ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 498, 2017-05-15 13:30

איתן כבל: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

איתן כבל: על סדר היום – הצעת חוק לתיקון פקודת העיתונות (ביטול הפקודה), התשע"ז-2017, וההצעה של חברי הכנסת דב חנין, איימן עודה וחברי כנסת אחרים.

איתן כבל: הוא ביקש ממני לצרף את ההצעה - - -

<לאה ורון: עורכת הדין תורג'מן בודקת ברגע זה אם ההליך הוא בסדר.

<מירב תורג'מן: הוועדה רשאית למזג הצעות חוק שהועברו אליה.

<מירב תורג'מן: שתיהן הועברו לוועדת הכלכלה, נכון?

<מירב תורג'מן: שתיהן מונחות על שולחן הוועדה, אני לא רואה מניעה למזג אותן.

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: אני גם רוצה לומר שאנחנו הזדרזנו עד כמה שניתן להניח את הצעת החוק.

איתן כבל: יש בג"צ שמונח ואנחנו גם נתנו את ההתחייבות שאנחנו נדון - - -

נחמן שי: גם על זה יש בג"ץ?

נחמן שי: של מי?

איתן כבל: האגודה, אני מניח.

איתן כבל: תיכף תהיה התייחסות.

איתן כבל: ברשותכם, נתחיל את הדיון.

איתן כבל: אני מציע שקודם כל נצביע על המיזוג.

<מירב תורג'מן: אז בהתאם לסעיף 84ד' לתקנון הכנסת ועדה רשאית באישור ועדת הכנסת, כאמור, למזג את הצעת החוק שהועברה אליה אחרי הקריאה הראשונה יחד עם הצעת חוק שהועברה אליה אחרי הדיון המוקדם.

<מירב תורג'מן: הצעת החוק של דב חנין עברה בדיון מוקדם ומשכך אתה יכול להעלות את זה להצבעה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: מי בעד?

<לאה ורון: חבר הכנסת נחמן שי מצביע במקום חבר הכנסת יוסי יונה.

<לאה ורון: בעד המיזוג – 2

<לאה ורון: נמנעים –אין

איתן כבל: תודה, המיזוג אושר.

איתן כבל: מי מציג בפנינו את החוק?

<מרגלית לוי: למעשה הצעת החוק מבקשת לבטל את פקודת העיתונות וזאת בשל הפגיעה הקשה בזכויות חוקתיות - חופש הביטוי וחופש העיסוק, ובעצם אנחנו מבקשים לבטל את כל פקודת העיתונות יחד עם ביטול סעיפים עקיפים לפקודה.

<מרגלית לוי: מדובר, בעצם, בפקודה מנדטורית מ-1933, וההסדרים שקבועים בה לא תואמים את המצב כיום, ולכן זו בעצם הצעת החוק.

איתן כבל: את יכולה לחזור?

איתן כבל: אני מתנצל.

<מרגלית לוי: אנחנו מדברים על ביטול פקודת העיתונות שהיא משנת 1933.

<מרגלית לוי: זו פקודה ארכאית, שלא מתאימה לזמננו - - -

איתן כבל: פוגענית, בחלק מה - - -

<מרגלית לוי: פוגעת בצורה מאוד קשה בזכויות חוקתיות - חופש הביטוי וחופש העיסוק, ובעצם אנחנו מבטלים את כל הפקודה וזאת בשונה מההצעה שהוצעה על ידי האגודה לזכויות האזרח שהם ביקשו לבחון ביטול היבטים אחרים שנוגעים לנושא של רישוי.

<מרגלית לוי: אז אנחנו בעצם הלכנו רחוק מדי וביקשנו לבטל את כל הפקודה.

איתן כבל: כל הכבוד, זה לא קורה כל יום.

איתן כבל: מי רוצה להתייחס?

<משה רייניש רונן: אני מארגון העיתונאים שמסונף להסתדרות.

<משה רייניש רונן: החוק הזה קיים כבר עשרות שנים ובמשך עשרות שנים הייתי חבר בכל מיני גופים – אגודת העיתונאים בתל אביב, האיגוד הארצי של עיתוני ישראל, מועצת העיתונות – ותמיד רצינו לבוא ולהגיד שהחוק הזה מיותר, ארכאי, לא נחוץ ופוגע בזכויות של חופש הביטוי וחופש העיתונות.

<משה רייניש רונן: בין השאר החוק מחייב עורך עיתון להיות בעל תעודת בגרות.

<משה רייניש רונן: דברים כאלה.

<משה רייניש רונן: אבל תמיד פחדנו להציע את זה כי תמיד אמרנו – אם נבקש את זה מהכנסת, מי יודע מה ייצא, מה חברי הכנסת יעשו מהחוק הזה, ואם את החוק הזה לא מקיימים, אז חוק חדש יהיה יותר גרוע.

<משה רייניש רונן: הופתענו לראות שדווקא הממשלה באה ומבקשת לבטל את הפקודה הזו מעיקרה, וטוב שכך.

<משה רייניש רונן: אני רוצה לשים כיפה וירטואלית על הראש ולברך – שהחיינו וקיימנו והגיענו לזמן הזה.

<זיו מאור: אני מהאגודה לזכות הציבור לדעת.

<זיו מאור: לא כל יום הבית הזה בא לבטל חוק, למחוק חוק מספר החוקים, וכל יום שכזה הוא חג לדמוקרטיה, כל חוק שנמחק הוא אות חירות לאזרחים בלי קשר לתוכן שלו.

<זיו מאור: על הדבר הזה לבדו צריך לברך.

<זיו מאור: ספציפית לגבי החוק הזה צריך להבין שהפילוסופיה שהביאה את המנדט לתקן את הפקודה הזו מלכתחילה היא פילוסופיה שלפיה שלטון צריך לפחד מאזרחים, שלטון צריך לפחד מחופש ביטוי, מאחר שביטוי חופשי מאיים על השלטון.

<זיו מאור: הממשלה הזו, כמו רבות לפניה שלא השתמשו בסמכויות שהחוק הזה הקנה להן, הבינה שזה לא צריך להיות כך.

<זיו מאור: הצעד הבא והמתבקש הוא שעוד מגוון חוקים, במסגרתם הממשלה באמצעים כאלה ואחרים שולחת את טפריה לחופש הביטוי – בין אם מדובר בחוק הרשות השנייה, בין אם מדובר בסמכויות של מועצת הכבלים והלוויין ובין אם מדובר בשידור הציבורי לסוגיו – כולם פגיעה מהותית בחופש הביטוי, וההמשך המתבקש של הביטול החשוב של הפקודה הזו הוא ביטול הסמכויות והחוקים הללו.

<מרגלית לוי: אני רוצה להוסיף באותה רוח – היו הסדרים נוספים בתחום העיתונות, שזה תקנות 94 עד 96 לתקנות ההגנה לשעת חירום, שגם הן בוטלו.

<מרגלית לוי: זה בנוסף להחלטה שלנו לבטל את הפקודה.

<דבי גילד-חיו: אני מהאגודה לזכויות האזרח ואני מצטרפת לדברים שנאמרו קודם.

<דבי גילד-חיו: באתי לדיון לברך על הצעת החוק הזו.

<דבי גילד-חיו: כמו שנאמר פה קודם באמת הצעת החוק היא תולדה של מהלך שהתחיל בעתירות שהגישה האגודה.

<דבי גילד-חיו: האגודה באמת במהלך ה-20 השנה האחרונות הגישה 3 עתירות שונות.

<דבי גילד-חיו: באחת מהן, נדמה לי שהשנייה, הובטח כבר על ידי משרד המשפטים בזמנו שתובא הצעת חוק שתחליף, וזה התעכב והתעכב.

<דבי גילד-חיו: בסוף עכשיו אנחנו מקבלים את ההצעה הזו לביטול הפקודה, וזה באמת מאוד חשוב.

<דבי גילד-חיו: עוד דברים שנאמרו פה קודם – יש בפקודה המנדטורית שקיימת עכשיו פגיעות מאוד חמורות בחופש הביטוי, בין השאר: סמכויות של שר הפנים לדרוש רישיון, לסגור עיתון, דברים מהסוג הזה.

<דבי גילד-חיו: אנחנו מברכים על הצעת החוק, זו נראית לנו חקיקה מאוד חשובה.

נחמן שי: אני שמח שאני יכול להיות פה בלוויה של החוק הזה.

נחמן שי: היתה לוויה אחרת, בשבוע שעבר, פחות משמחת.

נחמן שי: אני בחרתי להיות עיתונאי לפני הרבה שנים ולאורך עבודתנו תמיד הוזכר החוק הזה כמשהו שהולך ומתייתר עם הזמן אך כמו ריחיים מונח על הצוואר ומכביד.

נחמן שי: אז החיים השתנו והמציאות היום שונה, ועיתון בנוסח שמופיע פה הוא כבר דבר שכמעט שלא מן העולם.

נחמן שי: נכנסו עולמות תוכן חדשים, כולל אינטרנט וכו'.

נחמן שי: לכן, המהלך שעשה משרד הפנים בעניין הזה הוא מהלך נכון.

נחמן שי: במדינה עצמאית, אם כבר היה צריך לחוקק חוק מחדש, אבל בוודאי לא לשאת על הגב.

נחמן שי: אנחנו יודעים שתהליך השינוי הוא חלק משינוי פקודת הטרור שלאט לאט אנחנו נזכרים - - - ברגע שנגמור עם הדבורים והדבש אני אדע שהגענו למטרה שלנו, אבל הדבורים והדבש עוד שם.

נחמן שי: אז טוב שהחוק הזה נעלם.

נחמן שי: הלוואי שגם היתה מאחוריו מסתתרת בשורה שהוא מחזק את חופש הביטוי, וכו', במדינת ישראל – זה אני לא בטוח כי במקומו באות דרכים אחרות, חלקן מעוגנות בחוק וחלקן – באיזה שהיא רוח שנושבת סביבו.

נחמן שי: לכן אני לא חוגג חגיגה מלאה כי אני יודע שהביטול הפורמלי הזה הוא עדיין לא מבשר את מה שאני מצפה בחופש הביטוי במדינת ישראל.

נחמן שי: אני רוצה בהזדמנות הזאת רק לחזור ולהציע לבטל את הצנזורה הצבאית שגם היא מעוגנת באותם עוגנים היסטוריים – החל בשלטון המנדטורי ובתקנות ההגנה לשעת חירום.

נחמן שי: הצנזורה הצבאית במתכונתה הנוכחית היא גם כן מסוג תיאטרון האבסורד.

נחמן שי: עוצרים ובולמים באיזה ערוץ אחד פרסומים שעה שמסביב שוצפים נהרות אין קץ של זרימת מידע בכל מיני צעצועים כאלה ואחרים, הכל פתוח ואין אפשרות להגביל את זה.

נחמן שי: אז גם זה נשאר בתור מצודה ישנה נושנה בקווים שכבר עברנו מזמן.

נחמן שי: אני מציע, אם משרד הפנים עקבי בדרכו, שיבחון גם את מעמדה של הצנזורה הצבאית כי היא הולכת אחורה לאותה תקופת זמן שחוקקו את החוק הזה.

נחמן שי: צריך אומץ בשביל זה, אני מקווה שלשר הפנים יהיה אומץ להתמודד גם עם הסוגייה הזו, שילך לשר הביטחון ויחשבו ביחד.

נחמן שי: זו תהיה בשורה אמיתית – לבטל את הצנזורה ולחשוב על איזה שהוא מתכון של שמירת סודות – אני לא אומר שאין סודות לאומיים במדינת ישראל שצריך לשמור עליהם, אבל הצנזורה במתכונתה מתה והאחרונים שיודעים על זה זה אנשי הצנזורה עצמם.

<משה רייניש רונן: זה שר הפנים שביטל את הצנזורה על סרטים ומחזות, גם.

<משה רייניש רונן: .

<מרגלית לוי: אני רוצה רק לתקן שהסמכות לגבי צנזורה היא לא בידי שר הפנים.

<גאל אזריאל: לגבי הכרזה על מצב חירום אדוני יודע שהממשלה והכנסת יחד מובילים מהללך מאוד גדול של ביטול ההכרזה.

<גאל אזריאל: אנחנו מאוד מתקרבים ואני מאוד מקווה שבשנים המעטות הקרובות נבטל את ההכרזה.

<גאל אזריאל: לגבי הצנזורה על מחזות – היא כבר לא קיימת.

<גאל אזריאל: יש רק צנזורה על סרטים.

איתן כבל: מי קורא?

<מרגלית לוי: אני קוראת: ביטול פקודת העתונות 1.

<מרגלית לוי: פקודת העתונות‏– בטלה.

<מרגלית לוי: תיקון פקודת הנזיקין 2.

<מרגלית לוי: בפקודת הנזיקין [נוסח חדש]‏, סעיף 87 – בטל.

<מרגלית לוי: מדובר על סעיף פיצויים של לשון הרע בעיתון ובמקרה הזה, תובע שזכה במשפט נגד עיתון בשל פרסום לשון הרע – מפנה החוק לפקודת העיתונות, והיא לא רלבנטית מהרגע שאנחנו מבטלים את פקודת העיתונות ולכן גם הסוגייה של פקודת העיתונות וההוראה על מימוש הערובה שניתנת לפי פקודת העיתונות איננה רלבנטית והיא בטלה.

<מרגלית לוי: אני ממשיכה בקריאה: תיקון חוק רשות השידור 3.

<מרגלית לוי: בחוק רשות השידור, התשכ"ה–1965‏, בסעיף 39, סעיף קטן (ג) – בטל.

<מרגלית לוי: כמובן – אני מבינה שזה צו על תנאי – ככל שיתבטל חוק רשות השידור, אז הבקשה שלנו לביטול סעיף עקיף לא רלבנטי כאן.

<מירב תורג'מן: חוק רשות השידור כבר בוטל.

<מירב תורג'מן: אז ככל שנמצא לנכון, בהתאם להחלטת בג"ץ בעניין הזה, אז אם תרשה לנו למחוק את הסעיף הזה אחר כך, מהנוסח.

<גאל אזריאל: תיקון מספר 8 לא משליך, להבנתי, על ביטול חוק רשות השידור.

<גאל אזריאל: בכל מקרה רשות השידור בטלה, ולדעתי צריך לבטל את הסעיף.

איתן כבל: גברתי צודקת.

<מרגלית לוי: אני ממשיכה בקריאה: תיקון חוק איסור לשון הרע 4.

<מרגלית לוי: בחוק איסור לשון הרע, התשכ"ה–1965‏ – (1) בסעיף 11(ג), בהגדרה "אמצעי תקשורת", המילים "כמשמעותו בפקודת העתונות (להלן – עתון)" – יימחקו; (2) בסעיף 12, המילים "המוצא לאור על פי רשיון בעל תוקף" ו"כמשמעותו בפקודת העתונות" – יימחקו.

<מרגלית לוי: למעשה, בחוק לשון הרע בסעיף 4 ו-6 ההפניות שמפנות שם לפקודת העיתונות אינן רלבנטיות מרגע שאנחנו מבטלים את פקודת העיתונות ואנחנו בעצם מותירים באחד הסעיפים של המשמעות המילולית של זה, "עיתונות" ללא פירוט של ההגדרה.

<מירב תורג'מן: אתם מסירים את ההגדרה וגם את ההפניות לחוק.

<מרגלית לוי: נכון.

<מרגלית לוי: אני ממשיכה: תיקון חוק הספריות הציבוריות 5.

<מרגלית לוי: בחוק הספריות הציבוריות, התשל"ה–1975‏, בסעיף 1, ההגדרה "עיתון" – תימחק.

<מרגלית לוי: בעצם, אנחנו מדברים כאן על המונח "עיתון" ולכן, לאור ההצעה לבטל את הפקודה אנחנו מבטלים את ההגדרה ולכן הסעיף הזה מוצא לביטול.

<מרגלית לוי: מותירים את המשמעות המילולית של המילה "עיתון".

<מרגלית לוי: ממשיכה בקריאה: תיקון חוק הגנת הפרטיות 6.

<מרגלית לוי: בחוק הגנת הפרטיות, התשמ"א–1981‏ – (1) בסעיף 30(א), המילים "כמשמעותו בפקודת העתונות (להלן – עיתון)" – יימחקו; (2) בסעיף 31 המילים "המוצא לאור על פי רשיון תקף" ו"כמשמעותו בפקודת העתונות" – יימחקו.

<מרגלית לוי: בעצם אנחנו שוב מדברים על ההפניה בחוקים האלה וההפניה לפקודת העיתונות אינה רלבנטית.

<מרגלית לוי: שוב – מותירים את המונח "עיתון" ללא הגדרה.

<מרגלית לוי: ממשיכה בקריאה: תיקון חוק הספרים (חובת מסירה וציון הפרטים) 7.

<מרגלית לוי: בחוק הספרים (חובת מסירה וציון הפרטים), התשס"א–2000‏, בסעיף 1, ההגדרה "עיתון" – תימחק.

<מרגלית לוי: בעצם אנחנו נכנסים להגדרה "עיתון" מכוח פקודת - - -

<לאה ורון: סרקתם את החקיקה ומחקתם.

<מרגלית לוי: נכון.

<מרגלית לוי: איפה שהיה נכון להשאיר את המילה "עיתון" ולהשאיר אותה במשמעות מילולית – כי בעצם לא היה צורך בהפניה לפקודת העיתונות.

<מירב תורג'מן: ולגבי סעיף תחילה- גם כאן אתם משאירים את זה כתחילה מידית, כי עם הפרסום ברשומות הפקודה כבר בטלה.

איתן כבל: אני יכול להצביע?

איתן כבל: אני מעלה להצבעה את הצעת החוק כפי שהיא.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – 2

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תודה, הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה ושלישית.

<מירב תורג'מן: כמובן, כאמור – בכפוף למיזוג הצעות החוק.

איתן כבל: בכל מקרה תודה למשרד הפנים על מהלך חשוב, אמיץ – אני לא יודע, כי את זה היה צריך לעשות מזמן, אבל ודאי חשוב.

איתן כבל: תודה לכם, דבי, על העבודה החשובה שאתם עושים.

איתן כבל: פעם ב-20 שנה מותר שתהיה לכם באגודה סיבה טובה להתרווח ולחייך שעשיתם את זה.

איתן כבל: אני חושב שזה וואו, זה באמת וואו.

איתן כבל: אני לא אומר את זה ככה, בלשון מליצה, זה באמת וואו לשר שלקח את זה על עצמו את העניין הזה ווואו לכם שלא הפסקתם לרגע אחד להעלות את זה פעם אחר פעם.

איתן כבל: אני תמיד אומר שאסור להתייאש – בסוף מגיע הרגע הזה שזה קורה, ואתה לא מבין למה זה לא קרה עד אז.

איתן כבל: תודה רבה לכם, שיהיה בהצלחה.

איתן כבל: הישיבה נעולה.