית וגם אחר כך כמובן בהשמה בעבודה.

אריה אשד: אני חושב שהמודל הזה יכול להיות מודל שיכול להיות טוב לכל המגזרים, אנחנו כמובן נרצה לפתח אותו גם במקומות אחרים בארץ.

אריה אשד: הדגש הראשון היה סיוע לפריפריה גם כן, כי המקומות באזור הדרום ובאזור הצפון יש להם מצוקות יותר קשות מאשר באזור המרכז וירושלים.

אריה אשד: זה הפרויקט, ואני גאה להיות חלק ממנו.

אריה אשד: רק להוסיף שאני כמובן נציג איגוד המוסכים אבל אני גם נציג לה"ב, כי אנחנו כאיגוד המוסכים חברים בלה"ב, וזה המקום שממנו באנו גם כן.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לנציג הארגון ולאחר מכן ארצה שתתייחסי.

אברהם נגוסה: בבקשה.

עמשו יעקב: (מדבר באמהרית)

אברהם נגוסה: הוא אומר שהוא הקים עסק, יש לו עסק והוא פנה לקבל הלוואה כעולה חדש, ואז הפנו אותו לנתניה למט"י, ושם היו עוד שני חברים שלו, שלושתם פנו למט"י, ביקשו מהם למלא טפסים, הם מילאו את הטפסים ולאחר מכן מתקשרים ומנסים ואף אחד לא עוזר להם.

אברהם נגוסה: אמרו להם לשלם אגרה של 250 שקל, הם שילמו.

אברהם נגוסה: זה היה ב-2013.

אברהם נגוסה: הם שילמו ומילאו את הטפסים, יש העתק של הטפסים שהם מילאו, אמרו להם תשלמו אגרה של 250 שקל ואחר כך לא היה קשר.

אברהם נגוסה: גם המקרה שלך.

קריאה: אנחנו מעכו, אבל זה מצב מאוד מוכר.

אברהם נגוסה: יש לו עסק, הוא רצה לקבל הלוואה, שלחו אותו למט"י נתניה ומט"י אמר תמלאו טופס, תשלמו אגרה 250 שקל, זו הקבלה.

בני חזן: לא הגישו אותו עם תכנית עסקית?

בני חזן: זה סכום לתכנית עסקית.

עודד פורר: עשו לך תכנית עסקית?

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית)

עמשו יעקב: (מדבר באמהרית)

אברהם נגוסה: הוא הגיש תכנית עסקית דרך רואה חשבון, יש לו רואה חשבון, והבטיחו לו, אמרו לו "אנחנו ניתן לך" ואחר כך הם נעלמו.

עמשו יעקב: (מדבר באמהרית)

אברהם נגוסה: הם באו וביקרו בחנות.

אברהם נגוסה: זה בחולון, נכון?

עמשו יעקב: לא, ביפו תל אביב.

ענת אברג'יל: בעקרון כמו שאתם מבינים, הבנק הוא זה שבסוף נותן את האור הירוק.

ענת אברג'יל: אנחנו מלווים את העולה, הצמידו לו יועץ, הכינו לו תכנית עסקית אחרי שליוו אותו וראו היתכנות כלכלית, הכינו לו תכנית עסקית, הוא שילם, הדבר היחיד שניתן לשלם זה רק התכנית העסקית, יתר השירותים שלנו הם בחינם, 250 שקלים.

ענת אברג'יל: את התכנית העסקית מעבירים לוועדה, לפני הוועדה באים רואים את העסק, המליצו כנראה לוועדה, הוועדה בבנק מצאה לנכון לא לתת לו הלוואה.

ענת אברג'יל: זה כנראה מה שקרה.

ענת אברג'יל: כנראה שהבנק החליט שהם לא מוכנים לתת לו את ההלוואה, אבל מה שמסקרן אותי, לא הודיעו לו את זה?

ענת אברג'יל: אף אחד לא יצר איתו קשר?

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית)

עמשו יעקב: (מדבר באמהרית)

אברהם נגוסה: הוא אומר שהם לא העבירו את זה לבנק, אחרי שהם שילמו ובאו וראו את החנות, ולא אמרו להם אם מגיע או לא מגיע לנו, או שיפנו אותם לבנק או לא, הם פשוט ניתקו את הטלפון ונעלמו, ומאז הם לא יכולים להשיג אותם.

ענת אברג'יל: אז כך, מה שאני רואה פה בדו"חות, לא נעים, אבל הדו"חות מראים פה על הפסדים.

ענת אברג'יל: אז מכינים תכנית עסקית, הוא מצמיד את כל הניירת הרלבנטית, וכפי שזה נראה, הבנק לא ייתן לו הלוואה.

אברהם נגוסה: אבל לא אמרו לו.

אברהם נגוסה: למה לא מסבירים?

ענת אברג'יל: אבל איך יכולים להגיד לו?

ענת אברג'יל: מתחילים להכין את התכנית העסקית ולאט לאט מגיעים לעובי הקורה ושם רואים את ההכנסות, רווח, הפסדים, מבקשים ממנו כל מיני אובליגו של הבנק, ורק אז רואים את זה.

ענת אברג'יל: אבל בהחלט היה אפשר אולי לראות כבר קודם לכן, לפני התכנית העסקית, לשמוע ממנו, אם הוא היה יודע שבאמת הוא בהפסדים ואז אולי להגיד לו "הבנק הזה לא ייתן לך, בוא נלך לקרן פילנתרופית או מישהו שאולי כן יסייע לך".

ענת אברג'יל: אני את זה צריכה לבדוק לעומק, אבל אין דבר כזה שלא ענו לו.

ענת אברג'יל: מט"י שריר וקיים עד היום, בדרך כלל הוא מגיע לפה בימים כאלה.

אברהם נגוסה: כן, בפעם הקודמת היו פה בדיון.

ענת אברג'יל: נכון.

ענת אברג'יל: הם בדרך כלל מגיעים גם לפה.

ענת אברג'יל: הוא מחולון, גולן מירושלים ומנתניה בדרך כלל הוא מגיע, היום הוא לא הגיע במקרה, אבל צריך לבדוק את זה.

עמשו יעקב: (מדבר באמהרית)

אברהם נגוסה: הוא אמר שהיה לו עסק גם באתיופיה הוא פשוט העתיק אותו, גם לא זכה במענק הזה וגם לא זכה בהלוואה, והוא לא מכיר יוצאי אתיופיה שזוכים בתנאים האלה, והוא אומר שאם היו באים ואומרים לו, קודם כל הוא יודע שהניהול שלו בסדר, אבל אם היו מסבירים לו, הם היו עושים את עבודתם, הוא אומר "זו בעיה שלי.

אברהם נגוסה: אבל לא הסבירו לנו.

אברהם נגוסה: שילמנו את הכסף והם נעלמו".

ענת אברג'יל: אני אבדוק את זה, אני מצלמת את הטפסים ואני אבדוק את זה ונחזור אליו.

אברהם נגוסה: בסדר.

אברהם נגוסה: בבקשה גברת.

הילה נויבך: אני היועצת המשפטית של לה"ב, לשכת ארגוני העצמאים.

הילה נויבך: אנחנו בין היוזמים של היום הזה, יום העסקים הקטנים בכנסת, ונתון שעולה בכל הדיונים שאנחנו משתתפים בהם היום, זה שבשנת 2016 למעלה מ-43,000 עסקים נסגרו.

הילה נויבך: הנתון הזה הוא נתון כואב כי אנחנו יודעים שהעסקים הקטנים הם אחד ממנועי הצמיחה העיקריים של המשק, ואני חושבת שהמודל שאריה הציג פה מקודם הוא משהו שצריך אולי לקחת ולנסות להעתיק לתחומים נוספים, כי השילוב הזה של עסקים קטנים שיש להם קשיים ויש להם מחסור ומצוקות, ויש לנו פה עולים שמתמודדים עם חסמים וקשיים להשתלב בשוק, הוצג פה מודל מאוד ייחודי ומעניין שצריך לנסות למצוא את הענפים הנוספים ומשרדי הממשלה הנוספים, שיוכלו לחבור ולהעתיק את זה לעוד מקומות, זה יהיה WIN-WIN לכולם, גם לעולים, גם לעסקים, גם לכלכלה ולכולנו.

הילה נויבך: אני חושבת שצריך לנסות למצוא את המקומות הנוספים לאמץ את זה.

אברהם נגוסה: זה רעיון טוב, אבל לצערי הרב היום אין כאן נציג ממשרד הקליטה מהתחום הזה, לא פה, נציג הסוכנות לא פה, משרד הכלכלה זה לא כל כך שייך לפי מה שהבנתי מאריה.

אברהם נגוסה: השותפים שלכם זה הסוכנות ומשרד הקליטה, והנציגה שנמצאת היא בתחום היזמות ולא בתחום שלכם.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו בדיון הבא נתמקד בהצעתך.

אברהם נגוסה: כרגע חוץ מלהזדהות עם הרעיון שלך, אין לי מה לומר בנושא.

הילה נויבך: זה גם משהו.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

ליאנה גולדנברג: עליתי לפני שלוש שנים ואני גרה עכשיו בעכו, יש לי עסק.

אברהם נגוסה: אני רוצה שנציגת משרד הקליטה תקשיב לך, ענת בבקשה.

ליאנה גולדנברג: עליתי לפני שלוש שנים, אני עובדת בתור מהנדסת ויש לי עסק קטן, פרטי.

ליאנה גולדנברג: יש לי ארבע שאלות.

ליאנה גולדנברג: קודם כל אני מודה לירושלים ולקליטה ולמשרד החינוך בלימוד השפה, והמדינה עשתה הרבה בשבילנו, לעולים החדשים, אבל אני רוצה להגיד משהו, יש בעיות, לפחות מה שאני מרגישה בעכו.

ליאנה גולדנברג: קודם כל זו בעיה, מה שאני מכירה, עם הקורסים שנותנים לנו 70% סובסידיה ממשרד התעשייה, ומשרד הקליטה.

ליאנה גולדנברג: אני ניסיתי לקבל את הסובסידיה ובשביל זה מצאתי קורסים שמתאימים לי.

ליאנה גולדנברג: את הקורסים נותנת החברה "אקדמון" בקרית אתא.

ליאנה גולדנברג: בתל אביב הקורסים עולים 15,000 שקל, ובקרית אתא נתנו לי הנחה ועשו 11,000 שקל.

ליאנה גולדנברג: בשביל לקבל אישור לסובסידיה, הייתי צריכה לשלם את כל הקורס, מחיר של כל הקורס, 11,000.

ליאנה גולדנברג: שילמתי.

ליאנה גולדנברג: קיבלתי קבלה ששילמתי.

ליאנה גולדנברג: הבאתי למשרד התעשייה, והפקידה לקחה, ביקשו למלא טפסים, מילאנו והכל בסדר, אמרו שנקבל תשובה תוך שבועיים, קיבלנו תשובה שיש הרשאה לקבל את הסובסידיה.

ליאנה גולדנברג: ואני מחכה מתי הקורסים מתחילים.

ליאנה גולדנברג: הם צריכים להתחיל לדוגמה, למשל ב-1.7.

ליאנה גולדנברג: לא התחילו ב-1.7, וגם ב-1.8 לא מתחילים בגלל שלא הצליחו לאסוף קבוצה.

ליאנה גולדנברג: בסוף אוגוסט מתקשרים אלי ממשרד התעשייה ואמרו "זהו, את לא יכולה לקבל סובסידיה", אבל אני כבר שילמתי 11,000 שקל.

ליאנה גולדנברג: ומה לעשות?

ליאנה גולדנברג: זו דרך לא נכונה.

ליאנה גולדנברג: אני לא יודעת מה לעשות.

אברהם נגוסה: את צודקת, אני רוצה לדעת.

אברהם נגוסה: את השתתפת בקורס?

ליאנה גולדנברג: לא, הקורס ככה - - -

אברהם נגוסה: גם לא השתתפת בקורס וגם לא קיבלת את הכסף שלך.

אברהם נגוסה: מה ששילמת החזירו לך?

ליאנה גולדנברג: בעוד חצי שנה.

ליאנה גולדנברג: זו הייתה בעיה מאוד גדולה.

אברהם נגוסה: רגע, זה לא יכול להיות.

אברהם נגוסה: אני רוצה להבין בדיוק.

אברהם נגוסה: אמרו לך שיש קורס בקריות, ואמרו לך שהקורס עולה 11,000 שקל, עכשיו אמרו לך שבגלל שאת עולה חדשה את מקבלת סבסוד אבל כדי לקבל את הסבסוד את צריכה לשלם 11,000 שקל בבת אחת ולהביא את הקבלה ואז על פי הקבלה יתנו לך מה שמגיע לך.

אברהם נגוסה: עד כאן אני צודק?

ליאנה גולדנברג: כן.

ליאנה גולדנברג: צודק.

אברהם נגוסה: אמרו לך במקום הלימודים "אין לנו קבוצה, לא הצלחנו לגבש קבוצה, לכן תחכי עוד חודש, עוד חודש" ואז בסוף אמרו "אין קורס"?

ליאנה גולדנברג: לא, הם לא אמרו שאין קורס.

ליאנה גולדנברג: "את יכולה לחכות, תחכי".

ליאנה גולדנברג: זהו.

אברהם נגוסה: עד מתי את צריכה לחכות?

ליאנה גולדנברג: לא אומרים.

ליאנה גולדנברג: מתי שתהיה קבוצה.

אברהם נגוסה: "מתי שתהיה קבוצה נזמן אותך".

אברהם נגוסה: לפני כמה זמן זה קרה?

ליאנה גולדנברג: לפני שנה וחצי.

ליאנה גולדנברג: אני כבר שנה וחצי עובדת.

אברהם נגוסה: לפני שנה וחצי, ואת עד עכשיו מאמינה שיהיה קורס?

אברהם נגוסה: את מאמינה שיזמינו אותך לקורס?

אברהם נגוסה: עדיין את מחכה לזה?

ליאנה גולדנברג: לא, לא מחכה.

ליאנה גולדנברג: אני ביטלתי את ההרשמה.

אברהם נגוסה: החזירו לך את הכסף?

ליאנה גולדנברג: החזירו, כן.

ליאנה גולדנברג: אבל זה היה בעיה עם הזמן שהם החזירו.

אברהם נגוסה: אוקיי, עכשיו קיבלת את הכסף בחזרה?

ליאנה גולדנברג: כן.

ליאנה גולדנברג: לא עכשיו, אבל לפני.

אברהם נגוסה: אבל 11,000 שקל קיבלת בחזרה?

ליאנה גולדנברג: כן.

אברהם נגוסה: טוב, לפחות הכסף שלך חזר.

אברהם נגוסה: מה משרד התעשייה - - -

ליאנה גולדנברג: משרד התעשייה עכשיו מרוצה בגלל שמצאתי עבודה.

אברהם נגוסה: אבל למה אמרו שלא מגיע לך?

ליאנה גולדנברג: אפילו יש בעיה, עוד - - -

אברהם נגוסה: בגלל שהקורס לא מתקיים?

אברהם נגוסה: יכול להיות?

ליאנה גולדנברג: לא, אני כבר לא הייתי במשרד התעשייה, בגלל שאין עם מי לדבר.

אברהם נגוסה: ענת, את מכירה את ה- - -

ענת אברג'יל: את הסיפור הזה?

אברהם נגוסה: לא, אם את מכירה בסדר, אני לא שואל ספציפית.

אברהם נגוסה: אבל התכנית הזאת של משרד העבודה.

ענת אברג'יל: קודם כל למשרד הקליטה יש ואוצ'רים לעולים חדשים, אני לא יודעת מה הזכאות שלהם מבחינת השנים, אבל הם נותנים 80% מהקורס, ובאמת צריך לשלם קודם כל ואז המשרד מחזיר, זה משרד הקליטה.

ענת אברג'יל: אבל היא דיברה לא על משרד הקליטה, אז למה סתם?

ענת אברג'יל: בואו נשמע את משרד הכלכלה.

אברהם נגוסה: רגע, אבל למה משרד העבודה נכנס, היא שלוש שנים, עוד לא עשר שנים, למה משרד הקליטה לא טיפל?

ענת אברג'יל: לא ברור לי.

אברהם נגוסה: יש לך מה להגיד לנו, אתה מכיר את זה?

ניר בן-אהרון: כל התחום הזה כרגע הוא במשרד העבודה והרווחה, לא אצלנו, ואני לא מכיר אותו.

אברהם נגוסה: הבנתי שאם עולה חדש מעבר ל-10 שנים, זה אוטומטית עובר למשרד העבודה, למשרד הכלכלה.

אברהם נגוסה: אבל היא אמרה שהיא שלוש שנים.

אברהם נגוסה: מדובר פה בעולה חדשה, שפחות מ-10 שנים.

אברהם נגוסה: למה הלכת לשם, למה לא למשרד הקליטה?

בני חזן: הייתה תקופה שמשרד העבודה נתן במסגרת לשכות תעסוקה למובטלים קורסים, והוא גם סבסד את זה.

בני חזן: גם אם הם עולים והוא ניגש כמובטל ללשכת תעסוקה, היו שם נותנים ואוצ'רים.

בני חזן: אז אולי היא ניגשה, את היית מובטלת?

אברהם נגוסה: היית מובטלת באותו זמן?

אברהם נגוסה: לא הייתה לך עבודה?

ליאנה גולדנברג: לא.

ליאנה גולדנברג: מתי קיבלתי אישור לסובסידיה, לא.

אברהם נגוסה: לא הייתה לך עבודה.

אברהם נגוסה: הבנתי.

ליאנה גולדנברג: לא, אני הייתי לא מובטלת.

ליאנה גולדנברג: הייתי אחרי אולפן.

ענת אברג'יל: היא לא עבדה, היא הייתה מובטלת.

ענת אברג'יל: זו הסיבה.

ענת אברג'יל: היא לא פנתה למשרד הקליטה, היא הלכה לשירות התעסוקה לחתום אולי אבטלה, מגיע לה אחרי אולפן, ושם הציעו לה ואוצ'ר דרך משרד - - -, לא משרד הקליטה.

בני חזן: באותה תקופה הם היו במשרד התעשייה והמסחר, עכשיו הם כבר לא במשרד הכלכלה.

ענת אברג'יל: נכון, הם נפרדו.

אברהם נגוסה: אני יודע, אבל גם באותו זמן, אני חושב שעניין הקורס היה במשרד הקליטה, לא?

ענת אברג'יל: כן, אבל אם היא הגיעה לשירות התעסוקה כאילו היא לא עולה חדשה.

ענת אברג'יל: כי שירות התעסוקה לא יודע את התנאים של העולים החדשים.

ענת אברג'יל: הוא יודע לקבל לקוח.

ענת אברג'יל: ואם היא אומרת שהיא מובטלת - - -

אברהם נגוסה: זה מראה שההנגשה של משרד הקליטה כלפי העולים החדשים, לא ברורה ולא מספיקה.

ענת אברג'יל: אבל שוב, אני לא רוצה לדבר כי אני לא תעסוקה.

ענת אברג'יל: אז אולי מה שאני אומרת זה - - -

ליאנה גולדנברג: סליחה, יש עוד - - -.

ליאנה גולדנברג: על מט"י כבר אמרו, הייתה בעיה, זו לא שאלה אחת, זה שתיים ביחד.

אברהם נגוסה: לגבי מט"י?

ליאנה גולדנברג: כן.

ליאנה גולדנברג: אחרי האולפן עשיתי משהו בשביל לימוד השפה העברית, זה מאוד טוב, בגלל שאני עכשיו מוכרת ואנשים מזמינים ומורות מזמינות.

ליאנה גולדנברג: וזה מוצא חן בעיניהם גם.

ליאנה גולדנברג: אני רוצה להראות לכם את זה אחר כך.

ליאנה גולדנברג: אני מתחילה את העסק הזה בעצמי, בלי עזרה מאף אחד.

ליאנה גולדנברג: אבל יש בעיה, אני עושה את זה במדפסת בבית בגלל שבית דפוס מאוד יקר בישראל.

ליאנה גולדנברג: מאוד יקר.

ליאנה גולדנברג: זה מחברת, אולי עולה לפחות 24 שקל מבית דפוס, ואני גם רוצה קצת להרוויח, וזה מאוד יקר.

ליאנה גולדנברג: וזה בבית דפוס הכי זול.

ליאנה גולדנברג: אבל המורים מאוד רוצים להזמין את זה, אני לא יכולה לעשות 1,000 מחברות ואין לי מקום אפילו לשמור.

ליאנה גולדנברג: אני יכולה לעשות 10, 20 ולא יותר, ואני גם לא יודעת כמה אולפנים יש בישראל.

ליאנה גולדנברג: ביקשתי עזרה מהיועץ במט"י.

ליאנה גולדנברג: הוא במקום להסביר לי איך יותר טוב לעשות, לעזור לי לעשות תכנית עסקית, אמרה "אוי, זה קשה, לא כדאי, לא צריך, את צריכה לעשות סלון בשביל תסרוקות", אני קצת מגזימה, אבל זו המשמעות של הדברים.

ליאנה גולדנברג: היא לא צריכה להגיד לי שזה קשה.

ליאנה גולדנברג: אני לא שואלת.

ליאנה גולדנברג: כל עסק זה קשה, כל התחלה היא קשה.

ליאנה גולדנברג: היא צריכה להגיד לי איך לעשות את זה בישראל, זהו.

ליאנה גולדנברג: היא צריכה להסביר לי לאן אני צריכה לפנות, לאיזה בנאדם אני צריכה לגשת.

ליאנה גולדנברג: היא לא צריכה להגיד לי שזה קשה.

ליאנה גולדנברג: ושאלה שלישית, פתחתי עסק ואני עושה תמונות, וזה משהו ראשוני בישראל, והצלחתי בזה.

ליאנה גולדנברג: אבל אין מקומות איפה שאני יכולה למכור.

ליאנה גולדנברג: עכשיו אני מוכרת תמונות ביפו, אבל זה מאוד רחוק מעכו, כל יום שישי, וכל יום שני אני צריכה לנסוע לתל אביב ולמכור שם וזה קשה בשבילי.

ליאנה גולדנברג: אני רציתי להצטרף ליריד, יש הרבה ירידים בישראל, אבל המחיר של המקום זה בשמיים.

ליאנה גולדנברג: המחיר הכי זול הוא 300 שקל על דוכן.

ליאנה גולדנברג: כשיש פסטיבלים, זה אפילו 600 שקל ליום, בצפת, פסטיבלים שהמחיר הוא 600 שקלים, וגם בעכו, זה מאוד יקר.

ליאנה גולדנברג: אני צריכה למכור הרבה תמונות כדי שיהיה לי רווח.

ליאנה גולדנברג: אני חושבת שאני לא היחידה, יש אמנים רבים וגם אין מקומות.

ליאנה גולדנברג: בקניון אין מקום בכלל לשכירות, ולשכירות זה לא כל כך טוב בגלל שתמונות זה לא בשביל קניונים.

ליאנה גולדנברג: צריך להיות מקום לאנשים, כמו נחלת בנימין, אבל בנחלת בנימין אין מקומות בכלל.

ליאנה גולדנברג: אולי אפשר לעשות עוד מקום כזה.

קריאה: ניסית במקרה למכור את המוצרים שלך דרך הדיגיטל, דרך הרשת?

קריאה: כמו ב-ETSI למשל?

ליאנה גולדנברג: באינטרנט יש לי פלטפורמה אף אחד לא פונה.

ליאנה גולדנברג: אנשים רוצים לראות.

קריאה: לא, בפלטפורמה כמו ETSI למשל?

קריאה: את מוכרת שם, יש לך שם חנות?

ליאנה גולדנברג: יש.

ליאנה גולדנברג: שנה וחצי לא מכרתי כלום.

ליאנה גולדנברג: אנשים מסתכלים.

אברהם נגוסה: היא אומרת שאנשים רוצים לראות ולגעת בזה.

ענת אברג'יל: ניסית בצפון, יש הרבה - - -

ליאנה גולדנברג: 300 שקל הכי זול.

ענת אברג'יל: רגע, ניסית לשים בצימרים תמונות עם טלפון ומי שקונה, מתקשרים אליך ולוקחים את זה?

ענת אברג'יל: זה מאוד מקובל.

ליאנה גולדנברג: אולי צריך יועץ לזה.

ענת אברג'יל: נכון.

ענת אברג'יל: אז בעכו יש יועצים טובים בתחום של תיירות.

ענת אברג'יל: תבדקי עם מט"י עכו.

אברהם נגוסה: יש פה אחת שאמרה שבמקום לעודד אותם מפחידים אותם.

אברהם נגוסה: זה לא בדיוק היא אמרה, אבל אני אומר את זה.

אברהם נגוסה: היא אמרה ש"זה קשה, זה לא כדאי לך" ודברים מעין אלה.

אברהם נגוסה: זה אחד.

אברהם נגוסה: השני הוא עניין המקום כדי לעודד אותם ולעזור להם לעמוד על הרגליים.

אברהם נגוסה: אני שואל את משרד הקליטה, במה אתם יכולים לעזור עם הדברים האלה?

אברהם נגוסה: האם האנשים ממט"י, האם אתם מכשירים את העובדים כיצד צריך להיות היחס כלפי העולים, ואיך צריך להדריך ולעזור כדי לעודד את העולים?

אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע מכם מה עושים במקרים כאלה, זה מקרה קלאסי שאנחנו רואים פה, עולה חדשה שעושה את המקסימום, עושה מאמצים כדי לעמוד על הרגליים מבחינה כלכלית, היא רוצה עזרה.

אברהם נגוסה: מה אתם עושים?

בני חזן: אני אגיד, קודם כל, כולנו יודעים שלהקים עסק פה בישראל לא קל, וקשה שבעתיים לעולה חדש להקים עסק.

בני חזן: המטרה שלנו היא קודם כל, וכאן הסל של משרד הקליטה מעמיד לרשותה, ואני לא יודע אם אותה גברת גם השתמשה, וחבל שלא השתמשה, אנחנו מאפשרים למשל באמצעות משרד הקליטה להגיע לסדנאות שבהן משתתפים בין 4-10 עולים חדשים בחמש שפות, בעברית, אנגלית, רוסית, אמהרית, צרפתית.

בני חזן: לפעמים עושים את זה גם בספרדית את הנושא הזה, אז זה אפילו שש שפות, כאשר זה בכל רחבי הארץ.

בני חזן: עולה יכול לבחור איזה סדנה שהוא רוצה בתחום היזמות.

אברהם נגוסה: אז בוא נשאל אותה, האם ידעת על הקורסים האלה?

בני חזן: לא ידעת על זה, שאת יכולה להשתתף בלי כסף?

ליאנה גולדנברג: אני כן רוצה, אני תמיד רוצה - - -

אברהם נגוסה: אבל היא לא ידעה.

אברהם נגוסה: פה יש כישלון של הנגשה, הסברה.

בני חזן: הסדנאות האלה, מטרת הסדנאות האלה שאותם עולים קודם כל יראו מה זה להקים עסק.

בני חזן: המטרה היא לא להפחיד, המטרה היא להראות ולתת כלים לאנשים, איך מקימים בישראל עסק ובגלל זה שהעולה מבין טוב יותר ברגע שזה בשפת האם שלו, בגלל זה אנחנו מעבירים את זה בשפות שונות, כאשר על פי הנחיה של משרד הקליטה, לא גובים שקל מהעולה בסדנאות האלה, והוא יכול להשתתף בכמה סדנאות שהוא רוצה.

בני חזן: גם בתחום של השיווק, וגם בתחום של הקמת העסק, וגם בתחום של עבודה מול רשויות המס, מס הכנסה, מע"מ, ביטוח לאומי, וגם איך לשווק את העסק באמצעות האינטרנט ורשתות חברתיות, כל הדברים האלה את יכולה להשתתף ואני חושב שיש את זה גם בעכו, אני חושב שהיא יודעת היטב, יש את זה בעכו ובקריות, זה ללא תשלום, משרד הקליטה הוא זה שמשלם על זה.

בני חזן: זה דבר ראשון.

בני חזן: אחרי שהעולה מקבל את זה, המטרה שלנו באמת היא שהעולה יפתח עסק שיש לו פוטנציאל ויש סיכוי שהוא גם יוכל להתפרנס.

בני חזן: בדרך כלל אנחנו לא אומרים לעולה "תשמע, העסק הזה, אל תפתח, אתה תיכשל" אנחנו מנסים באמצעות סיוע וליווי וייעוץ ללכת איתו יד ביד, כדי להסביר לו מה המשמעות של לפתוח את אותו עסק שהוא רוצה, והמטרה היא שהעולה יבחן בעצמו ויראה אם הוא מתאים ויכול לפתוח את העסק הזה, ויש סיכוי שהוא יתפרנס ממנו, או לא.

אברהם נגוסה: שמעת אותה, היא אמרה "אני אוהבת את העסק, אני רוצה לעשות את העסק הזה" והיא אומרת שהיא גם מצליחה.

ליאנה גולדנברג: יש בעיה באולפן הראשון, אין חומר לימוד אצל המורים.

ליאנה גולדנברג: אנשים מבוגרים כבר ולא זוכרים.

ליאנה גולדנברג: הם כותבים כולם את מה שיש בשיעור, כותבים פה, פה, ואין שיטה.

ליאנה גולדנברג: ואחר כך לא זוכרים איפה כתבו את זה ואיפה כתבו את זה, ולא יכולים ללמוד.

ליאנה גולדנברג: אני עשיתי את המחברת הזאת באולפן והצלחתי בשפה.

ליאנה גולדנברג: כן, עכשיו אני קצת מתרגשת ולכן אולי אני לא מדברת כל כך טוב, אבל אני עשיתי לפי המילים של המורה, מה שמורה נתנה לנו, עשיתי, והצלחתי רק אני במבחן באולפן, ולא שאני - - - אלא בגלל שהמחברת הזאת עזרה לי.

ליאנה גולדנברג: חשבתי אם אנשים לא יכולים לעשות, אז אני צריכה לעשות.

ליאנה גולדנברג: עשיתי את זה והראיתי למורה שלי, היא מאוד מרוצה שעשיתי את זה, ועזרה לי לבדוק שלא היו שגיאות, אבל אני לא יכולה לייצר את זה בישראל, זה מאוד יקר.

ליאנה גולדנברג: אולי משרד הקליטה, אתם עושים מתנות לעולים חדשים, ספרים, אני לא זוכרת את השם של המחבר, אבל זה לא יקר.

ליאנה גולדנברג: אני יודעת שיש בדפוס שלכם, אולי אתם יכולים לעשות בדפוס שלכם.

בני חזן: אגב, הדברים האלה מאוד חשובים אבל לפעמים זה לא כלכלי מבחינת בעל העסק.

אברהם נגוסה: הבנתי, אבל היא רואה בזה - - -

בני חזן: לפעמים אנחנו נאלצים להגיד לבנאדם, כאילו להוביל אותו למצב, שאולי גם לא כדאי לפתוח את זה, וקורים מצבים כאלה.

בני חזן: הרבה אנשים משתתפים בסדנאות, רואים, יושבים עם היועץ ואומרים "שמעתי, הבנתי, ראיתי, אולי לא כדאי בשלב הזה שאני אפתח עסק", וזה גם בסדר.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: רצית לדבר קודם.

קריאה: בני כבר אמר את רוב מה שהיה לי לומר, אבל אולי אני אוסיף.

קריאה: יש מאגר של יועצים עסקיים טובים בכל הארץ בשפות, במבחר שפות.

קריאה: וגם אם אותה יועצת שליוותה אותה לא חשבה שיש פוטנציאל עסקי ושהרעיון הזה יכול להחזיק מים, בסך הכל היא בטח רצתה, אנחנו מנסים גם להוריד יזמים מרעיונות שאין להם סיכוי, כי אם יזם, עולה חדש שמקים עסק וחלילה מסתבך, הוא יסתבך על פני שנים רבות וזה משפיע עליו ברמה הכלכלית, האישית, המשפחתית ואפילו הנפשית.

ענת אברג'יל: וגם על המדינה.

קריאה: כן.

קריאה: ואנחנו לא רוצים את זה, ולפעמים אנחנו גם יודעים להגיד ליזמים שבאים עם רעיונות שאנחנו רואים שהסיכוי לא גבוה, להגיד "תחשבו טוב, לא בטוח שזה כדאי", אין לי את הנתונים שעל סמכם קיבלה היועצת איזה שהוא מידע או החלטה להגיד לה שאולי לא כדאי, אבל גם אם זה לא נראה לך ולא מקובל, אפשר לחזור למט"י ולבקש יעוץ נוסף, בסך הכל מגיע לה סל של ייעוץ וליווי בהיקפים יפים ובחינם, אז לא יקרה שום דבר אם היא תקבל חוות דעת שניה של מומחה נוסף.

קריאה: יכול להיות שחוות הדעת תהיה אותו דבר כמו זו של היועצת הראשונה, יכול להיות שזה יהיה משהו אחר לגמרי.

קריאה: אבל אני ממליץ לה לחזור ולקבל ייעוץ מקצועי.

אברהם נגוסה: הזמן שלנו אוזל.

אברהם נגוסה: אני מבקש בקיצור.

בני חזן: אז חלק מהדברים והכלים שאנחנו נותנים להם זה גם איך לדעת איך לבדוק את רואה החשבון ואיך לעשות כל שלושה חודשים בקרה על הנתונים שנותן רואה החשבון ולא להגיד "אוקיי, יש לי רואה חשבון, הוא ייקח את האחריות", לא, זה לא נכון.

קריאה: רגע, לא הבנתי, באיזה נושא?

קריאה: איך להתמודד עם פשיטת רגל?

ו': מיסוי.

ו': זה הכי חשוב.

ו': מול הרשויות, מול מס הכנסה מול מע"מ, וביטוח לאומי.

בני חזן: בכל קורס כזה אנחנו נוגעים בנושא הזה, בנושא של מיסוי.

בני חזן: נוגעים.

בני חזן: כי אתה יודע, זה עולם מאוד רחב, הנושא של מיסוי.

בני חזן: אפשר לעשות תואר ראשון, שלוש שנים ללמוד את כל הנושא של המיסוי, מע"מ, מס הכנסה, יש אספקטים רחבים, במיוחד לעולים חדשים שיש להם כל מיני הטבות מיוחדות שכדאי.

בני חזן: אבל בקורס שאנחנו נותנים, אנחנו נותנים טעימה, דברים בסיסיים בלבד, כי אנחנו לא יכולים בתכנית הדרכה של כך וכך שעות לתת את כל היריעה וללמד איך עובד מס הכנסה ואת כל הדברים האלה.

בני חזן: לשם כך, דרך אגב, יש לנו אפשרות לתת לכל יזם יועץ, רואה חשבון, שנותן כמה שעות ליווי עסקי, יושב אתך נניח על העסק שלך, ונותן לך המלצות האם להירשם בצורה כזאת או אחרת.

ענת אברג'יל: עד חמש שעות.

בני חזן: כן.

בני חזן: חמש שעות ליווי חינם עם רואה חשבון.

בני חזן: אני מסכים אתך, בקורסים יש פה נגיעה, ולא בטוח שנוכל להרחיב את היריעה בקורסים כי כמו שאמרתי, יש עוד הרבה אספקטים של עסק, שיווק, מכירות, תמחיר, הרבה.

בני חזן: ואם כל אחד מהם נתעמק לעומק, אז אנחנו צריכים לעשות פה תואר ראשון ליזמים.

ו': כולם דיברו פה איך לפתוח את העסק, - - - איך לסגור אותו ולצאת - - -

בני חזן: אנחנו צריכים ללמד גם איך לסגור נכון את העסק.

ענת אברג'יל: אגב, אנחנו כן מלווים אנשים שלפני סגירה, כן אנחנו רואים אותם, אם הם לא מחזירים את ההלוואה בזמן, שולחים יועץ ומה קורה, ואז מבינים שהוא בקשיים, מסייעים לו לסגור נכון, שהנחיתה תהיה רכה ושהם לא ייכנסו ל - - -

ו': ביטוח לאומי יכול לדרוש מכל אחד שקיבל קצבה, אין חוק התיישנות כמו - - - ביטוח לאומי.

ו': בעלי עסקים - - -

בני חזן: אנחנו אופטימיים ומלמדים יזמים איך להקים עסקים ולהרחיב, אבל מה שאתה אומר פה, "תלמדו גם יזמים, בעלי עסקים שנקלעו לקשיים איך סוגרים נכון את העסק", זה נעשה לא מספיק, אבל אנחנו אופטימיים, אנחנו רוצים לעזור, רואים איך אנחנו יכולים לעזור ליותר הקמה והרחבת עסקים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: מישהו רוצה להתייחס?

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: אני אסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: אני אבקש ממנהלת הוועדה לקרוא את ההחלטה שלנו בעקבות הדיון הזה.

אברהם נגוסה: אני רוצה להודות לכל אחד ואחד שהגעתם ושיתפתם אותנו, גם נציגי העולים וגם משרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: לצערי משרדי הממשלה שהיו צריכים להגיע לא הגיעו, ואנחנו נמשיך ונקיים עוד דיון בנושא הזה בפורום יותר רחב ונדרוש שהמשרדים שלא הגיעו היום יגיעו, כי ההצעה של איגוד המוסכים וגם ארגון לה"ב נראית הצעה טובה שאפשר לשלב ידיים כדי לעודד ולעזור לעולים חדשים.

אברהם נגוסה: אנחנו נעשה זאת בפעם הבאה.

אברהם נגוסה: כעת אבקש ממנהלת הוועדה לקרוא את החלטות הוועדה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת לשרי האוצר, הקליטה והכלכלה, להפסיק לאלתר את החסם בפני עולים שקיבלו הלוואה לעסקים קטנים ממשרד הקליטה, וחייבים להמתין שנתיים טרם זכאותם לפנות אל משרד הכלכלה כדי לקבל הלוואה מקרנות אחרות.

אברהם נגוסה: דהיינו שאנחנו רוצים לצמצם את תקופת הצינון.

אברהם נגוסה: להפסיק אותה.

ענת אברג'יל: שלא תהיה תקופת צינון.

אברהם נגוסה: שלא תהיה.

אברהם נגוסה: לבטל אותה.

ענת אברג'יל: שלא יהיה חסם כזה.

אברהם נגוסה: כן, עולה חדש שקיבל הלוואה במשרד הקליטה יוכל באותו זמן - - -

ענת אברג'יל: אז גם חוסכים עלויות של תכנית עסקית והכל, כי כבר מכינים תכנית אחת, ואפשר להשתמש בה.

ענת אברג'יל: משרד הקליטה משלם עבורה.

דנה גורדון שושני: בנוסף, נבקש מאותם שרים להקצות גם בקרנות של משרד הקליטה ומשרד הכלכלה ניקוד ועדיפות לעוסק בעסקים קטנים שמשרת או שירת במילואים.

דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת למשרד העלייה והקליטה להנגיש את המידע לעולים בדבר זכויות בתחום התעסוקה בכלל, והיזמות העסקית בעסקים קטנים בפרט.

דנה גורדון שושני: לקיים דיון נוסף, כפי שיושב ראש הוועדה אמר.

אברהם נגוסה: אלה ההחלטות שעל בסיסן נפנה למשרדי הממשלה, לשרים הרלבנטיים, ונקיים במושב הבא עוד דיון בנושא הזה.

אברהם נגוסה: תודה לכל המשתתפים, הישיבה נעולה.