ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 181, 2017-01-31 09:30

אברהם נגוסה: בוקר טוב לכולם.

אברהם נגוסה: אנחנו מתחילים את הדיון.

אברהם נגוסה: התכנסנו לדון בהצעות לדיון מהיר בנושא סירוב משרד הפנים לאפשר לתשעה יהודים בסכנה לעלות מוונצואלה לארץ, של חברי הכנסת אלעזר שטרן ויעל כהן פארן.

אברהם נגוסה: ניתן למציעים להציג את הנושא.

אברהם נגוסה: לדבריהם מדובר בתשעה יהודים שגוירו גיור קונסרבטיבי בשנת 2014 בוונצואלה, ופעלו במסגרת קהילה יהודית מוכרת למעלה משנה וחצי.

אברהם נגוסה: כידוע, חוק השבות אינו מבחין בין גיור אורתודוכסי, קונסרבטיבי או רפורמי בבואו לקבוע זכאותם של גרים.

אברהם נגוסה: המצב הכלכלי בוונצואלה קשה וקיים שם מחסור במזון ותרופות, הם חיים בסכנה ואינם מורשים לעלות.

אברהם נגוסה: אנחנו היום נמצא דרך איך להציל אותם ולהביאם לארץ.

אברהם נגוסה: איתי נמצאים חבריי חברי הכנסת יעל כהן פארן שהיא אחד המציעים וחברת הכנסת קסניה סבטלובה, חברת ועדה.

אברהם נגוסה: אני אתן לחברת הכנסת יעל כהן פארן להציג את הנושא ולאחר מכן נשמע מהרב שהוא גייר וליווה את המשפחה יותר בעובדות, נשמע גם את משרד הפנים כמובן, הסוכנות היהודית ונגיע למסקנות.

אברהם נגוסה: בבקשה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה אדוני היושב ראש, בוקר טוב.

יעל כהן-פארן: קודם כל אני מודה לך על קיום הדיון הזה וחייבת גם להודות לנשיאות הכנסת שאישרה את הדיון המהיר.

יעל כהן-פארן: באמת מדובר כאן בשני היבטים לבעיה.

יעל כהן-פארן: אני אתחיל מההיבט המאוד אישי, מדובר בתשעה יהודים שגוירו ואמורים לקבל אישור לעלות לישראל לפי חוק השבות, והם נמצאים בסכנת חיים.

יעל כהן-פארן: מדובר בחמישה מבוגרים וארבעה נערים או ילדים, שלוש משפחות שעברו תהליך גיור לאורך שנים וכבר חודשים ארוכים ממתינים לאישור עליה לישראל, בעוד מצבם והמצב של המקום שהם חיים בו הולך ונהיה רע, מסוכן, הם למעשה בסכנת חיים ואני רוצה באמת לחזק את דבריך קודם, חוק השבות לא מכיר באיזה גיור עברו היהודים.

יעל כהן-פארן: באשר הם יהודים, הם זכאים לעלות לארץ.

יעל כהן-פארן: אבל בפועל אנחנו רואים פשוט מדיניות שונה כלפי יהודים שעברו גיור אורתודוכסי או גיור מהזרמים שאינם אורתודוכסים.

יעל כהן-פארן: וכרגע מדובר פה בזרם הקונסרבטיבי שמייצג מיליוני יהודים ברחבי העולם וגם אלפים רבים, עשרות אלפים, מאות אלפים אולי בארץ.

יעל כהן-פארן: אבל לצערי אני רואה שמשרד הפנים פשוט, זה נשמע כמו החלטה שהיא שרירותית או פוליטית מכוונת, מוצא תירוצים ומוצא סיבות והטענה שהם לא היו חלק מקהילה יהודית מוכרת, זה פשוט תירוץ לחוסר ההסכמה להביא אותם לארץ כשהמניע האמיתי והסיבה האמיתית היא אופן גיורם.

יעל כהן-פארן: אז אני באמת קוראת לוועדה לקיים דיון ולשמוע כי אני מאוד רוצה לשאול שאלות את נציגי משרד הפנים ורשות האוכלוסין וההגירה, מדוע אותם יהודים לא מורשים לעלות לארץ כרגע , והכי חשוב, איך אנחנו מביאים ומגיעים לפתרון נקודתי כרגע כלפי אותם תשעה יהודים בוונצואלה שנמצאים יום יום בסכנת חיים.

יעל כהן-פארן: תודה.

אברהם נגוסה: תודה, חברת הכנסת קסניה סבטלובה את רוצה להגיב בשלב זה?

קסניה סבטלובה: יכול להיות שאצטרך לצאת לוועדת חוץ ובטחון.

אברהם נגוסה: אז בבקשה.

קסניה סבטלובה: תודה לך כבוד היושב ראש על קיום הדיון, ותודה לך חברתי יעל כהן פארן על היוזמה הזאת, כולנו קראנו על המצב הבלתי אפשרי שבו נתונים האחים שלנו, יהודים שחיים בוונצואלה וחפצים לעלות ארצה וזה לא מתאפשר להם לא כי השלטון הבריטי מונע מהם את זה, ולא כי השלטון העותומני רוצה לגרש אותם מכאן, אלא כי שלטון ישראלי, יהודי.

קסניה סבטלובה: אני חושבת שזו שערורייה ממש, וזו לא פעם ראשונה שאנחנו מתבשרים על דברים כאלה, אבל כאשר מדובר ביהודים שאכן נתונים בסכנה, ואנחנו יודעים שיש עכשיו מצב מאוד קשה, לא רק מבחינה כלכלית אלא בכלל, אי יציבות גדולה שוררת בוונצואלה, הרי הסיבות תמוהות מצד אחד, מצד שני ברורות כאור שמש.

קסניה סבטלובה: זו החלטה שאני ארשה לעצמי לכנות אותה יעל, את התייחסת בעדינות, אבל אני אגיד שזו החלטה פוליטית לחלוטין, ודווקא במקרה של אותם יהודים שכן עברו את הגיור ורוצים להגיע ארצה כבר כיהודים מוכרים, הם מקבלים סירוב, בעוד שקבוצות אחרות של זרע ישראל, מה שנקרא, של בני מנשה, עולים ארצה בלי שהם עברו את הגיור והם עוברים אותו רק כאן, במדינת ישראל.

קסניה סבטלובה: אבל כמובן שזה גיור אורתודוכסי וזה גיור קונסרבטיבי ועושים איפה ואיפה כל הזמן, ואנחנו מתנגדים לכך.

קסניה סבטלובה: אנחנו מדינת ישראל, מדינת היהודים, כל היהודים.

קסניה סבטלובה: ואם אנחנו עכשיו נשים את הקו הזה ונפריד בין יהודים כאלה לבין יהודים אחרים אז למה נוצרנו בכלל?

קסניה סבטלובה: למה אנחנו הוקמנו?

קסניה סבטלובה: למה קיימת מדינת ישראל שעושה איפה ואיפה בין היהודים השונים על סוגיהם.

קסניה סבטלובה: הדבר הזה לא ייעשה.

קסניה סבטלובה: מי שרוצה עכשיו לשים קו חוצץ בינינו לבין האחים היהודים שלנו בגולה, בארצות הברית ובמדינות אחרות, הוא לא יצליח.

קסניה סבטלובה: אנחנו לא ניתן לזה לקרות, ואני מאוד מקווה שחוץ מהפתרון הנקודתי שכמובן חייבים למצוא, ואני מאוד מקווה שאנחנו נצא מפה עם החלטה ברורה, חוץ מזה גם נמצא פתרון איך לעצור את ה"הפרד ומשול", הזה, את האיפה ואיפה בין בני אותו העם, אחים לדם, אחים לאמונה, אחים לנשמה.

קסניה סבטלובה: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נשמע את הרב אנדרו סאקס, מזכ"ל כנסת הרבנים בישראל וראש הלשכה לשירותי דת של התנועה המסורתית שמלווה את משפחות הגרים.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע כבוד הרב, במישור העובדתי גם, מה קרה בדיוק, איפה הבעיה ולמה לדעתך משרד הפנים מתנגד.

אברהם נגוסה: נשמע ממך את העובדות.

<אנדרו סאקס: אוקיי.

<אנדרו סאקס: ב-2011 התארגנה קבוצה של אנשים בוונצואלה בעיר בשם מרקאיי, שהתעניינו בגיור.

<אנדרו סאקס: אותם אנשים למדו שלוש פעמים בשבוע עם רב מוסמך, הרבה מהלימודים היו דרך האינטרנט, זה נכון, אבל הם ארגנו חבורה בשם "בית שמחה מרקאיי" איפה שקיימו תפילות בכל שבת ושבת.

<אנדרו סאקס: לקראת סוף הלימודים שפעם אחת זה היה יהדות כללית, פעם אחת זה היה רמב"ם ופעם אחת זה היה שיעור בתלמוד.

<אנדרו סאקס: עברו את הגיור בסנטה מרתה, אני בעצמי הייתי בסנטה מרתה, ראיתי את הקהילה שם, לאחר הגיור הם המשיכו ללמוד באולפן בפדרציה הציונית בקראקס, שזה שעתיים וחצי כל כיוון.

<אנדרו סאקס: שם הם פגשו אנשים מקהילה יהודית מוכרת בוולנסיה.

<אנדרו סאקס: יש בעיה כללית שאני חושב שכל העובדים עם עולים מאמריקה הלטינית מכירים, שבדרך כלל ברוב הקהילות, במיוחד בקולומביה, פרו, ברזיל ומקסיקו, מי שהוא גר לא מוזמן להשתתף בתפילות בבית הכנסת הממוסד, אז לא הייתה להם שום סיבה או תקווה להתפלל בוולנסיה, אבל למזלם הם פגשו חברים מאותה קהילה בזמן שלמדו באולפן בקראקס שהזמינו אותם להצטרף, וכך הם עשו, נדמה לי במרץ 2015.

<אנדרו סאקס: הם ממשיכים ללמוד שיעור בכל שבוע עם הרב שלהם, הם הגיעו כל ערב שבת, בוקר שבת, לוולנסיה לתפילות להשלים את המניין, היום יש כבר בעיה בערב כי יש סכנה לצאת משם.

<אנדרו סאקס: הייתי אומר כמה דברים חשובים: אם זה היה פיקוח נפש בלבד – דיינו.

<אנדרו סאקס: אם זה היה רק בית דין מוכר – דיינו, אם זה היה רק חברים בקהילה מוכרת, מה שיש בוולנסיה – דיינו.

<אנדרו סאקס: לימודים יש להם, שבתות יש להם והמדיניות במשרד הפנים היא כך, שבדרך כלל מי שעובר גיור צריך לחכות תשעה חודשים לאחר הגיור, מי שלומד בנסיבות קצת חריגות כמו שאין רב במקום בתוך הקהילה, זה 18 חודשים, אותם אנשים הם כבר 20 חודשים בבית הכנסת וכבר התחילו את הלימוד ב-2011.

<אנדרו סאקס: כולם, כולם, שומרי כשרות ושומרי מסורת.

<אנדרו סאקס: עוד דבר שאני רוצה להגיד, נכון להיום אף אחד לא מהסוכנות ולא ממשרד הפנים טרח להגיד להם שהם קיבלו תשובה שלילית.

<אנדרו סאקס: נודע לי, לא נתנו לי לראות את המכתב, המכתב המקורי, למרות שאני בקשר כל יום עם הרב המגייר, אבל נכון להיום הם מחכים לראות את המכתב.

<אנדרו סאקס: עוד שני דברים שאני חושב שחשוב להדגיש פה: באתר של הסוכנות מופיע פעם אחרי פעם אחרי פעם קבוצות מקהילות מתפתחות, איפה שכולם, כולם, כל היהודים שם הם גרים, רוב רובם על ידי רבנים שהרבנות שלחה לשם, כולל הרב אלי בירנבאום שלא רק הם גיירו אותם וכתוב שם "בתנאי שהם יעלו ארצה" בניגוד למדיניות של משרד הפנים, אלא היו מקומות שהגיעו לשם הרב בירנבאום ונציגי הרבנות והעלו אותם שבועות ספורים מיד אחרי הגיור, אפילו שילמו עבור הדרכונים האלה שלא היה להם כסף.

<אנדרו סאקס: אנחנו רואים את זה פעם אחרי פעם עם המאות אולי אלפי גרים של שבי ישראל האורתודוכסים שמביאים.

<אנדרו סאקס: אז זה שאומרים אין אפליה בין הזרמים, זה פשוט שקר.

<אנדרו סאקס: זה לא עיוות, זה שקר.

<אנדרו סאקס: אנחנו ראינו את זה בבעיה של כמעט כל אלה שצבע עורם אינו לבן, כולל אלה שרצו רק ויזת סטודנט מאוגנדה ועכשיו אנחנו רואים את זה במה שהם קוראים "האינדיאנים האלה".

<אנדרו סאקס: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד, עקב העובדה שיש אפליה כזאת אנחנו נאלצים לגשת לבג"צ פעם אחרי פעם אחרי פעם אחרי פעם, בכמעט כל המקרים אנחנו מנצחים כי הצדק והחוק איתנו, אבל מה שקורה, זה עניין שמעייף אותנו כך שאנחנו צריכים פעם אחרי פעם להוציא את המשאבים האלה על אנשים שהם יהודים לכל דבר.

<אנדרו סאקס: ואם מנסים לקבל תשובה, התשובה ממשרד הפנים משתנה מיום ליום.

<אנדרו סאקס: בהתחלה הם לא היו בקהילה מוכרת.

אברהם נגוסה: כמה זמן הם לא היו מתאריך הגיור?

<אנדרו סאקס: מהיום שהם עברו את הגיור הם כבר הגיעו לקראקס להשתתף באולפן מיד, כשהיו שם הם פגשו חברים מהקהילה בוונצואלה, אז הייתה תקופה, עברו את הגיור ב-2014 והצטרפו, ועדיין פעילים בקהילה בוולנסיה ממרץ 2015.

יעל כהן-פארן: או מרץ או יוני 2015, זה מעל שנה וחצי.

<אנדרו סאקס: לא זוכר, מרץ או יוני 2015, ממילא כבר עברו 18 חודשים.

<אנדרו סאקס: אז קודם לא היו בקהילה מוכרת, אחר כך הייתה תקופה שלא הייתה בקהילה מוכרת, אחר כך אמרו לא, הם חייבים 23 חודשים.

<אנדרו סאקס: כל פעם זה תירוץ אחר ואנחנו רואים את זה אצל אנשים שצבע עורם אינו לבן.

<אנדרו סאקס: אני רוצה להדגיש פה שהבעיה איננה אצל הסוכנות, הבעיה אצל משרד הפנים ואלה שמסרבים לקבל טלפונים ולהראות אפילו טיפ טיפה של אנושיות, אנחנו נביא, ואני שמח על 100 פליטים סורים מסוריה?

<אנדרו סאקס: אבל היהודים שלנו שלפי כל דעה הלכתית ובשיחה עם יהודה שרף שהוא ראש מחלקת עליה של הסוכנות, והקלטתי את השיחה, הוא אומר שלפי דעתו הרבנים והבית דין, זה בית דין מוכר שהוא מכיר בהם כיהודים לפי הדעה שלו מגיע להם לעלות אבל הוא לא ממליץ על הדבר הזה, הוא לא ממליץ על הדבר הזה ממשרד הפנים.

<אנדרו סאקס: אם אתה לא ממליץ זה מדליק נורה אדומה וכך הסיכויים הם כמעט קלושים ואפס.

יעל כהן-פארן: מי לא ממליץ?

<יהודה שרף: הוא לא מדייק.

יעל כהן-פארן: הוא עכשיו מדבר ואנחנו יכולים לשאול.

יעל כהן-פארן: אם אפשר לשאול רק מי לא ממליץ, להבין את זה עד הסוף.

יעל כהן-פארן: הסוכנות לא ממליצה על ההעלאה שלהם?

<אנדרו סאקס: בדיוק.

<יהודה שרף: לא מדויק.

<יהודה שרף: סליחה, לא מדויק.

<אנדרו סאקס: סליחה, היא שאלה אותי שאלה.

אברהם נגוסה: כבוד הרב, אמרת קודם שהבעיה היא לא אצל הסוכנות אלא אצל משרד הפנים.

אברהם נגוסה: עכשיו אתה אומר לי שהבעיה אצל הסוכנות כי הם לא המליצו להעלות אותם.

אברהם נגוסה: האם הבנתי אותך נכון?

<אנדרו סאקס: מה שאני רוצה להגיד, הבעיה של גזענות איננה בעיה אצל הסוכנות, זו בעיה אצל משרד הפנים לפי השקפתי, אבל הבעיה במקרה הזה, בדרך כלל בנאדם שעובר גיור בשיקאגו ורוצה לעלות, מעביר את הניירת דרך הסוכנות, הסוכנות מקבלת את כל המסמכים, הם מאשרים את זה, מעבירים את זה למשרד הפנים שבדרך כלל מעבירים את זה ונותנים אור ירוק.

<אנדרו סאקס: במקרה הזה הם אספו את כל הניירת אבל לא המליצו על עלייה וכתוצאה מכך זה מדליק נורה אדומה במשרד הפנים ומה אתה מצפה, אם הם לא מקבלים המלצה, אז הם יודעים, הם חושבים שיש משהו בעייתי פה.

<אנדרו סאקס: אבל שוב אני רוצה להדגיש, בנאדם באינסטנציה הגבוהה ביותר אמר שלפי הדעה שלו בית הדין היה מוכר, היהודים הם יהודים, מגיע להם לעלות אבל הוא לא ממליץ על כך למשרד הפנים.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: כולם פה וגם יהודה נמצא פה, אז אנחנו נשאל אותו.

אברהם נגוסה: יהודה אני מבקש שתרשום את הדברים ותתייחס בתורך.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע את הרב שאול ברבר ממכון עתים.

<אלעד קפלן: הוא לא הגיע היום, אני אייצג אותו.

<אלעד קפלן: אני מהמחלקה המשפטית.

<אלעד קפלן: אני אגיד ממש דברים קצרים, יש מאבק שמתנהל לאורך שנים על כל גיור וגיור שנערך לא בדיוק לפי הקריטריונים הצרים והמאוד מאוד נוקשים של משרד הפנים.

<אלעד קפלן: וכל פעם אנחנו שומעים את אותם טענות.

<אלעד קפלן: "אם רק יכירו בגיור הזה, אז ינהרו אלפי עובדים זרים ופליטים לשערי מדינת ישראל ויפרצו את גבולות המדינה" וזה לא קורה.

<אלעד קפלן: פעם אחר פעם המאבק הזה מתנהל וזה לא קורה.

<אלעד קפלן: כל פעם הדיונים מגיעים לפתחו של בג"צ, שאני חושב שזו לא הפלטפורמה הנכונה לנהל את השיח על מי הוא יהודי במדינת ישראל, אבל כל פעם יש הכרעה והמתגיירים מקבלים את ההכרה ואנחנו כל פעם חוזרים לשם שוב ושוב ושוב ושוב, והגיע הזמן שהנציגים המכובדים של משרד הפנים שיושבים פה יגידו "טעינו".

<אלעד קפלן: "כל פעם התרענו שזה יביא לכאוס ואי הבנה מי הוא יהודי וטעינו" והגיע הזמן שגם הפעם אנחנו נבין שלא יכול להיות שאנחנו נאבקים על כל גיור וגיור וצריך קריטריונים ברורים והגיוניים ומכילים וקשובים שמכבדים את זהותה של מדינת ישראל כמדינה יהודית.

אברהם נגוסה: אז עמדתכם היא שצריך להביא אותם.

אברהם נגוסה: כי יש מחלוקת בעניין התבחינים, כפי שהוא הגדיר הרב.

<אלעד קפלן: לא יכול להיות שמדינת ישראל, מדינת ישראל צריכה לקבל את כלל העם היהודי על כלל קהילותיו וכאן יש מקרה ברור, ואני לא מכיר את כל הנסיבות של המקרה הספציפי, יש כאן מקרה ברור של קהילה יהודית שעורכת גיורים והגיורים האלה מוכרים בכל רחבי העולם על ידי קהילות בכל רחבי העולם ולא יכול להיות שכל פעם חוזרים לוועדות הכנסת ולבג"צ כדי לנהל שיח שהוא כל כך פשוט.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: עו"ד ניקול מאור מהמרכז לפלורליזם יהודי.

<ניקול מאור: שלום.

<ניקול מאור: אני קודם כל הייתי רוצה להבהיר שאני לא רואה את ההתנהלות של רשות האוכלוסין כהתנהלות שהיא גזענית.

<ניקול מאור: אני לא חושבת שזו האשמה צודקת או הוגנת על אף שאני מייצגת לרבות גם את התנועה המסורתית, וגם במקרה הזה.

<ניקול מאור: אני כן חושבת שהמבחן שבית המשפט קבע הוא האם הגיור נערך בקהילה מוכרת, ו-ב' האם יש חשש לניצול לרעה של הליכי הגיור.

<ניקול מאור: במקרה הנוכחי אין ספק שהגיור עצמו נערך בפני בית דין מוכר של התנועה המסורתית, וזה אומר שהגיור עצמו הוא מוכר.

<ניקול מאור: השאלה, ובשביל זה גם נקבעו קריטריונים, היא שאלה האם יש ניצול לרעה של הליכי הגיור.

<ניקול מאור: זו שאלה שצריך לבחון אותה ואלה שתי שאלות נפרדות.

<ניקול מאור: אני לא מייצגת את התנועה במקרה הספציפי הזה, אבל אחרי שיש קבוצה של מתגיירים, גם אם הם לא למדו באופן שעונה לחלוטין על הקריטריונים שנקבעו באמת בהסכמה של כל הזרמים, אבל שרואים את ההתנהלות שלהם גם לפני וגם אחרי, שנראה שאין חשש אמתי לניצול לרעה של הליכי הגיור, ומהרגע שאין חשש לניצול לרעה של הליכי הגיור, צריכים להעלות אותם.

<יזהר הס: שניה אחת אדוני היושב ראש, אני מנכ"ל התנועה המסורתית.

<יזהר הס: יש פה פרשנות צרה ושונה של משרד הפנים ביחס למה היא קהילה יהודית מוכרת.

<יזהר הס: הייתי מבקש ממך עורכת דין מאור, אם את יכולה להרחיב בעניין הזה, אני חושב שזה מאוד מהותי.

<ניקול מאור: מה שאני אומרת, שהשאלה של קהילה יהודית מוכרת היא שאלה של אקט הגיור.

<ניקול מאור: אצל איזה מסגרת נערך הגיור.

<ניקול מאור: אז אין ספק שאיפה שנערך הגיור, בפני בית דין של התנועה המסורתית.

<ניקול מאור: הזרם המסורתי הוא זרם יהודי מוכר לכן הגיור עצמו נערך בקהילה יהודית מוכרת.

<ניקול מאור: השאלה של השתייכות לקהילה וכל זה, כל זה קשור לקריטריונים האם היה ניצול לרעה של הליכי הגיור, ועל זה דיברתי.

אברהם נגוסה: מה את אומרת על המשפחה הזו?

<ניקול מאור: מאחר ובמקרים רגילים, יש קריטריונים שגם אנחנו הסכמנו עליהם, שאם יש גיור דרך האינטרנט, זה מעלה חשש.

<ניקול מאור: אבל במקרה הנוכחי, הקהילה עצמה, עם הרב שלימד אותם ועם ההשתייכות - - - הסירו את החשש הזה, ומהרגע שהחשש הזה הוסר – צריך להעלות אותם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נשמע עכשיו משרד את הפנים.

אברהם נגוסה: נציגות משרד הפנים הן מזל כהן ועורכת הדין דסי.

אברהם נגוסה: אתם שמעתם, אנחנו רוצים להבין האם אתם מקבלים ומכירים בגיור קונסרבטיבי לצורך עליה לפי חוק השבות.

אברהם נגוסה: דבר שני, אם כן - למה מתעכבים, מה הבעיה?

<מזל כהן: כללי הגיור נקבעו, תבחיני הגיור למעשה, נקבעו עם שלושת התנועות, התנועה הרפורמית, הקונסרבטיבית והאורתודוכסית, יש לנו מאות בקשות למעמד עולה מכוח גיור של התנועה הקונסרבטיבית.

<מזל כהן: אם הם עונים לתבחינים שנקבעו, כפי שאמרתי התבחינים האלה הוכרו על ידי שלושת התנועות, הם נרשמו יחד עם שלושת התנועות, התבחינים אושרו על ידי שלושת התנועות.

<מזל כהן: כל גיור שמתקבל, ולא משנה מאיזו תנועה, נבחן על פי אותם תבחינים.

<מזל כהן: יש מקרים שהם לא עונים על התבחינים.

<מזל כהן: גם במקרה הזה לא מצאנו מקום לאשר את הגיור הזה כי הם לא ענו בדיוק לתבחינים.

יעל כהן-פארן: אתם לא מצאתם מקום לאשר את הגיור?

יעל כהן-פארן: את הגיור את לא מאשרת?

יעל כהן-פארן: זה כנראה נפלט לך אבל כנראה שהתכוונת לזה.

אברהם נגוסה: אמנם יש פריבילגיה לחברי הכנסת להיכנס באמצע ולשאול שאלות, אבל אני מבקש מחברתי שתדברו אחת-אחת.

אברהם נגוסה: את יכולה לשאול אותה, אבל בתור.

<אנדרו סאקס: אגב, תשאל אותה איפה התבחינים מופיעים כי הם לא באתר, הם לא מופיעים באף מקום ואיך יודעים שהם קיימים.

<דסי צנגן: הם הופצו לתנועות המגיירות, הם צורפו לבדיקות שלנו לבג"צ.

<אנדרו סאקס: רק דרך בג"צ.

<מזל כהן: לא, לא דרך בג"צ.

קסניה סבטלובה: אז אולי תפרסמו אותם כדי שזה יהיה לנחלת הכלל.

<מזל כהן: הם נחלת הכלל.

קסניה סבטלובה: אז למה זה לא באתר שלכם?

<מזל כהן: סליחה?

<יזהר הס: זה מופיע באתר משרד הפנים בכל השפות?

אברהם נגוסה: אדוני, אני מבקש.

<דסי צנגן: שאתה לא יודע.

<דסי צנגן: אתה טוען ש - - -

<יזהר הס: רק כשניגשתי לבית המשפט קיבלתי אותם.

אברהם נגוסה: אדוני תרשום, אני אתן לך להתייחס.

אברהם נגוסה: אבל לא באמצע הדיבור.

אברהם נגוסה: רק לחברי הכנסת מותר.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת קסניה תמשיכי בשאלתך.

קסניה סבטלובה: שאלתי מדוע אם התבחינים האלה מוכרים והם לא סוד, מדועה אתם לא מפרסמים אותם.

<מזל כהן: הם מפורסמים, מה זאת אומרת?

<מזל כהן: כל התנועות קיבלו את התבחינים, הסוכנות היהודית מכירה אותם.

קסניה סבטלובה: התנועות הבנו, למה אתם לא מפרסמים את זה באתר שלכם?

<מזל כהן: אפשר לשים את זה, זו לא הבעיה.

אברהם נגוסה: לי יש את התבחינים, כלומר מצאתי באיזה שהוא מקום.

אברהם נגוסה: או שמישהו נתן לי.

יעל כהן-פארן: אפשר לשאול אותה אבל מה הייתה האמירה שלה שלא מאשרים את הגיור.

יעל כהן-פארן: מי שמך?

<מזל כהן: לא מאשרים מעמד מכח אותו גיור.

יעל כהן-פארן: אבל את אמרת "לא מאשרים את הגיור" זה מה שאמרת.

<מזל כהן: אז זה יצא, בסדר, נו אז טעיתי בדבריי.

יעל כהן-פארן: כנראה שזה לא סתם יצא, כי עובדה שאתם רואים את עצמכם כמי שמאשר גיור.

<מזל כהן: אני לא מאשרת גיור.

<מזל כהן: התנועות מאשרות אם הגיור הזה מוכר או לא.

<מזל כהן: אני לא מאשרת גיור.

יעל כהן-פארן: אז מה את מאשרת?

<מזל כהן: אני מאשרת מעמד מכח הגיור הזה.

יעל כהן-פארן: ואת לא אישרת את המעמד הזה מאחר ש- - -?

<מזל כהן: הם לא ענו לתבחינים.

יעל כהן-פארן: מה התבחינים שהם לא ענו בהם?

<מזל כהן: קודם כל הם לא השתייכו לקהילה מוכרת, לא לפני הגיור ולא אחרי הגיור.

יעל כהן-פארן: אבל לפני הגיור זה סביר, הם לא היו יהודים לפני הגיור, נכון?

<מזל כהן: מה זה שייך?

<מזל כהן: הם צריכים במהלך הגיור - - -

יעל כהן-פארן: מה זה מה זה שייך?

יעל כהן-פארן: את מבינה שאת סותרת את עצמך?

יעל כהן-פארן: מי שמתגייר הוא לא יהודי, הוא צריך להיות חלק מקהילה יהודית לפני שהוא יהודי, נשמע לי קצת סתירה.

<דסי צנגן: תהליך ההכנה לגיור כולל לימודים לגיור והשתייכות לקהילה יהודית מוכרת במשך הלימודים לגיור.

<דסי צנגן: במקרה הזה, הם לא השתייכו לקהילה יהודית מוכרת לא במשך הגיור ולא למעלה משנה אחריו.

יעל כהן-פארן: אבל זה מנותק מהדברים שנאמרו קודם, האם אתם אומרים שהדוברים לפניכם משקרים?

<דסי צנגן: את צריכה להקשיב טוב למה שנציג התנועה הקונסרבטיבית אמר.

<דסי צנגן: הוא לא טען שהם השתייכו לקהילה יהודית מוכרת במהלך הלימודים לגיור.

יעל כהן-פארן: נכון, הוא טען שהייתה עם זה בעיה.

יעל כהן-פארן: הוא אפילו אמר, הוא לא רק לא טען, הוא הדגיש שיש בעיה במדינות אמריקה הלטינית שלא מזמינים את מי שנמצא בתהליך גיור, אלה היו דבריו אם אני מצטטת נכון, ותקן אותי אם אני טועה, שהם לא מזמינים את מי שנמצא בתהליך להיות חלק מהקהילה, זאת המסורת שם.

יעל כהן-פארן: האם אתם בכלל מודעים לכך, האם אתם מתייחסים לכך?

<דסי צנגן: אנחנו מאוד מודעים לכך.

יעל כהן-פארן: זה לא נשמע ככה.

<דסי צנגן: חבל.

יעל כהן-פארן: חבל, זה הדברים שאת אומרת.

<דסי צנגן: במהלך השנים אושרו לא מעט גיורים מאמריקה הלטינית ולא רק של התנועה האורתודוכסית או שאני אגיד אף לא אחד כמעט מהתנועה האורתודוכסית כי האורתודוכסים לא מגיירים באמריקה הלטינית.

<דסי צנגן: במשך השנים אושרו לא מעט גיורים קונסרבטיביים ורפורמים מאמריקה הלטינית.

יעל כהן-פארן: אושר מעמד, תדייקו בדבריכם, אתם לא מאשרים גיור.

<דסי צנגן: יפה, אושר מעמד, על בסיס גיור.

יעל כהן-פארן: השאלה שלי אלייך האם הדברים שהועלו קודם לכן על ידי הרב היו מוכרים לכם גם בהקשר של הקושי הפיזי להיות חלק, ולא רק הפיזי, הפיזי והקהילה שלא הזמינה אותם, ושמרגע שהם כן עברו גיור, הם כן היו חלק מהקהילה שנמצאת שעה נסיעה משם.

יעל כהן-פארן: האם זה היה מוכר לכם ובמודעות שלכם?

<דסי צנגן: אני עוד פעם חוזרת, כעובדה.

<דסי צנגן: כשנה וארבעה חודשים לאחר הגיור שהם עברו, הם כן מצאו קהילה יהודית מוכרת בוולנסיה.

אברהם נגוסה: אחרי כמה זמן אמרת?

<דסי צנגן: כשנה וארבעה חודשים לאחר הגיור, הם כן מצאו קהילה יהודית בוולנסיה שהם כן מצאו דרך להשתייך אליה.

<דסי צנגן: כעובדה, במשך כל התקופה של ההכנה לגיור ובשנה וארבעה חודשים לאחר הגיור הם לא השתייכו לשום קהילה יהודית.

<אנדרו סאקס: הם השתייכו לקהילה בשם בית שמחה מרקאיי, איפה שקיימו חוגים ותפילות כל שבת ושבת, רק שזו לא קהילה מוכרת.

<דסי צנגן: אני שואלת אם זו קהילה יהודית מוכרת.

<דסי צנגן: טרם הגיור, האם זו הייתה קהילה יהודית מוכרת?

<אנדרו סאקס: תני לי לענות.

<אנדרו סאקס: עקב העובדה שלא קיבלו אותם לבית כנסת עד לאחר הגיור הם קיימו והקימו קהילה משלהם באותה עיר שקוראים לה בית שמחת מרקאיי, אני רוצה לתקן משהו, מה שאת אומרת שכמעט ולא מעלים גרים אורתודוכסיים, אני רוצה שתסבירי את כל הגיורים האורתודוכסיים שמופיעים באתר של הסוכנות של הרב אלי בירנבאום, של - - - מקולומביה, מפרו, ששולחים מהרבנות לגייר ולהביא אותם מיד לארץ.

<אנדרו סאקס: להגיד שלא עושים את זה לאורתודוכסים, זה פשוט לא - - -

<דסי צנגן: אני אומרת עוד פעם, אנחנו הכרנו ונתנו מעמד עולה על בסיס גיורים רפורמיים וקונסרבטיביים לגרים מאמריקה הלטינית.

יעל כהן-פארן: יש לך מספרים?

<דסי צנגן: בכל שנה מאושרות מאות בקשות לעולה על בסיס גיורים רפורמיים וקונסרבטיביים.

יעל כהן-פארן: זה מדויק, עד כמה שאתם יודעים?

<ניקול מאור: כן.

יעל כהן-פארן: אז השאלה עכשיו - - -

אברהם נגוסה: רגע, אנחנו צריכים להתמקד בעובדות, גם אם יש מחלוקת, שהעובדות תהיינה ברורות.

אברהם נגוסה: כבוד הרב, הטענה שמשרד הפנים אומר שלא היה קשר למשפחות האלה לשום קהילה יהודית מוכרת לפני הגיור.

אברהם נגוסה: האם זה נכון?

<ניקול מאור: עוד פעם, אנחנו צריכים לזכור שהגיור הזה נערך לפני הקריטריונים.

<ניקול מאור: זה דבר ראשון.

<ניקול מאור: דבר שני, הקריטריונים הם לא - - - בית המשפט העליון קבע שזכותה של מדינת ישראל לקבוע קריטריונים כדי למנוע ניצול לרעה של הליכי הגיור.

<ניקול מאור: אז השאלה שצריכה להישאל פה, הרי משרד הפנים מסכים שהגיור עצמו, תעודת הגיור הוצאה ומוכרת.

<ניקול מאור: השאלה אם על סמך אותו גיור אפשר להעלות את אותם אנשים והשאלה הנשאלת היא רק אם יש ניצול לרעה של הליכי גיור.

<ניקול מאור: לשאלה הזאת נקבעו קריטריונים שנקבעו אחרי הגיור, והקריטריונים - - -

אברהם נגוסה: אני רוצה להבין, את טוענת שמשרד הפנים קיבל ומכיר בגיור?

אברהם נגוסה: זה מה שאת אומרת.

אברהם נגוסה: אבל לא שמענו שהם מכירים, הם אומרים שבגלל שהם לא עמדו בתבחינם, אנחנו לא הכרנו ולא קיבלנו את הגיור שלהם.

<ניקול מאור: לא, את הגיור עצמו הם מכירים, הם רק לא מכירים בזכותם לעלות על סמך הגיור.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: לכן אני רוצה לדעת אם זה שהם צריכים להיות שייכים לקהילה מוכרת לפני הגיור, האם זה בקריטריון שלהם או לא?

<ניקול מאור: זה בקריטריון, במקרה הרגיל כדי לבדוק האם היה ניצול לרעה של הליכי גיור.

<ניקול מאור: המקרה הזה הוא לא מקרה רגיל.

<ניקול מאור: הוא לא מקרה רגיל, כי לא הייתה שם קהילה יהודית שהיה אפשר להשתייך אליה איפה שהם גרו, כמו כל מיני קהילות מתפתחות בדרום אמריקה, שגם הרבנות מצאה אותן וגם הקהילה המסורתית מצאה אותן ויש מקומות שגם התנועה המסורתית מצאה אותן.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: לכן מה שאת אומרת שלי מה שמשרד הפנים טוען, שהם לא השתייכו לקהילה יהודית מוכרת לפני הגיור, הטענה נכונה, כלומר שהם צודקים בטענה הזאת.

<אנדרו סאקס: אבל אתה לא שאלת איך מגדירים קהילה מוכרת, הם לא מגדירים.

אברהם נגוסה: רגע.

אברהם נגוסה: אם הגענו להסכמה בנקודה הזאת, אני שואל, יש פה את העניין של מקרה חריג הומניטרי וצריך להתייחס לזה כאל מקרה מיוחד.

אברהם נגוסה: זה מה שאתם טוענים?

<ניקול מאור: אני אומרת, עוד פעם, קודם כל הקריטריונים נקבעו אחרי זה, אבל דבר שני, כן.

<ניקול מאור: הכלל הוא שהדרך הנורמטיבית, אפשר להגיד יש אור ירוק ואור אדום.

<ניקול מאור: אור ירוק כשלא בודקים.

<ניקול מאור: מי שמתגייר ולמד בקהילה יהודית מוכרת, והתגייר שם ונשאר שם שבעה חודשים, לא שואלים שאלות, מעלים אותם.

<ניקול מאור: מי שלא עומד בכל הקריטריונים וצריכים לשאול שאלות, אז פה באמת הייתה הזכות המלאה לשאול שאלות, אבל אני אומרת שהתשובה הייתה צריכה להיות אחרת.

יעל כהן-פארן: אפשר לשאול רגע, יש כאן איזה שהוא ויכוח על העובדות לגבי הקשר לקהילה אחרי הגיור?

אברהם נגוסה: לא, זה עוד לא, אני אגיע לשם.

אברהם נגוסה: אנחנו ביררנו על לפני, עכשיו אני רוצה להבין ממשרד הפנים מה ההגדרה שלכם לקהילה יהודית מוכרת.

<דסי צנגן: אני יכולה להקריא, ההגדרה מופיעה בתבחינים, שכאמור התנועות היו שותפות מלאות לגיבושם.

<דסי צנגן: כתוב ככה: קהילה יהודית מוכרת מבוססת לאורך זמן ופעילה, בעלת זהות יהודית משותפת וידועה, לה מסגרות קבועות של ניהול קהילתי ואשר משתייכת לאחד הזרמים המוכרים באוכלוסייה היהודית העולמית על ידי המוסדות המוסמכים של אותה קהילה ו/או מוכרת כקהילה יהודית על ידי הסוכנות.

<דסי צנגן: זו ההגדרה של קהילה מוכרת.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: ואתם טוענים שהקהילה הזאת לא מתאימה להגדרה.

<דסי צנגן: לא.

<דסי צנגן: גם התנועות - - -

אברהם נגוסה: את אמרת שהרב אמר שהדרישה של משרד הפנים זה 18 חודשים להשתייך לקהילה יהודית מוכרת, והוא טען קודם שהוא אמר שהם היו שייכים 20 חודשים לקהילה יהודית מוכרת.

אברהם נגוסה: עכשיו בדברייך אמרת שהיה פער מיום של הגיור שלהם עד שיתחברו או ישתייכו לקהילה יהודית מוכרת, שנה וארבעה חודשים, אני צודק?

<דסי צנגן: נכון.

אברהם נגוסה: ומאז ועד עכשיו שהם משתייכים לקהילה, הקהילה הזאת מוכרת לכם?

אברהם נגוסה: אתם מכירים בקהילה היהודית הזאת, אחרי שנה וארבעה חודשים הם השתייכו לקהילה יהודית?

<דסי צנגן: מיוני 2015.

<דסי צנגן: זה האישורים שאנחנו - - -

אברהם נגוסה: אוקיי, מיוני 2015.

אברהם נגוסה: על זה אין לכם מחלוקת.

<דסי צנגן: אנחנו קיבלנו אישורים על זה שהם משתתפים בקהילה בוולנסיה מיוני 2015.

אברהם נגוסה: עכשיו הוויכוח הוא ההפרש של שנה וארבעה חודשים?

<דסי צנגן: לא.

<דסי צנגן: אני חוזרת עוד פעם.

<דסי צנגן: יש כאן שני דברים וגם התבחינים מתייחסים לשתי תקופות של השתייכות.

<דסי צנגן: יש תקופת השתייכות במסגרת הליך ההכנה לגיור, במסגרת הלימודים לקראת הגיור, ויש תקופה של השתייכות לאחר הגיור.

<דסי צנגן: במקרה הזה בתהליך ההכנה לגיור לא הייתה השתייכות, ולכן אי אפשר את הדבר הזה, קשה לתקן.

יעל כהן-פארן: כן אבל זה אומר שאי אפשר לתקן.

<דסי צנגן: אפשר לתקן.

אברהם נגוסה: אפשר לתקן אותו?

<דסי צנגן: כן.

<דסי צנגן: אפשר לתקן.

<דסי צנגן: השאלה היא עוד פעם, מה הם יעשו עכשיו כאשר הם כן משתייכים לקהילה יהודית מוכרת פרק זמן מסוים, האם הם יעברו עוד פעם תהליך כזה, או שהם ישתייכו פרק זמן מאוד מאוד ארוך לקהילה הזאת.

יעל כהן-פארן: איפה זה בקריטריונים.

אברהם נגוסה: אני רוצה שתקריאי לי מהתבחינים את 2.ד.

אברהם נגוסה: האם זה יכול להיות פתרון?

אברהם נגוסה: תקריאי.

<דסי צנגן: בשמחה.

<דסי צנגן: אני רק רוצה, בגלל שזה ד', ויש לפני זה א', ב', ג', אני רוצה להדגיש ש-ד' זה התנאי של ההשתייכות לקהילה לאחר הגיור.

<דסי צנגן: אבל הוא לא מאיין את הצורך של ההתקיימות של התנאי של השתייכות לקהילה לפניו.

<דסי צנגן: זה בנוסף.

<דסי צנגן: זה לא חלופי.

<דסי צנגן: 2.ד להקריא מהתחלה?

אברהם נגוסה: אני רוצה שעד הסוף תקריאי, כולם ישמעו.

<דסי צנגן: יש שתי חלופות ב-ד', והחלופה הרלבנטית אליהם היא החלופה השנייה.

אברהם נגוסה: כאשר לימוד לקראת.

אברהם נגוסה: תתחילי משם.

<דסי צנגן: כאשר לימוד לקראת גיור נערך שלא באופן המקובל במסגרת הקהילתית אלא כמפורט בסעיף ב.3 לעיל" ,הכוונה שבאמת מדובר בלימודים באינטרנט בעיקר, "לא תתקבל בקשה למעמד עולה עד לחלוף תשעה חודשים מיום הגיור בהם המתגייר ממשיך להשתייך לקהילה יהודית מוכרת.

<דסי צנגן: הוגשה בקשה בתום תשעה חודשים מיום הגיור ונתמלאו התנאים האחרים להכרה בגיורו, תינתן לו אשרה מסוג א.5 ובקשתו למעמד עולה תידון אחרי הגשת המסמכים המעידים על השתתפות פעילה בחיי קהילה בין בארץ ובין בחו"ל, למשך תקופה כוללת של 21 חודשים מיום הגיור".

אברהם נגוסה: עכשיו, מיוני 2015 זה יותר מתשעה חודשים?

<דסי צנגן: בוודאי.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: אז זה אומר שיש להם אפשרות להגיש את המועמדות.

<דסי צנגן: זו בדיוק הבעיה, בגלל שכל התקופה שלפני הגיור הם לא היו שייכים לקהילה יהודית מוכרת.

<דסי צנגן: לכן יש בעיה עם הגיור עצמו.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: אני שואל שאלה, הסעיף אומר שהם יכולים גם להשלים הגשת המסמכים המעידים על השתתפות פעילה בחיי הקהילה בין בארץ ובין בחו"ל.

<דסי צנגן: נכון.

אברהם נגוסה: האם אותה משפחה יכולה להגיע לארץ ולהשתייך לקהילה פה, אני לא מגדיר אם קהילה קונסרבטיבית או רפורמית או אורתודוכסית.

אברהם נגוסה: פה בארץ, האם זה יהיה מקובל עליכם לתת להם מעמד עולה.

אברהם נגוסה: כשישלימו את זה.

אברהם נגוסה: זה מה שאני אומר.

<דסי צנגן: אני חוזרת ואומרת, התבחינים האלה באמת מאפשרים השלמת תקופת השתייכות לקהילה היהודית גם בארץ, אבל זה כאשר התקיים התנאי של הליך לימודים לקראת גיור בקהילה יהודית מוכרת שם, והתנאי הזה לא התקיים במקרה שלהם.

אברהם נגוסה: אבל באותו סעיף שקראת, אנחנו הבנו איפה המחלוקת, אנחנו מנסים להגיע לפתרון.

יעל כהן-פארן: כי זה קפקאי, זה לעולם לא ייפתר.

אברהם נגוסה: אני זורם אתך עו"ד דסי, בסעיף שקראת גם כתוב "תינתן לו אשרה מסוג 5.א.

אברהם נגוסה: האם ניתן לעשות את זה כדי לתת להם אפשרות להשלים פה בקהילה את ההפרש מה שטענת?

<דסי צנגן: אם הקושי היה רק בתקופת ההשתייכות שלאחר הגיור, בהחלט היה ניתן לתת את ה-א.5, כדי שהם ישלימו את תקופת ההשתייכות שלהם בישראל.

<דסי צנגן: הבעיה היא שקיים קושי מהותי וגדול בתקופה שלפני הגיור.

יעל כהן-פארן: אבל את זה את לא יכולה לשנות יותר.

יעל כהן-פארן: זה עבר, את רוצה שהם יעברו עוד פעם תהליך גיור עכשיו מחדש, זו ההצעה שלך?

<דסי צנגן: לאחר תקופה של השתייכות לקהילה יהודית מוכרת, קודם כל, הדבר הזה בהחלט אפשרי וזה לא משהו שלא נעשה בעבר.

יעל כהן-פארן: את שומעת את עצמך?

<דסי צנגן: כן.

<דסי צנגן: אני שומעת.

<דסי צנגן: זה דבר שכבר נעשה בעבר.

אברהם נגוסה: זה אומר שהגיור של אותה משפחה, למרות שהוגדר פה, התנאים הקשים שצריך להתחשב וכל זה, והסבירו פה הרבנים שליוו ומלווים את המשפחה, ואתם אומרים בכלל אנחנו לא מכירים בגיור שלהם, בגלל שלא הייתה שייכות לקהילה יהודית מוכרת לפני הגיור, זה מה שאת אומרת לי?

<דסי צנגן: מה שאני אומרת, מאחר ולא הייתה שום השתייכות לקהילה יהודית טרם הגיור, אז הם לא עומדים בתנאי הזה שנקבע בתבחינים.

<דסי צנגן: אני אומרת, זה תנאי מהותי.

<דסי צנגן: אנחנו לא רוצים, וגם זו הייתה המדיניות של התנועות, שיהיה גיור אינטרנטי.

<דסי צנגן: אנחנו חושבים שזה לא ראוי וזה לא מקובל.

<דסי צנגן: לצד גיור אינטרנטי כן צריכה להיות השתייכות לקהילה, גם אם מדובר בקהילה שהיא לא מספיק מבוססת בשביל לקיים קורס גיור משלה.

<דסי צנגן: בנסיבות כאלה, הגיור עצמו הוא בהחלט בעייתי.

אברהם נגוסה: עורכת הדין מאור אמרה קודם שהקריטריונים מקובלים על כולם, זה מה שאמרת.

<ניקול מאור: אני אמרתי שהקריטריונים נקבעו כדי למנוע ניצול לרעה של הליכי הגיור.

<ניקול מאור: התנועות הסכימו עם רשות האוכלוסין שמישהו שלומד בבית, ולומד בגיור אינטרנטי, גיור כזה לא צריך להיות מוכר.

<ניקול מאור: זו הייתה המסגרת שדנו בעניין של גיור אינטרנטי.

<ניקול מאור: אבל כשאנחנו מדברים על מקרים כמו המקרה הזה שזה לא גיור אינטרנטי, זו קבוצת אנשים שחיים חיים קהילתיים לכל צורך ועניין ונסיבות העניין מנעו מהם להיות שייכים, זו כאילו קהילה מתפתחת, ויש כאלה בכל מיני מקומות, לזה לא התכוונו הכללים מבחינת התנועות.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: הרב אמר שפיזית הוא היה שם, והוא גייר אותם שם.

אברהם נגוסה: הוא אמר שהלימודים היו באינטרנט, אני לא יודע אם כל הלימודים, אבל חלק מהלימודים היום באינטרנט, והגיור פיזית, "אני הייתי שם וגיירתי אותם".

אברהם נגוסה: זה מה שאמר הרב.

אברהם נגוסה: עכשיו אני פונה לסוכנות היהודית.

אברהם נגוסה: אני רואה שמנכ"ל התנועה - - - אתה רוצה לפני או אחרי הסוכנות היהודית?

<יזהר הס: אני אשמח לדבר לפני.

<דסי צנגן: אני רוצה להשלים משהו.

<דסי צנגן: אני נזכרת במה שאנדי סאקס זרק לעברנו.

<דסי צנגן: הוא עוד פעם טען לגזענות.

<דסי צנגן: אני יודעת שכבוד הרב אנדי סאקס כבר התנצל פעם אחת בפנינו על אמירה כזאת.

<אנדרו סאקס: אני לא אתנצל יותר.

<אנדרו סאקס: שלוש שנים חיכינו לוויזות סטודנטים לסטודנטים - - -

אברהם נגוסה: תן לה להשלים את דבריה.

<דסי צנגן: אני אומרת עוד פעם שאנחנו - - -

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: בבקשה המנכ"ל, לפני שאני עובר לסוכנות.

<יזהר הס: ראשית אני חייב לומר משהו בשבחו של הרב אנדי סאקס, לפעמים הוא מדבר באופן אמוציונאלי ומאוד כנה ומדם ליבו, וזה עלול להישמע כפוגעני.

<יזהר הס: האמינו לי, אני מכיר אותו הרבה שנים, הוא מטפל בכל אחד מהמקרים האלה, בכל אחד מהגרים האלה בכל רחבי העולם בכפפות של משי ולא אחת הוא זה שאומר "חברים, את הגיור הזה, אנחנו, התנועה הקונסרבטיבית, לא צריכה לאשר".

<יזהר הס: והוא מודיע לסוכנות, "חברים, אנחנו לא מאשרים את הגיור הזה והזה", עשרות מקרים כאלה קרו.

<קריאה: בכל שנה?

<יזהר הס: בכל שנה.

<יזהר הס: אני חייב לומר את העניין הזה כי אני מרגיש שבאי כוחם של משרד הפנים או נציגי משרד הפנים, ואני רוצה לדבר רגע אלייך, עורכת הדין דסי צנגן, ברור לי שאת אשת מקצוע מצוינת ואני מכיר אותך הרבה שנים, ואני יודע שכאשר את באה לייצג מקרה את מנסה לבחון את הדברים מכל היבטיו.

<יזהר הס: אני חייב לומר שהפרשנות של משרד הפנים את התבחינים הללו היא פרשנות צרה ודווקנית, פרשנות שלא בוחנת לשם מה קמו התבחינים, ואם התבחינים הללו קמו לכתחילה כדי לבדוק שאין ניצול לרעה של התהליך כדי לעבור מעולם שלישי לעולם ראשון, לתנאי רווחה יותר טובים, אז אנחנו לא יכולים לקחת אותם ובאיזו מיטת סדום לנסות להחיל אותם על מקרים שהם לא רלבנטיים.

<יזהר הס: והגיור הזה איננו גיור אינטרנטי.

<יזהר הס: הגיור הזה הוא גיור של שלוש פעמים בשבוע באמצעות סקייפ בין כולם, מאוד אינטראקטיבי, ועם שבתון אחד או שניים שהרב הגיע לעבור יחד איתם, ואחר כך בית דין של שלושה רבנים של היהדות הקונסרבטיבית הגיע לשם כדי לגייר אותם.

<יזהר הס: מהי קהילה יהודית מוכרת?

<יזהר הס: אם היהדות הקונסרבטיבית כיהדות, איננה קהילה יהודית מוכרת, והיא אומרת "הם חלק מבני העם היהודי", אז מה היא קהילה יהודית מוכרת?

<יזהר הס: איך אפשר לפרש את זה באופן צר ולהגיד כי בתקופה הזאת של הכנה לגיור הם לא נסעו כי לא קיבלו אותם בוולנסיה, את השעתיים הלוך ושעתיים חזור, זה נראה לך הגיוני לומר שלכן זה פוסל את כל הגיור?

<יזהר הס: וזה באמת מהלך קפקאי, כמו שחברת הכנסת יעל כהן פארן אמרה, איך יוצאים ממנו?

<יזהר הס: אולי הם רוקעים איזו רקיעה באוזן, רוצעים את האוזן?

<יזהר הס: הרי זה מסוג הדברים שהם לא רק מתעלמים ממה היא קהילה יהודית מוכרת, אלא גם מהסיטואציה הדחופה שיש לנו כרגע בוונצואלה.

<יזהר הס: מה את אומרת להם, "תחכו שם עוד שנתיים", אולי באמת בשוד הבא מישהו גם יירצח ואז פתאום כותרות יכריחו את משרד הפנים לקבל?

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע מיהודה, מהסוכנות היהודית.

אברהם נגוסה: יש לך בעקבות דבריו של הרב, יש לך לומר דברים, קודם ביקשתי ממך לרשום.

אברהם נגוסה: אבל לפני שאתה אומר באופן כללי מה שרצית להגיב, אני רוצה לשאול אותך שאלות ספציפיות.

אברהם נגוסה: שאלה אחת שלי, האם הסוכנות היהודית מכירה בגיור הקונסרבטיבי?

<יהודה שרף: כן.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: ואתה מוכן להכיר במשפחה כזאת?

<יהודה שרף: אין ויכוח.

אברהם נגוסה: האם משפחה כזאת שייכת או השתייכה לקהילה יהודית מוכרת?

<יהודה שרף: הקהילה בוולנסיה היא קהילה יהודית מוכרת.

יעל כהן-פארן: אבל האם אתה מכיר בזה שהם משתייכים אליהם, זאת השאלה?

אברהם נגוסה: הרב אמר השתייכה לקהילה הזאת.

יעל כהן-פארן: אבל אני שואלת אותו אם הוא מכיר בזה.

<יהודה שרף: ברשותך חברת הכנסת, אם לא אכפת לך, אני רוצה לענות על השאלות שלו ואני מבטיח שאתייחס.

<יהודה שרף: מקובל עלייך גבירתי?

<יהודה שרף: אני אענה.

יעל כהן-פארן: תענה עכשיו.

אברהם נגוסה: האם אתה מעריך ומקיר את הרב שגייר או עשה את תהליך הגיור?

<יהודה שרף: הרב שגייר הוא רב מוכר.

<יהודה שרף: הקהילה שהם השתייכו אליה אחרי אקט הגיור, היא קהילה מוכרת.

<יהודה שרף: במהלך התקופה של הגיור, אני כרגע אדבר עובדות, ואחרי זה אני אומר מה אנחנו חושבים.

<יהודה שרף: בסדר?

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול שאלה אחרונה.

אברהם נגוסה: האם אתה מוכן לקבל אותם למרכזי קליטה?

<יהודה שרף: אם הם יעלו לארץ, בשמחה רבה.

<יהודה שרף: אנחנו אף פעם לא אמרנו "לא".

אברהם נגוסה: אני אהיה יותר ברור.

אברהם נגוסה: אם יעלו על פי סעיף 5.א, האם אתה מוכן לקבלם?

<יהודה שרף: אני אהיה מוכן לקבל אותם, אבל אני אעיר אחרי זה הערות, איפה הבעיות שתהיינה להם, שאדוני היושב ראש צריך להיות מודע להן.

אברהם נגוסה: טוב.

אברהם נגוסה: אני סיימתי את השאלות הספציפיות, עכשיו תבהיר את עמדתך.

<יהודה שרף: ראשית, צר לי על הטון.

<יהודה שרף: אני מצטער, באמת, צר לי על הטון ועל חלק מהאמירות - - -

יעל כהן-פארן: צר לנו על היהודים שלא יכולים לעלות לארץ.

<יהודה שרף: אני יכול בבקשה ברשותך גבירתי, אני מבטיח שאתייחס להכל.

יעל כהן-פארן: בסדר, "צר לי על הטון", אז בוא תתייחס עניינית בבקשה, לא פרשנות.

<יהודה שרף: אני לא מפרש כלום, גבירתי.

<יהודה שרף: העובדות הן כאלה: האנשים האלה עברו גיור, כשהם עברו את הגיור הם לא השתייכו לקהילה מוכרת.

<יהודה שרף: אחרי שהם עברו את הגיור, הם עברו להשתייך לקהילה מוכרת.

<יהודה שרף: ישנם תבחינים שלא אנחנו כתבנו את התבחינים האלה.

<יהודה שרף: ופה אני אענה גם לגבירתי וגם לרב סאקס, שהקליט אותי, חברי.

<יהודה שרף: זה מאוד חברי היה.

<יהודה שרף: אבל אני לא מתחמק.

<יהודה שרף: כאשר אנחנו בודקים ורואים שיש משהו שהוא בעייתי בתבחינים, שלא אנחנו כתבנו אותם, הם נכתבו על ידי שלושת הזרמים – האורתודוכסים, הקונסרבטיבים והרפורמים, אנחנו מצווים להעביר את הדברים האלה למשרד הפנים, וזה מה שעשינו.

<יהודה שרף: לא המלצנו "לא", ולא המלצנו "כן".

<יהודה שרף: אמרנו, הגיור הוא גיור מוכר, הרב הוא רב מוכר, הקהילה שהם עברו אליה אחרי אקט הגיור היא קהילה מוכרת, יש כאן איזו שהיא בעיה שהיא לא עונה לתבחינים, אבל אני לא הסמכות לתת זכאות, אני ממליץ, לא יכול כרגע להמליץ, בבקשה.

<יהודה שרף: עכשיו ברשותך גבירתי וברשותך אדוני.

<יהודה שרף: אנחנו כן מודעים לבעייתיות בוונצואלה.

<יהודה שרף: אני יודע שהדרך ממקום מגוריהם למקום אחר היא רוויה בסכנות.

<יהודה שרף: אנחנו מציינים את הדברים האלה.

יעל כהן-פארן: אתה יודע שחייהם בסכנה?

<יהודה שרף: גבירתי, אני יודע, ואם גבירתי לא יודעת מה אנחנו עושים, אני מביא אנשים תחת סכנה, מביא אנשים תחת אש, ובעצמי נמצא במקומות האלה.

יעל כהן-פארן: אני יודעת, בגלל זה אני רוצה לשאול, איך אתה מתייחס למקום שהם נמצאים בו?

יעל כהן-פארן: למה אתה כל כך תוקפני כלפיי, אני לא מבינה את זה.

יעל כהן-פארן: אני לא אמרתי אף מילה, אני באמת מצטערת לומר, אדוני היושב ראש, הוא עוין כלפיי, זה לא לעניין.

<יהודה שרף: אני לא עוין כלפייך, אני מכבד אותך.

אברהם נגוסה: אני מכיר את יהודה שנים, זו צורת הדיבור שלו.

יעל כהן-פארן: אני לא לוקחת את זה אישית.

יעל כהן-פארן: או קיי.

אברהם נגוסה: לכן אל תקחי את זה כעניין אישי.

אברהם נגוסה: זה גם כלפינו כך.

<יהודה שרף: מבחינתנו אין הבדל בין אורתודוקס לבין קונסרבטיבי לבין רפורמי, בכל נושא תהליך הגיור, אחד הם.

<יהודה שרף: מאחר וכאן הייתה בעיה של תבחינים, אני אגיד לך מה אנחנו כסוכנות יהודית ממליצים ואומרים.

<יהודה שרף: אנחנו יודעים את הסכנה בוונצואלה, יש סכנת חיים לא רק להם, גם ליהודים שגרים בקראקס.

<יהודה שרף: לצערי רוב היהודים שגרים בקראקס לא רוצים לבוא לארץ, אבל זה סיפור אחר.

<יהודה שרף: הם רוצים לבוא לארץ.

<יהודה שרף: אני ממליץ לחבריי שנחזור חזרה אחרי זה הביתה, ברשותך, ונחשוב ביחד באיזו שהיא דרך יצירתית, איך נוכל להביא אותם לארץ.

<יהודה שרף: כי הסיבה שהם לא הגיעו במהלך הלימודים לקהילה, לצאת מהעיירה שלהם לעיירה אחרת, זה אכן סכנת חיים.

<יהודה שרף: זה שוד, זה איומים ברצח וכדומה.

<מזל כהן: איך הם עושים את זה עכשיו?

<יהודה שרף: הם מסתכנים, מזל.

<יהודה שרף: הם מסתכנים.

<יהודה שרף: הם מסתכנים.

<יהודה שרף: אני אומר עוד פעם, אני לא חולק על התבחינים, קטונתי.

<יהודה שרף: ישבה עורכת דין מכובדת של שלושת הזרמים, ישבו כל האנשים, מה שכתוב, שחור ולבן זה כן.

<יהודה שרף: אבל אני משתדל להיות כאן בית הלל.

<יהודה שרף: ואני אומר, אולי אדוני ימליץ, שנחזור הביתה, זו גם עמדתה של הסוכנות היהודית, שנמצא איזה שהוא פתרון כדי להביא את אותם אנשים שבסכנת חיים, ובגלל זה הם לא הגיעו אז לאותה קהילה.

<יהודה שרף: עוד דבר אחד שנאמר כאן, אנחנו לא עושים פרוטקציה לא לאורתודוכסים ולא לאף אחד אחר.

<יהודה שרף: אנחנו עובדים BY THE BOOK, וזה בכלל לא משנה לנו מי הזרם שמגייר, ולמי משתייך אותו גר.

<יהודה שרף: זה ממש לא משנה לנו.

אברהם נגוסה: הבנתי.

יעל כהן-פארן: אני יכולה לשאול שאלה את משרד הפנים?

אברהם נגוסה: כן.

יעל כהן-פארן: האם יש מתגיירים שגוירו על ידי רבנים אורתודוכסים שלא היו חלק מקהילה יהודית מוכרת, וקיבלו אישור עליה לארץ גם בחלוף תקופה קצרה מעשרים - - -

<מזל כהן: ממש לא.

<מזל כהן: אותם תבחינים נוהגים לגבי כל התנועות.

<יהודה שרף: לא, הם עוברים דרכנו.

יעל כהן-פארן: מעניין שכל תנועה אומרת שהיא - - - אני שמעתי - - -

<אנדרו סאקס: אני מוכן לציין מקומות שזה כן קרה.

<אנדרו סאקס: זה פשוט לא נכון.

<אנדרו סאקס: אני הייתי בבייז'ו, אני הייתי בעצמי בקולומביה בבייז'ו, שם זו קהילה מתפתחת.

<אנדרו סאקס: אין אף יהודי מלידה.

<אנדרו סאקס: הגיע לשם רב מטעם הרבנות הראשית בשם אלי בירנבאום.

<אנדרו סאקס: אנשים עוברים שם גיור, מעולם לא השתייכו לקהילה מוכרת, - - - בארגון מטריה של שבי ישראל, יהודים בעצמם.

יעל כהן-פארן: ואז הם עולים לארץ?

<מזל כהן: חברים, בני מנשה זו החלטת ממשלה.

<מזל כהן: אי אפשר להשוות - - - הם מגיעים לפה ועוברים פה הליך גיור.

אברהם נגוסה: נשמע את משרד החוץ, מהי עמדתו, או אם יש פתרון מגשר, אנחנו נשמח מאוד.

<יעקב פינקלשטיין: בוקר טוב.

<יעקב פינקלשטיין: משרד החוץ לא צד בעניין ולא מחליט לא לגבי קריטריונים ולא לגבי הליך גיור או עלייה, אבל רציתי להביא לידיעת הוועדה את ההשלכות שיש לנושא הזה בחו"ל.

<יעקב פינקלשטיין: אנחנו מקבלים בנציגויות שלנו בצפון אמריקה, קרי בארצות הברית ובקנדה, עשרות פניות בנושא הזה, הנושא הזה הגיע גם לתקשורת היהודית ומעבר לה, ופונים רבנים ומנהיגים יהודיים לנציגויות שלנו במכתבי תלונה והבעת דאגה על הנושא הזה, על אי מתן אישור.

<יעקב פינקלשטיין: זה מתלבש על בכלל גל שאנחנו חווים כעת על יחסה של מדינת ישראל, או לטענתם היעדר פלורליזם יהודי והיעדר סובלנות לגבי הזרמים הרפורמים והקונסרבטיבים בישראל.

<יעקב פינקלשטיין: חשוב לקחת את זה בחשבון.

<יעקב פינקלשטיין: אני חוזר שוב, אנחנו לא צד בעניין אבל יש לזה השלכות גם שליליות כרגע, וגם אם תהיינה מן הסתם השלכות חיוביות ברגע שיימצא פתרון, בהמשך לדברים שאמר נציג הסוכנות, במידה ויימצא פתרון יצירתי שיאפשר את הבאתם ארצה, כמובן שזה יעזור מאוד ויתקבל בהרבה הבנה בקהילות בחוץ לארץ וישפר את תדמיתנו שם.

<יעקב פינקלשטיין: אנחנו אגב הנחינו, לאור הפניות, בתיאום עם הסוכנות ועם משרד הפנים, הוצאנו איזו שהיא תשובה סטנדרטית לנציגויות שלנו מה לענות, אבל בהרבה מהמקרים היא לא מספקת את הפונים, כי היא רק אומרת שוב שיש תבחינים, והקהילה לא עמדה בתבחינים.

<יהודה שרף: אם יוחלט להביא אותם, אדוני היושב ראש, כמו שאמרנו, כאשר הם יבואו לארץ אנחנו נקלוט אותם בתוך מרכז קליטה, מהבחינה הזאת לא תהיה בעיה.

אברהם נגוסה: בסדר.

אברהם נגוסה: זה ברור לי.

אברהם נגוסה: הנקודה ברורה.

<יזהר הס: לפי א.5 אתה מציע להביא אותם?

<יזהר הס: לא יהיו להם זכויות סוציאליות.

אברהם נגוסה: רגע.

אברהם נגוסה: בואו נשמע ונגיע לסיכום.

אברהם נגוסה: עופר בבקשה.

<עופר דהן: בכל החלטה שלא תתקבל, הקרן לידידות מוכנה לקבל את הטסתם בכל רגע, החל מרגע זה, כולל מימון של כל השהייה שלהם בארץ, בתקופה של עד הסדרת מעמדם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אבל אני לא חושב שזו הבעיה, להטיס אותם, אבל תודה על ההתנדבות.

אברהם נגוסה: זה חשוב.

<יהודה שרף: בנושא של א.5, אגב, אדוני היושב ראש, יזהר העיר כאן הערה לגבי ביטוח רפואי.

<יהודה שרף: אני רוצה לומר לך יזהר, היו לנו מקרים שב-א.5, דרך הביטוח הלאומי הצלחנו להסדיר ביטוח רפואי.

<יהודה שרף: היו מקרים שמשרד הפנים אישר לאנשים להגיע לארץ כ-א.5, הם לא עולים.

<יהודה שרף: א.5 הוא לא עולה חדש, אין לו זכויות של עולה, אין לו זכאות של עולה, ומבחינת הביטוח הרפואי הייתה פניה אישית שלנו למנכ"ל הביטוח הלאומי, יש תקדים לדבר הזה, אבל זה לא עולה חדש.

<יזהר הס: ככה מרגישים יהודים סוג ב'.

<עופר דהן: אין לנו בעיה לממן אותו בתקופה הזאת.

אברהם נגוסה: אוקיי, אז יש לנו גם מתנדב, גם אם תהיה בעיה עם הביטוח הרפואי, הקרן לידידות מתנדבת לממן גם את זה.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: עכשיו אני רוצה לדעת את עמדת משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: נציגת משרד הקליטה בבקשה.

<דוריס קריאף: העמדה שלנו היא שככל שיקבלו מעמד עולה, כמובן שהם יקבלו זכויות עולה כמו כל עולה אחר מכל העולם, כלומר לא יהיה הבדל.

אברהם נגוסה: אבל שמעת את המקרה המיוחד.

אברהם נגוסה: את שמעת את זה, שהאנשים האלה עברו את הגיור.

<דוריס קריאף: עברו את הגיור, אבל ככל שלא - - -

אברהם נגוסה: רגע, הוויכוח הוא העניין הטכני, לא המהותי.

אברהם נגוסה: הטכני זה העניין של התבחינים.

אברהם נגוסה: אני אומר פה, מצד אחד אנשים נמצאים בסכנת חיים, כולם מסכימים, גם אנשי הסוכנות, גם האנשים שמלווים את הקהילה, יש הסכמה על כך.

אברהם נגוסה: לכן האם אתם לא יכולים לקחת את זה כמקרה חריג בנושא הזה?

אברהם נגוסה: לפנים משורת הדין.

<יהודה שרף: אדוני, בוונצואלה כל יהודי שחי מחוץ לקראקס, גם בקראקס, אבל על אחת כמה וכמה מחוץ לעיר הבירה, שהוא צריך לנוע בדרכים, הוא בסכנת חיים.

<יהודה שרף: היהודים שחיים בקראקס חיים במן "גטו" אבל הם גם בסכנת חיים.

<יהודה שרף: אבל הם לא רוצים לבוא לארץ.

אברהם נגוסה: את שומעת, אנחנו לא מדברים על אלפים.

אברהם נגוסה: אנחנו מדברים בסך הכל על תשעה יהודים שהתגיירו.

אברהם נגוסה: אז אני רוצה - - -

<מזל כהן: באותו מעמד התגיירו 45 איש.

<מזל כהן: התשעה האלה הם חלק מ-45.

אברהם נגוסה: בסדר, אני רוצה לשמוע תשובה.

<דוריס קריאף: קודם כל, אנחנו מעניקים זכויות מכח חוק, חוק סל הקליטה, נכון שהוא רק שורה אחת, אבל הוא אומר לנו למי לתת ולמי לא לתת.

<דוריס קריאף: מבחינת בעלי מעמד א.5, אדוני היושב ראש יודע שגם יש קבוצה מאוד גדולה בעלי מעמד א.5 מאתיופיה שהגיעו לכאן, ונדרשנו גם לתת להם, ולא יכולנו לעשות זאת עד שלא יסיימו את הליך הגיור ויקבלו מעמד עולה.

<דוריס קריאף: לכן אנחנו חייבים לפעול בשוויוניות, גם אם אנשים מקבלים מטעמים הומניטריים וגם אם אלה אנשים שלא סיימו את הליך הגיור, ואושר להם להגיע לכאן כדי לסיים, אך ורק כשהם מקבלים את מעמד העולה אנחנו, משרד העלייה והקליטה, יכול לסייע להם.

<אנדרו סאקס: אבל משרד הפנים מונע מאתנו לגייר פה בארץ.

אברהם נגוסה: רגע.

אברהם נגוסה: לא הגענו לשם.

אברהם נגוסה: מי אדוני?

<פרץ רודמן: אני אב בית הדין של בית הדין המסורתי בארץ ישראל.

<פרץ רודמן: רציתי לשאול את הגברת כהן, האם מבין 45 הגרים שגוירו לפי אותו תהליך, האם מבניהם יש כאלה שכבר עלו?

<מזל כהן: אין לי מושג.

<מזל כהן: לדעתי לא.

<פרץ רודמן: למיטב ידיעתי יש ארבעה שכן כבר התקבלו ועלו.

<דסי צנגן: דווקא היא הנותנת.

<פרץ רודמן: אותם תבחינים לא חלו על אותם ארבעה?

<דסי צנגן: בוודאי.

<דסי צנגן: אני אגיד לך, לא הגיעו כולם ממרקיי שבוונצואלה.

<דסי צנגן: 45 הגיעו מעוד מקומות מדרום אמריקה, ובהנחה שאצלם הליך הגיור כן כלל השתייכות לקהילה יהודית מוכרת, הם ענו לתבחינים.

<אנדרו סאקס: זה אותם אנשים מאותו בית דין, שלא הייתה - - -

<מזל כהן: לא דיברנו נגד בית הדין.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: בבקשה גברתי.

<שירה בן ששון פורסטנברג: אני מנהלת מכון על משמר הכנסת בתנועה המסורתית.

<שירה בן ששון פורסטנברג: באמת שאלת הבהרה.

<שירה בן ששון פורסטנברג: אני לא יודעת מי יכול לענות, אולי הסוכנות ואולי משרד הפנים.

<שירה בן ששון פורסטנברג: אם אין באמריקה הלטינית באף קהילה משום זרם, בכל היבשת, אפשרות להשתייך לקהילה יהודית מוכרת לפני הליך הגיור?

<יהודה שרף: יש.

<יהודה שרף: בוודאי שיש.

<יהודה שרף: ברוב המקרים.

<יהודה שרף: בהרבה מדינות.

<שירה בן ששון פורסטנברג: איך גרים, איך אפשר מכל היבשת - - -

<אנדרו סאקס: איפה בקולומביה אפשר?

<קריאה: בבוגוטה אפשר.

<אנדרו סאקס: סליחה, אתה יודע טוב יותר ממני שבנאדם שהוא גוי, שהוא לא יהודי, עד שהוא עובר את הגיור, לא יכול להשתייך.

<אנדרו סאקס: ואלה שעוברים את הגיור גם בבוגוטה, נאלצים להשתייך לקהילה בבייז'ו כי לא מקבלים אותם בקהילה בבוגוטה, אתה יודע את זה.

<קריאה: גם אצלכם בקהילה הקונסרבטיבית?

<אנדרו סאקס: גם.

יעל כהן-פארן: יש כאן בעיה מהותית שבעצם לא תאפשר מועמדות לעלייה לארץ לכל המתגיירים האלה.

יעל כהן-פארן: אתם קבעתם איזה שהוא תבחין שהוא לא סביר.

יעל כהן-פארן: שלפחות באמריקה הלטינית, לפי הדברים שעולים כאן, לא יכולים לעמוד בו.

יעל כהן-פארן: ולכן הגענו למצב הקפקאי הזה, ואתם צריכים לבחון את התבחינים שלכם מחדש, אני מאוד מצטערת לומר את זה, הם בלתי סבירים, או לתת לזה מענה בצורה סבירה.

יעל כהן-פארן: כרגע זה מצב קפקאי.

<דסי צנגן: מעשית, קיימות קהילות בדרום אמריקה, גם של התנועה הרפורמית, גם של התנועה הקונסרבטיבית, וכן יש השתייכות לקהילה גם טרם הגיור.

<יהודה שרף: גם אורתודוכסים.

<יהודה שרף: בפירוש כן.

יעל כהן-פארן: טוענים שלא.

<דסי צנגן: טוענים, אבל אנחנו מכירים את המציאות אחרת.

יעל כהן-פארן: כנראה שיש פה ויכוח על העובדות.

<דסי צנגן: אני מתקשה להבין את הטענה שלהם.

יעל כהן-פארן: אני מציעה לארגן סיור לדרום אמריקה כדי לבחון את המצב הזה.

יעל כהן-פארן: אני לא מתנדבת לנסוע.

<יהודה שרף: בשמחה נארח אתכם, אבל אנחנו מעלים מדרום אמריקה עשרות, עשרות גרים שעברו גם גיור קונסרבטיבי, וגם גיור אורתודוכסי.

<יהודה שרף: הוויכוחים כאן, יש כאן דברים שמערבבים בין תחומים, ואני מציע שנתמקד רק בתשעה האלה.

<יהודה שרף: אני מוכן לשבת בכל פורום שהוא ולפתוח את זה ולהבהיר מה קורה שם, ודרכים לפתרון, על פי הספר.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול את משרד הפנים, איזה פתרון אתם מציעים?

אברהם נגוסה: אתם שמעתם את מצב הקהילה, הם נמצאים בסכנת חיים, ומדובר בתשעה נפשות שעברו את תהליך הגיור.

אברהם נגוסה: העניין פה הם התבחינים שאתם אומרים שהם לא ממלאים את זה.

אברהם נגוסה: מה הפתרון שאתם מציעים?

<מזל כהן: אנחנו מציעים שהתנועה תגייר אותם שוב ואנחנו נכניס אותם ארצה מיד אחרי הגיור כ-א.5, שישתייכו פה לקהילה יהודית.

<מזל כהן: ומיד אחרי תום התקופה, הם יקבלו מעמד עולה.

אברהם נגוסה: את אומרת ששם יגיירו אותם ולאחר הגיור אתם תביאו אותם לפי 5.א?

<מזל כהן: שישתייכו פה לקהילה בישראל, ופה ניתן להם את המעמד.

אברהם נגוסה: אני רוצה להבין, תראי, הם צריכים לעבור שם עוד פעם גיור ואתם תביאו אותם לפי 5.א.

יעל כהן-פארן: מה זה לעבור עוד פעם גיור, עוד שלוש שנים?

אברהם נגוסה: לא, הבנתי את העניין.

<קריאה: ישראבלוף.

אברהם נגוסה: היא אומרת למשל מחר, הרב אנדרו סאקס חוזר לוונצואלה, בגלל שעכשיו הם השתייכו לקהילה יהודית מוכרת, הוא יחזור לשם, יעשה להם גיור מחר בבוקר.

יעל כהן-פארן: ואז הם יצטרכו עוד תשעה חודשים לחכות?

יעל כהן-פארן: כי זה התבחינים, אם נצמדים לתבחינים - - -

<מזל כהן: לא, זה לא התבחינים.

אברהם נגוסה: תני לי להסביר.

אברהם נגוסה: מחר בבוקר או בשבוע הבא, לא משנה, הוא מגיע לשם, הוא מגייר אותם, מיד מביאים אותם לפה, וכדי שימלאו את התשעה חודשים או שמונה-עשר החודשים, אתם אומרים שנביא אותם לפי 5.א ואחר כך ניתן להם מעמד עולה.

אברהם נגוסה: זה ההצעה שלכם?

<מזל כהן: כן.

אברהם נגוסה: שמענו את עמדת הסוכנות היהודית, שמענו את עמדת משרד הפנים ושמענו גם את עמדת משרד הקליטה, אני חושב שדווקא שם זו לא הבעיה, של משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: אם משרד אפילו יסרבו, יש לנו את קרן הידידות שאמרו שיעזרו בכסף.

אברהם נגוסה: לכן אני לא מתעכב עם משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: עכשיו אני בא לכבוד הרב, כבוד הרב, האם ההצעה של משרד הפנים מקובלת עליך?

<אנדרו סאקס: אני אעביר את רשות הדיבור לעורך הדין יזהר הס.

<אנדרו סאקס: אני רוצה להבין, האבסורד שעל איזה דבר בירוקרטי ביותר רוצים להביא את האנשים האלה מתוך ביתם למקום, כדי שהם ייכנסו למים פעם שניה, בגלל איזה כלל קטן שהם רוצים לבוא, השאלה האם אני צריך למול אותם פעם שניה?

<אנדרו סאקס: את רוצה ברית מילה פעם שניה גם?

אברהם נגוסה: אוקיי, לפני שמשרד הפנים יענה, אני אתן עוד הצעה, שאני מביא אותה מטעם הוועדה.

אברהם נגוסה: מכל העניין הזה של טרטור עוד פעם כפי שהרב אמר כעת, האם מחר בבוקר מיד, אתם תסכימו שהסוכנות היהודית תעלה אותם לפי 5.א, ומה שאתם דורשים יהיה פה בארץ, כדי להציל אותם מהסכנה?

אברהם נגוסה: כי אני חושב שאין הבדל במים וכל זה.

אברהם נגוסה: לכן אם זו הדרישה, הם יעשו את זה פה, כמובן אם הרב מסכים, להשלים את כל הדברים שאתם רוצים שישלימו, את התבחינים.

אברהם נגוסה: ישלימו פה ולאחר מכן תנו להם את מעמד העולה?

<דסי צנגן: לא אפשרי.

אברהם נגוסה: למה?

<דסי צנגן: כי אם הגיור יהיה בישראל, הם ייכנסו לבעיה משפטית אחרת.

אברהם נגוסה: לא, אני אומר, גם אם הם יעשו עוד פעם שם, אתם לא מביאים אותם על פי חוק השבות, את אומרת על פי 5.א.

אברהם נגוסה: אז בואו נביא אותם על פי 5.א, מקרה הומניטרי להציל את החיים, נביא אותם לפה ופה הם ישלימו, מה את אומרת?

<דסי צנגן: אבל אז הם לא - - -

אברהם נגוסה: בסדר, אחרי שישלימו תנו להם.

אברהם נגוסה: ממילא גם ההצעה שלהם היא כזאת.

<יהודה שרף: מה שהיא אומרת, אדוני היושב ראש, היא פשוט לא דיברה לרמקול, אני הרמקול שלה.

<יהודה שרף: מה שהיא אומרת, שאם הם יעברו את הגיור כאן, הם לא יוכלו לקבל מעמד עולה.

<יהודה שרף: זה מה שהיא אומרת.

<יזהר הס: אין חריגים?

<אנדרו סאקס: או כמו אלה של אלי בירנבאום, שכן מקבלים.

<אנדרו סאקס: כל אלה - - -

<יהודה שרף: זו החלטת ממשלה.

<יהודה שרף: אנדי, תפריד בין החלטת ממשלה לבין- - -

<יזהר הס: אומץ לב אזרחי של פקידות יכולה להיות במקרים חריגים בדיוק הדבר שצריך לקרות.

<מזל כהן: אז בבקשה, תעבוד במקומי ותעבור על החוק.

אברהם נגוסה: הרב וגם המנכ"ל, אני רוצה שנקשיב בעניין של על מה הם מתבססים לפי התבחינים שלהם, של משרד הפנים.

אברהם נגוסה: העניין שלפני, למה צריך השתייכות לפני הגיור.

אברהם נגוסה: ב-2.ב.1.

<דסי צנגן: לא, אנחנו ב-ב.3.

<דנה גורדון שושני: "במקרה בו המבקש השתייך לקהילה יהודית מוכרת אולם לימודי ההכנה לגיור נערכו - - - מחוץ למסגרת הקהילתית המקובלת ולכן אינו עומד בכלל הקבוע בסעיף א' לעיל, אך תהליך ההכנה נערך באמצעים - - - משמעותי עם רב מכין לגיור והמקיימים אמצעי בקרה על אופן הלימוד, תיבחן הבקשה לאחר המצאת אישור על השתייכות לקהילה, והסבר מטעם הרב המכין לגיור לעניין הנסיבות המיוחדות שהביאו אותו ללמד את המבקש מחוץ למסגרת הקהילתית, בהתייחסות לאמצעי הבקרה כאמור.

<דנה גורדון שושני: המבקש אף יידרש להתייחס לנסיבות מיוחדות אלה בתצהירו.

<דנה גורדון שושני: תקופת ההכנה לגיור וההשתייכות כאמור, צריכה להיות ממושכת יותר - - -18 חודשים.

<דנה גורדון שושני: "

אברהם נגוסה: אוקיי, על זה אתם מתבססים.

אברהם נגוסה: אז אני אומר שאם התנועה הקונסרבטיבית יסכימו, אני חושב שההצעה שלהם, נעשה אותה כדי להציל את החיים שלהם.

<קריאה: ההצעה של הגברת מזל כהן.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: בסדר, הבנתי את זה.

<יהודה שרף: משרד הפנים אתך, אדוני היושב ראש, הם מוכנים לדבר הזה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול, האם אתם מקבלים את ההצעה של משרד הפנים, האם ניתן לעשות זאת בזמן קצר?

<יזהר הס: אני רוצה להתייחס לעניין הזה ברשותך.

<יזהר הס: אנחנו קיימנו התייעצות עם כנסת הרבנים שלנו עוד לפני הישיבה הזאת.

<יזהר הס: ובעצם יש פה עניין קודם כל שהוא הלכתי, שהוא ברכה לבטלה.

<יזהר הס: זאת אומרת לית מאן דפליג שהיהודים הללו, יהודים הם.

<יזהר הס: אז מה אומרת מדינת ישראל ליהודי העולם?

<יזהר הס: "בואו נעשה ישראבלוף", זה אשכרה ישראבלוף.

<יזהר הס: זה כמו המערכון של הגשש, זה בכאילו נעשה להם עוד גיור כדי שאז יתאים לתת תבחין שלא רואה את האנשים אלא מנסה לשמור בדקדקנות, בקפדנות על מיטת סדום שלא מתאימה למציאות, ואם היהודים הללו לא היו קונסרבטיבים, אלא היו אחרים, הייתה קמה החלטת ממשלה או מליץ יושר, או מישהו שהיה מחזיק להם את היד ומביא אותם ארצה.

<יזהר הס: זה הסיפור.

<יזהר הס: אנחנו היום אומרים, יעקב פינקלשטיין, ליהודי העולם, מצאנו את הישראבלוף שבו ייכנסו יהודים אזרחים סוג ב' במעמד של א.5 בלי זכויות סוציאליות, כי בתכלס, הם לא יהודים על פינו.

<יזהר הס: אנחנו כנראה נסכים לזה, אתה יודע למה נסכים לזה?

<יזהר הס: כי זו סכנת חיים.

<יזהר הס: אבל מדינת ישראל יורקת בפרצופם של מיליונים מיהודי העולם, כשהיא אומרת להם "אתם יהודים סוג ב', בואו תיכנסו בפשפש של המשרתים.

<יזהר הס: לא דרך הדלת הראשית כי אתם לא יהודים".

<יזהר הס: זו המשמעות של ההחלטה הזאת, ואם נקבל אותה, וכנראה נקבל אותה, כי האנשים האלה יכולים למות מחר, אז יש ברירה?

<יזהר הס: אנחנו אחראים לפיקוח הנפש שלהם, משרד הפנים זורק אותם מתחת לגלגלים של האוטובוסים.

<מזל כהן: עשית הצגה יפה בפני התקשורת.

<מזל כהן: הצגה מאוד יפה.

<יזהר הס: כן, מזל כהן.

<יזהר הס: בדיוק הצגה יפה.

<יזהר הס: כן.

<יזהר הס: מיטת סדום נכתבה על שמך.

<דסי צנגן: שלא הייתה שום השתייכות לקהילה.

אברהם נגוסה: עו"ד דסי, אנחנו כולנו מחויבים להציל את החיים של האנשים האלה.

אברהם נגוסה: הם התגיירו והם יהודים, הם שייכים לנו והם בחרו להצטרף לעם היהודי, ואנחנו חייבים להציל אותם.

אברהם נגוסה: לכן אם יש הסכמה מצד התנועה הקונסרבטיבית, וגם לקבל את ההצעה של משרד הפנים, אנחנו רוצים להיות בטוחים מבחינת לוח הזמנים.

אברהם נגוסה: האם אתם רואים שניתן לעשות את זה בזמן קצר?

<אנדרו סאקס: התשובה היא כך: האנשים האלה מוכנים תוך 48 שעות לארוז את המזוודות, להגיע לבוגוטה, משם יש טיסות לארץ, בתנאי שמיד יום אחרי המקווה הם יכולים לעלות על המטוסים, כי אין להם כסף ואין להם יכולת לחזור 26 שעות בחזרה לכפר.

<אנדרו סאקס: אז אם אנחנו נוכל לשבת פה ולכתוב בכתב את ההבנה הזאת, למרות שאני גם רוצה להדגיש שזו בושה למדינה וזה זלזול בתנועה שלנו, עקב העובדה שיש עניין של פיקוח נפש, אנחנו נוכל לעשות את זה בהקדם האפשרי, שזה אומר די מהר.

אברהם נגוסה: ג'אק בבקשה.

<ג'אק ברגיל: אני הייתי שליח מטעם הסוכנות היהודית, ומה שאמרת, יהודה, אני מכיר את האזור, כבוד היושב ראש, אני מכיר את האזור, מאוד מסוכן שם וחבל על כל דקה שהם שם.

<ג'אק ברגיל: אני חושב שכל דקה, איך אומרים, חס וחלילה שלא יקרה משהו.

<ג'אק ברגיל: זה אזור מאוד מסוכן, זה מחוץ לאזור של ונצואלה שאני מכיר את האזור.

<ג'אק ברגיל: דרך אגב, לעבור ממקום למקום, ואני מחזק את המילים שאמרת, אני לא נכנס לחלק המשפטי, אבל זה מאוד מאוד מסוכן.

<ג'אק ברגיל: כל רגע שהם זזים ממקום למקום והם צריכים לבוא לגיור לא גיור, כן פגישה לא פגישה, הם מסכנים את עצמם כל דקה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: עופר בבקשה.

<עופר דהן: עוד מילה אחת.

<עופר דהן: מאחר ואנחנו מביאים גם עולים מוונצואלה, ואנחנו מכירים את הסיפור של התשעה האלה ונמצאים איתם בקשר כמעט יום יומי, אנחנו חושבים שנכון יותר וזול יותר ומהיר יותר יהיה לממן להם מונית מהבית של הם לקראקס, ומקראקס להטיס אותם לישראל דרך מדינה שלישית, זה הרבה יותר מהיר והרבה יותר יעיל, ואנחנו מסוגלים לעשות את זה, ומציעים את זה.

אברהם נגוסה: בסדר, אתם תסתדרו על זה ביניכם.

אברהם נגוסה: מי יביא אותם זה לא אני קובע.

אברהם נגוסה: יש את הסוכנות היהודית, ואם יש לסוכנות היהודית בעיה תקציבית- - -

<יהודה שרף: אין לה בעיה בנושא הזה.

אברהם נגוסה: בסדר, אתם תסתדרו ביניכם.

אברהם נגוסה: אני כאן שמח להגיד שאנחנו הולכים להציל את המשפחות האלה, להביא אותם, ועל זה אני שמח שיש הסכמה בין שני הצדדים.

אברהם נגוסה: אני רוצה שחברת הכנסת שיזמה את הדיון תסכם, ולאחר מכן אנחנו נסכם אותו.

יעל כהן-פארן: קודם כל תודה רבה, אדוני היושב ראש, באמת זה מרגש, יש לי דמעות בעיניים.

יעל כהן-פארן: מדובר בהצלת אנשים, זה לא ייאמן שזה אחים שלנו, שאלה אנשים שעברו גיור שכולם מכירים בו, ואנחנו פשוט בשרירות לב מחליטים שהם לא עברו איזה שהוא סף שהוא, כמו שאמרתי פה שלוש פעמים בדיון, קפקאי.

יעל כהן-פארן: קודם כל אני מברכת על ההחלטה וההסכמה שיש פה בחדר שהם יגיעו לארץ והם יעברו את מה שצריך לעבור כדי שהכל יוסכם, אבל יש פה באמת משהו עמוק יותר, יש פה משהו מאוד מאוד בעייתי בדרך קבלת ההחלטות, באטימות של הפקידים, אני מצטערת לומר זאת גבירתי, מזל ודסי, אטימות שנובעת מאיזה שהם נהלים שלפעמים צריך קצת להסתכל מבחוץ ולהגיד "זה לא רלבנטי פה, יש כאן מקרה מיוחד".

יעל כהן-פארן: אני מצטערת לומר, זה כן קשור לתנועה הקונסרבטיבית, זה כן עובר אחרת כשמדובר בגיורים אחרים, ואחת הסיבות לכך, כפי שאתם אמרתם, שבארץ יש כאן את הבעיה בהכרה של הגיור הקונסרבטיבי שהיא בעיה מאוד מאוד קשה, לא ניכנס אליה עכשיו.

יעל כהן-פארן: אבל מה שקורה כאן עכשיו, שנדרש רב לנסוע ולגייר אותם בשנית, זה באמת פתרון שהוא מאוד יצירתי, כן, אבל הזוי.

יעל כהן-פארן: הזוי שכך זה צריך להתנהל כדי שנביא את היהודים שרוצים לעלות לארץ, אנחנו מדינה קטנה, אנחנו עם קטן, אנחנו רק צריכים לחבק את כל מי שמצטרף לעם שלנו ולא לעשות הפרדות בין אם הרב הזה גייר אותך או שהרב הזה גייר אותך.

יעל כהן-פארן: יש כאן מצב בעייתי בתבחינים, אני קוראת לכם לבדוק אותם, לעבור עליהם שוב ולתקן אותם.

יעל כהן-פארן: אבל אני באמת מברכת על ההסכמה פה.

<אנדרו סאקס: סליחה, אפשר לארגן - - - שאנחנו נכניס בכתב מה שהוסכם?

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: אנחנו נקרא לכם את המסקנות.

אברהם נגוסה: לפני שאבקש ממנהלת הוועדה לקרוא את מסקנות הדיון, אני רוצה לברך גם את חברת הכנסת יעל פארן כהן, וחבר הכנסת אליעזר שטרן, שיזמו את הדיון המהיר הזה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לברך גם את כל הצדדים פה, על שהגענו להסכמה להציל את החיים של האנשים האלה, להביאם לכאן כמה שיותר מהר.

אברהם נגוסה: עכשיו זה תלוי בכם.

אברהם נגוסה: אתה תטוס מחר בבוקר, תעשה מה שצריך לעשות.

אברהם נגוסה: יהודה אחראי להטיס אותם לפה, משרד הקליטה יהיו אחראיים על קליטתם.

אברהם נגוסה: אנחנו נדאג לזה.

<עופר דהן: אנחנו גם ניתן להם מענק מיוחד כסיוע לאחר נחיתתם בישראל.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: גם יש לנו ארגונים שמתנדבים.

אברהם נגוסה: תודה רבה לקרן לידידות.

אברהם נגוסה: אני מבקש ממנהלת הוועדה לקרוא את המסקנות.

אברהם נגוסה: אנחנו נעקוב אחרי זה ונהיה איתכם ביחד עד שהאנשים יגיעו לפה, ויקבלו את מעמד העולה.

<דנה גורדון שושני: להלן מסקנות הוועדה: הוועדה קוראת למשרד הפנים, רשות האוכלוסין וההגירה, בשיתוף התנועה הקונסרבטיבית, הסוכנות היהודית ומשרד העלייה והקליטה: במטרה להציל את חיי המשפחות, תגייר אותם התנועה הקונסרבטיבית שוב.

<דנה גורדון שושני: להביא אותם ארצה לאלתר מסיבות הומניטריות, מיד לאחר הגיור.

<דנה גורדון שושני: לאפשר להם להשלים בארץ את התבחינים הנדרשים מבחינת התקופה שעליהם לשהות בקהילה, בהתאם לסעיף 2.ד לתבחינים למתן מעמד עולה על סמך גיור שנערך בחו"ל.

<יזהר הס: במשך שישה חודשים.

<יזהר הס: שלא תגידו 24 חודשים.

<מזל כהן: מאיפה שישה חודשים?

<יזהר הס: לא דובר עכשיו על שישה חודשים?

<מזל כהן: לא.

אברהם נגוסה: תשעה חודשים.

אברהם נגוסה: התבחינים מדברים על תשעה חודשים.

<יזהר הס: כמה חודשים הם יהיו פה בלי בטחון סוציאלי?

אברהם נגוסה: לא, אל תדאג לזה.

אברהם נגוסה: אנחנו לא מדברים עכשיו על העניין הזה.

אברהם נגוסה: קודם כל, אני אופטימי שנשכנע את שרת הקליטה, והדבר השני – יש לנו את קרן הידידות שהם אמרו שיתנו גם ביטוח רפואי, וכל מה שצריך מבחינה כספית.

<עופר דהן: ניתן להם מענק מיוחד.

<יהודה שרף: אל תכתוב "הומניטרי".

אברהם נגוסה: לא הומניטרי, הם עברו גיור.

<ניקול מאור: לפי התבחינים הם צריכים להיות תשעה חודשים ב-א.5 לאחר כניסתם, או תקופה ארוכה יותר?

<ניקול מאור: כי לדעתי הם צריכים רק תשעה חודשים לאורך כל הסיפור הזה, ולא התקופה המקסימלית שנכתבה בתבחינים.

אברהם נגוסה: סעיף 2.ד דורש תשעה חודשים.

<יזהר הס: אז שיהיה כתוב, תשעה חודשים.

<יזהר הס: בסדר.

יעל כהן-פארן: לא יותר מתשעה חודשים.

יעל כהן-פארן: אם הם יבואו לקראתם, זה עוד יותר טוב.

אברהם נגוסה: לא יהיה יותר מתשעה חודשים.

<יהודה שרף: ולגבי הביטוח הרפואי, אדוני היושב ראש, אנחנו נשתדל לשכנע את הביטוח הלאומי לאפשר להם לקבל ביטוח רפואי לפני זה.

<יהודה שרף: נמצא פתרונות בתוך הבית.

אברהם נגוסה: בואו נסיים.

אברהם נגוסה: אני לא דואג לעניין הביטוחים והדברים האלה, זה שולי.

<דנה גורדון שושני: אני חוזרת על סעיף ג': לאפשר להם להשלים בארץ את התבחינים הנדרשים מבחינת התקופה שעליהם לשהות בקהילה, בהתאם לסעיף 2.ד לתבחינים למתן מעמד עולה על סמך גיור שנערך בחו"ל, לפיהם תינתן אשרה מסוג א.5 עד תשעה חודשים.

<דסי צנגן: זה לא עד תשעה חודשים.

<מזל כהן: לתקופה של תשעה חודשים.

<דנה גורדון שושני: "לתקופה של תשעה חודשים.

<דנה גורדון שושני: בעוד שהבקשה למעמד עולה תידון לאחר הגשת המסמכים המעידים על השתתפות פעילה בחיי קהילה, בין בארץ ובין בחו"ל.

<דנה גורדון שושני: "

<יהודה שרף: בארץ יש קהילה, הם יהיו במרכז קליטה בבאר שבע, ויש קהילה של התנועה, עם רב מוכר של התנועה, הרב אלפר, שיאמץ אותם.

אברהם נגוסה: זו לא הבעיה.

<אנדרו סאקס: זה כבר נעשה.

<יהודה שרף: אני יודע.

<יהודה שרף: לכן אמרתי - - -

אברהם נגוסה: עוד לא סיימנו.

אברהם נגוסה: בואו נסיים.

<דנה גורדון שושני: "אני קורא למשרד העלייה והקליטה לפעול לפנים משורת הדין ולתת סל קליטה במקרה זה, מאחר שמדובר היה בסיכון חיים מבחינתם להגיע ארצה".

<דנה גורדון שושני: בעצם אפשר להוריד את זה כי זה לא רלבנטי.

אברהם נגוסה: לא, צריך.

<דוריס קריאף: אנחנו לא נוכל, כבוד היושב ראש, בגלל הסיפור של החוק.

<דוריס קריאף: אנחנו לא נוכל ויש תקדימים - - -

אברהם נגוסה: אנחנו נטפל בזה.

<דוריס קריאף: כי השרה היא לא מעל החוק.

<דוריס קריאף: החוק קובע - - -

אברהם נגוסה: זה לא הומניטרי.

<דוריס קריאף: עדיין יש אנשים שבהליכי גיור.

<דוריס קריאף: אנחנו גם לא נותנים לבני מנשה, עד שהם לא מסיימים את תהליך הגיור.

<אנדרו סאקס: כן, אבל נותנים להם לעשות את הגיור בארץ.

<אנדרו סאקס: רק אורתודוכסים יכולים לעבור גיור בארץ.

<דוריס קריאף: זה לא התחום שלי, אני מדברת כרגע על זכויות.

אברהם נגוסה: אני לא מתווכח עכשיו, ולא עושה משא ומתן.

אברהם נגוסה: אנחנו נעשה משא ומתן עם משרד הקליטה.

<דנה גורדון שושני: "ד.

<דנה גורדון שושני: הוועדה מעריכה את נכונותה של הקרן לידידות להעניק להם מענק מיוחד עם הגיעם ארצה".

אברהם נגוסה: בסדר גמור.

אברהם נגוסה: זה מקובל על כל הצדדים?

אברהם נגוסה: יופי.

אברהם נגוסה: אני מודה לכולם.

אברהם נגוסה: הדבר תלוי עכשיו בשני גורמים: הרב שמסיים את כל זה, יהודה שיביא אותם לפה.

אברהם נגוסה: את המשא ומתן עם משרד הקליטה אני מתחיל היום.

אברהם נגוסה: תודה רבה.