ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 403, 2016-12-20 12:37

אלי אלאלוף: שלום לכולם צהריים טובים.

אלי אלאלוף: היום אנחנו ה-20.12.2016 כ' בכסלו תשע"ז, השעה 12:37.

אלי אלאלוף: במסגרת ציון חודש הסוכרת הבינלאומי בכנסת, למה זה לא שנה, זה רק חודש.

אלי אלאלוף: בדרך כלל מי שסובל מסכרת זה כל יום, או לפחות הימים שהוא חושב על זה.

אלי אלאלוף: טוב, אנחנו באמת שמחים על היוזמה שאי אפשר לוותר עליה של פרופסור איתמר רז, חברי פרופסור אמנון אפק, שגם כן מזכיר לנו חובות נעימות שיש לנו בכנסת, לפעמים - - - בתקופות משבר, ולהתכנס בתקופות של לא משבר, למרות שזה משבר תמידי, נושא הסוכרת, המספרים מדהימים.

אלי אלאלוף: אני אמרתי למה אתם מספקים לנו מספרים עולמיים?

אלי אלאלוף: תנו לעולם להתמודד עם המספרים של 8 מיליון תושבים במספר הגדול מדי של אנשים שסובלים מסכרת.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שיש לי אובססיה, זה העוני.

אלי אלאלוף: לטוב או לרע.

אלי אלאלוף: והנתונים שאתם מספקים, אנשים עניים סובלים יותר.

אלי אלאלוף: אנשים שסובלים מהזנחה בכל תחומי החיים.

אלי אלאלוף: בצורה כזאת או אחרת מגיעים לסוכרת.

אלי אלאלוף: גם דיור מוזנח מביא לסוכרת, לא רק אוכל, אלא גם כל השמות המאוד מקצועיים שלכם, גם מביא לזה.

אלי אלאלוף: גם הרגשי, וכל הדברים האלה לצערי אנחנו בדקנו אותם מזוויות אחרות, נשארנו בהגדרה כללית שהאנשים העניים ביותר הם גם האנשים שחולים, גם המודעות לא קיימת, גם השירותים בסביבה, למרות כל המאמצים, ואנחנו חיים במדינה מדהימה, שלא יהיה לכם ספק.

אלי אלאלוף: אבל מדינה מדהימה זו מדינה שמעיזה להתמודד עם בעיותיה, ומי שחושב שרק ליהנות ולא להתמודד עם החלקים החסרים של החברה, ברור שזה לא – איך אומרים – גן עדן של טיפשים, המדינה שלנו חייבת להיות מדינה שמתמודדת עם האתגרים שלה.

אלי אלאלוף: אני מודה לך איתמר, גילוי נאות, הכרתי את איתמר לפני הרבה שנים, כשחבר שלי היה מנכ"ל הדסה, בינתיים עוד מעט הוא עוזב לצערי את הביטוח הלאומי, ואמר "לך לראות אותו, אולי הוא ימצא לך משהו שאתה לא מודע", באמת לא הייתי מודע.

אלי אלאלוף: אז עוד לא סבלתי, היום המקרה האישי שלי, ורק אני מעיד על עצמי שזה ניתן להתמודדות למרות שיש פה מסורת משפחתית שהייתי מוכן לוותר עליה, למרות שעל המסורת במשפחתי אני לא מוותר.

אלי אלאלוף: באמת תודה.

אלי אלאלוף: הוועדה הזאת היא פה כדי לשרת - - - היות והמטרה שלכם זו בריאות לאומית, אנחנו לרשותך.

אלי אלאלוף: בבקשה איתמר.

<איתמר רז: תודה רבה חבר הכנסת, אני אנסה להיות קצר כי יש פה הרבה אנשים ואני משוכנע שחלק גדול מהם רוצה להתבטא.

<איתמר רז: קודם כל תודה לך על ההתגייסות למען הציבור שהתחילה עוד הרבה לפני הכנסת.

<איתמר רז: אני הכרתי אותך גם כמנכ"ל רש"י שעשתה דברים נפלאים גם בתחום התזונה, אבל בעיקר בתור חבר כנסת, אני חושב שהמלחמה שלך לטובת השכבות הסוציו-אקונומיות החלשות ראויה לציון, וכמו שאמרת, הבעיה של אורח חיים בריא, הבעיה של אכילה לא נכונה, הבעיה של התפתחות סכרת היא כפולה באוכלוסיות האלה ואנחנו לא עושים שום דבר להנגיש להם את זה, ואנחנו נדבר על זה עוד מעט.

<איתמר רז: אבל היום אנחנו רוצים לדבר על שלושה דברים.

<איתמר רז: אנחנו רוצים לדבר על הנושא של התכנית הלאומית לסוכרת, ואני אבקש אחר כך מפרופסור ארנון אפק שהוא מיוזמותיה והאיש שהניע אותה להגיד מספר מילים על זה, והשני- במסגרת אותה תכנית, כל הנושא של מהפך במדינת ישראל באורח חיים בריא שצריך להתרכז גם ברגולציה, כפי שאנחנו שומעים אותה, אבל גם בשינוי הראש.

<איתמר רז: אני אפילו רוצה לקרוא לך מפה, ונדבר על זה, לחשוב איך אנחנו מניעים את ממשלת ישראל, לא רק את שר הבריאות, לא רק את שר החינוך ולא רק את שרת הספורט, את ממשלת ישראל למהלך של שינוי אורח החיים בישראל.

<איתמר רז: זה לקח 40 שנה, יש את הניצנים, צריך למנף את זה.

<איתמר רז: אז בוא נתחיל עם התכנית הלאומית לסוכרת.

<איתמר רז: התכנית הלאומית לסוכרת נבנתה בעקבות הביקור של ה-OECD פה ב-2010.

<איתמר רז: יש לנו מערכת בריאות מאוד טובה, יש לנו קופות חולים שראויות לציון.

<איתמר רז: אבל כשבדקנו, כשדיווחנו ל-OECD מה קורה במדינת ישראל, למעשה כשאני אספתי את כל הנתונים ראיתי שיש לנו הרבה מאוד חורים בהרבה מאוד דברים שאין להם תשובה.

<איתמר רז: חלקם מצריך תקציבים אבל חלקם הגדול מצריך רק התארגנות נכונה ועשיה נכונה שניתנת להיעשות על ידי חיבור כל הגופים, והיום אנחנו מחברים את הגופים.

<איתמר רז: ולכן עשינו במשך שנה וחצי יחד עם פרופסור ארנון אפק, שהיה אז המנכ"ל בחלק גדול מהתקופה, תכנית לאומית לסוכרת שמסתכלת על הסוכרתי מיום היוולדו ועד יומו האחרון בכל הרמות: ברמת המניעה בציבור הרחב, ברמת המניעה באוכלוסיות הסיכון, ברמת הגילוי המוקדם שהוא קריטי, ברמת הטיפול המוקדם והעצמתו שהם קריטיים לבריאות אותו אדם בעתיד, ואתה דיברת על עצמך בעניין הזה.

<איתמר רז: ברמת האבחון המוקדם של סיבוכים והטיפול בו כדי למנוע את הסיבוכים הקשים וגם ברמת תשובה לסיבוכים הקשים.

<איתמר רז: אני רק רוצה להזכיר שנכון להיום, למרות המועצה הלאומית לסוכרת, למרות העשייה הרבה, עדיין בישראל יש 1,200 כריתות רגליים שרובן של חולי סכרת, ועדיין אנחנו בין המובילים ב-OECD בתחום הזה.

<איתמר רז: עם כל העשייה שלנו.

<קריאה: מובילים לרעה.

<איתמר רז: מובילים לרעה.

<איתמר רז: ויש דוגמאות רבות כאלה.

<איתמר רז: ולכן היינו חייבים לעשות תכנית לאומית לסוכרת.

<איתמר רז: התכנית הזאת נעשתה עם כל מי שמוביל את התחום בישראל - קופות החולים, משרד הבריאות כמובן, כל הרופאים, אחיות, דיאטניות, עובדים סוציאליים, כל מי שקשור לנושא הזה.

<איתמר רז: היא נעשתה ב-30 מפגשים שבכל אחד מהם ישבנו שמונה שעות ודנו בנושא הספציפי ובאנו עם מה חסר, מה צריך, מה התקציבים אם צריך כאלה, ואיך מתקדמים עם הדבר הזה.

<איתמר רז: התכנית הזאת הוצגה למנכ"ל אז של משרד הבריאות, פרופסור ארנון אפק וקודמה על ידו, ואנחנו היום נמצאים במקום שבו התכנית הזאת אומצה על ידי שר הבריאות לפני כשנה, התכנית הזאת נכנסת ליישום בתוך משרד הבריאות יחד עם קופות החולים, אנחנו נפגשים, אנחנו הראשונים שעושים את זה, שנפגשים עם ארבעה הרופאים הראשיים שלקופות החולים ועם ארבעה הרופאים הראשיים של הסוכרת שחלקם נמצאים פה, לאו דווקא רופאים, נציגים בכירים של הסוכרת, יש פה את אורה ולינסקי שהיא לא רופאה, אבל היא הנציגה הבכירה של הסוכרת, ויחד איתם אנחנו מתניעים.

<איתמר רז: יחד עם זה יש בעיות, יש צורך להרבה מאוד עשייה והרבה מאוד דחיפה, והבאת תקציבים מבחוץ, על מנת שהדברים האלה יתרחשו, אני מתכוון להיפגש עם מנכ"ל המשרד גם היום וגם ביום חמישי כדי להבטיח שזה יקרה.

<איתמר רז: אחד הדברים הקריטיים בתכנית זה הבטחה של 10 עד 12 תקנים.

<איתמר רז: בעיר באר שבע שמוכרת לך היטב, אין מומחה להשמנה וסכרת, ומומחה אנדוקרינולוגי.

<איתמר רז: אין מומחה כזה.

אלי אלאלוף: בכל הקופות?

<איתמר רז: אין, אין מומחה.

<איתמר רז: זה אפילו לא קשור לקופה.

<איתמר רז: אין איש מרכזי שידוע כאיש מוביל בתחום ויכול להדריך את רפואת הקהילה.

<איתמר רז: אותו דבר קורה בצפת.

<איתמר רז: בחדרה המקום נסגר לחלוטין.

<איתמר רז: זאת אומרת יש לנו מקומות שונים בארץ שאין אפילו את אנשי המקצוע והדבר החשוב ביותר להילחם מלחמה נכונה, למשל בהשמנה, וזה מחייב מספר מומחים, ומה שקרה בתהליך של מספר שנים, המומחים האלה נעלמו.

<איתמר רז: אז אחד הדברים שהובטח לי על ידי השר והובטח על ידי המנכ"ל, ואני מקווה שיוצע, זה התקנים האלה.

<איתמר רז: יש דברים אחרים, אולי אני אשאיר לארנון לדבר על זה.

<איתמר רז: לפני שאני עובר לארנון, רק עוד מילה אחת בנושא של ועדת ההסדרה.

<איתמר רז: זה מספר שנים שאנחנו הוצאנו חוק בריאות ישראל, החוק הזה הוגש גם בכנסת ב-2013 וניסינו לקדם אותו ומכל מיני סיבות הוא לא קודם.

<איתמר רז: שר הבריאות הנוכחי, בהיותו סגן שר התחיל לקדם את הדבר הזה, היה יחד איתנו לאורך השנים כחבר כנסת ושם את זה בראש התכניות, דבר שהוא מאוד ייחודי למדינת ישראל כי 40 שנה לא הייתה במדינת ישראל החלטה לשינוי אורח חיים כחלק מהמדיניות הרשמית המעוגנת של המשרד.

<איתמר רז: נוצרה ועדת הסדרה.

<איתמר רז: ועדת ההסדרה הביאה למספר הישגים גדולים.

<איתמר רז: ההחלטה על סימון, שאני חושב שהיא מצוינת, בעיקר החלטה על סימון כפיות סוכר, שדרך זה נוכל לחנך את הילדים והנוער איך להימנע מאכילה של מזון מתועש.

<איתמר רז: כי היום במדינת ישראל ילד ממוצע אוכל 60% מהקלוריות שלו כמזון מתועש, כמזון שאנחנו קוראים לקלוריות שלו קלוריות ריקות, ובתוך זה הוא אוכל כמויות גדולות מאוד של סוכר, של מלח ושל שומן.

<איתמר רז: ואם נוכל לחנך את הילדים להימנע מחשיפה כל כך גדולה דרך סימון פשוט של כפיות סוכר.

<איתמר רז: ילד ממוצע צריך לאכול לא יותר משש כפיות סוכר ביום.

<איתמר רז: ונוכל להביא למצב שהם שותים תוססים או שהם אוכלים מאכלים שונים, הם ישר יקלטו שבכוס תוסס אחת גדולה, או במאכל מסוים שהם קונים אותו בכמות גדולה יש את כל כמות הסוכר שהם צריכים.

<איתמר רז: אנחנו נעשה את המהפך הזה בילדי בית הספר במדינת ישראל.

אלי אלאלוף: יש פה מעורבות של משרד החינוך?

<איתמר רז: לא רק מעורבות.

<איתמר רז: אני רוצה שתצא מפה קריאה שלך, חבר הכנסת אלי אלאלוף, שאתה מצפה משר החינוך שייקח את הנושא הזה כנושא מרכזי, ואני אמרתי בוועדה הקודמת, מי שיוביל את המהפך באכילה הנכונה, באורח החיים הנכון, יהיו רק הילדים.

<איתמר רז: אם אנחנו רוצים שהילדים יעשו את המהפך הזה, אנחנו חייבים ללמד אותם את הדבר הזה.

<איתמר רז: כמו שלימדנו אותם לא לקטוף פרחים, כמו שלימדנו אותם לשים שמן שיזוף, כמו שלימדנו אותם לשים חגורות בטיחות, הם עושים את זה הרבה יותר טוב מאתנו היום.

<איתמר רז: אנחנו עולים לרכב – כן שמים, לא שמים, הם תמיד שמים ומכריחים אותנו לשים.

<איתמר רז: כדי לעשות את זה, חייב שר החינוך לצאת בריש גלי ולהגיד "אנחנו הולכים להפנים כחלק ממערכת החינוך השבועית את הנושא של אורח חיים בריא" והנדבר הזה יש לו חשיבות גדולה מאוד גם אקדמאית, כי דרך אורח חיים בריא אתה י כול ללמד את הילד את כל מה שקשור בביולוגיה, ברפואה, בבריאות, בכל מה שאתה רוצה.

<איתמר רז: זאת אומרת זה לא זמן לשווא.

<איתמר רז: אני רוצה שנצא מפה עם שני דברים: אחד – עם דחיפה חזקה של הועדה לנושא של קידום התכנית הלאומית לסוכרת, כדי שאנחנו נגיע למקום שאנחנו רוצים להגיע אליו.

<איתמר רז: זאת אומרת – תוך חמש שנים ירידה ב-10% עד 20% במספר האנשים שמפתחים סכרת, תוך חמש שנים ירידה ב-10% במקרי העיוורון, תוך חמש שנים ירידה ב-10% במקרי הדיאליזה, תוך חמש שנים ירידה ב-50% בכריתות הגפיים, שהסיבה העיקרית לכך היא הזנחה וחוסר תשומת לב.

<איתמר רז: ברשותך אני רוצה שארנון אפק ישלים אותי כי הוא באמת היה האיש שהגה ובזכותו אנחנו במקום כל כך טוב עם התכנית הלאומית לסוכרת.

<ארנון אפק: תודה רבה.

<ארנון אפק: קודם כל באמת תודה לך, גם בפן האישי.

<ארנון אפק: תודה רבה באמת על התמיכה, זה לא מובן מאליו, בדרך כלל אנחנו מגיעים לכנסת לתת הסברים והנה כאן אנחנו רואים באמת את המקום שלכם כשותפים שלנו יחד במשימה מאוד מאוד חשובה.

<ארנון אפק: מעל גיל 18 מעל 9% מאזרחי מדינת ישראל חולים בסוכרת ובמספרים דומים גם סובלים מטרום סוכרת.

<ארנון אפק: תסמונת טרום סוכרתית.

<ארנון אפק: מתחת לגיל 18 ישנם ילדים, בעיקר, אבל אנחנו רואים את זה היום גם במבוגרים שסובלים מסוכרת נעורים שהיא מחלה אחרת לגמרי, אבל גם כן יש לה משמעויות אדירות לחיים, במיוחד כשאנחנו מדברים על אוכלוסיית הילדים.

<ארנון אפק: והמטרה שלנו היא באמת להיאבק בנושא ולמנוע אותו וזה win-win.

<ארנון אפק: כל מקרה שאנחנו נדחה, נחסוך, נמנע, גם מונע סבל, גם חוסך כסף לתקציב המדינה ויש לנו אפשרות לעשות שינוי אדיר.

<ארנון אפק: ברמה האישית אני יכול להגיד לכם שמחקרים שעשינו עם חיל הרפואה ואילן כאן מייצג אותם, הראינו שאנשים שסובלים מהשמנה לוקים יותר בסוכרת, כבר במה שחשבנו פעם שהוא בתחום הנורמה, BMI שזה המשקל חלקי הגובה בריבוע, מ-23 שנחשב נורמלי כבר מעלה את הנטייה של אנשים לחלות.

<ארנון אפק: אנחנו יודעים שלגבי אוכלוסיות מוחלשות שאתה התייחסת אליהם, חבר הכנסת אלאלוף, כגון אוכלוסיית הישראלים יוצאי אתיופיה ב-BMI עוד יותר נמוך, בגלל החשיפה שלהם לעולם המערבי, הם כבר לוקים יותר בסוכרת ולכן קיימת חשיבות אדירה בטיפול בבעיה הזאת.

<ארנון אפק: הרב ליצמן ומנכ"ל המשרד משה בר סימן טוב לקחו את זה כמשימה ואנחנו כולנו רואים את המאבק של שניהם באורח חיים בריא, באכילה נכונה, כולל אתה יודע, העצות הכי פרקטיות בעולם כמו הסופגניות, איך אומרים, מתקפת הסופגניות שצפויה לנו בשבוע הבא.

<ארנון אפק: חלק כבר התחיל, המתקפה כבר התחילה.

אלי אלאלוף: אנחנו ביטלנו מהמזנון.

<ארנון אפק: הבנתי.

<ארנון אפק: כל הכבוד.

<ארנון אפק: וצריך לראות איך מתמודדים עם הדבר הזה ואיך מונעים את זה, כי כולם יכולים להרוויח מהתהליך הזה.

<ארנון אפק: אז כדי לא להאריך בדברים, באמת פניתי לפרופסור איתמר רז וביקשתי ממנו, אמרתי לו "תביא את האנשים הכי טובים במדינת ישראל" והוא הביא למועצה הלאומית את טובי המומחים, לא רק רופאים.

<ארנון אפק: גם רופאים וגם דיאטניות, ובמועצה הלאומית יושבים גם נציגי ארגוני החולים, שיש כאן אנשים מתוכם כמו האגודה הישראלית לסוכרת נעורים ואלדד גיסין שאנחנו מכירים ואולי החמצתי מישהו אז אני מראש מתנצל, וישבו והכינו תכנית לאומית שאומצה כאמור על ידי שר הבריאות ועל ידי המנכ"ל והיא חלק מיעדי משרד הבריאות לשנים הקרובות.

<ארנון אפק: אתה תעיין ותראה שאנחנו מתייחסים לכל נושא ונושא מרמת הכשרת אנשי המקצוע, הגדרת מחנכים לסוכרת, נושא ההתמחות, האוכלוסייה הערבית של מדינת ישראל, נכויות של הביטוח הלאומי, אין מקום שלא נגענו בו בנושא הזה ואין כמעט תחום ובסוף, אתה יודע, בסוף צריך להיות פרקטיים ואני איש ביצוע, לא עוסק לצערי כבר בפילוסופיה, אז הגדרנו action items, משימות לביצוע, מטרות לטווח קצר, לטווח ארוך, כדי שזה יבוא לידי ביצוע.

<ארנון אפק: השקנו את התכנית השנה במרץ בכנס בראשות שר הבריאות הרב ליצמן ומנכ"ל המשרד משה בר סימן טוב, אנחנו עובדים על המימוש שלה.

<ארנון אפק: המבחן שלנו, אגב, איתמר, זה לא בספר המאוד יפה הזה אלא במימוש שלו, ולשם כך אנחנו באמת גם מודים על התמיכה של הכנסת, אבל גם יודעים שאתם תוכלו לעזור לנו כדי לממש, אז אם תרשה לי - - -

אלי אלאלוף: זה גם תוקצב?

<ארנון אפק: יש גם אלמנטים בתוך הדבר הזה שתוקצבו, לא הכל עדיין תוקצב, ואנחנו מטפלים בכל הנושאים, חלק מזה זה גם תכניות ארוכות טווח, אתה יודע, לא כל המיליונים צריכים לזרום השנה, זה בסדר.

<ארנון אפק: אבל אנחנו כן מטפלים ואיתמר ציין עוד נושא אחד שהוא הולך להציג אותו, אז אם תרשה לי, אני יודע שאסור לך לקבל מתנות, אבל חוברת אחת היא בהוצאת משרד הבריאות, בכל זאת הייתי שמח אם אפשר להעניק לך, ובאמת בשם איתמר, בשמי ובשם הרב ליצמן ומשה בר סימן טוב, תודה רבה.

<ארנון אפק: אני אשמח לשמוע הערות כי זו כבר המהדורה השלישית, כי אנחנו כל הזמן מעדכנים ובאים ואומרים לנו "תשמע, חסר פרק כזה, צריך לשנות", יכול להיות שגם איפה שטעינו אנחנו כל היום מתקנים במטרה באמת לעזור לעם ישראל, זו המטרה של כולנו.

<ארנון אפק: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה גברת.

<מדי יעקובזון: שלום אני מנכ"לית האגודה לסוכרת נעורים סוג 1 בישראל.

<מדי יעקובזון: ראשית, תודה לחבר הכנסת אלאלוף שמארח אותנו ומקדיש לנושא את היום הזה ותודה מיוחדת לפרופסור איתמר רז ופרופסור ארנון אפק על התכנית הלאומית לטיפול ולמניעת סוכרת שאנחנו מאוד גאים באגודה שלקחנו חלק ובאמת תרמנו את חלקנו לנושא סוכרת סוג 1.

<מדי יעקובזון: אני רוצה להאיר זרקור היום ולדבר בשם של אותם מספר לא ידוע, חבר הכנסת אלאלוף ציין מדוע אנחנו לא מביאים נתונים מהארץ, אין מספרים ברורים ומובנים, אנחנו משערים שיש כ-50,000 סוכרתיים סוג 1 בישראל.

<מדי יעקובזון: ברור ומובן ואנחנו הראשונים שאומרים שהקבוצה הבולטת שמתוכם הם כ-5,000 ילדים מתחת לגיל 18 שנאבקים עם סוכרת מסוג 1 באומץ רב ומשתדלים לתחזק את חייהם ולהגיע להישגים למרות מחלתם אבל איפה שהוא שוכחים ונעלמים אותם 45,000 סוכרתיים בוגרים, ואני רוצה היום להשמיע את קולם פה במסגרת הזאת בכמה היבטים: אחד – כחלק מהתכנית הלאומית לסוכרת מוקדש פרק למרפאות ייעודיות לבוגרים סוכרתיים סוג 1, לילדים יש 16 מרפאות נפלאות בארץ עם צוות רב תחומי שמטפל בהם, לכאורה בגיל 18 בהגיעם לבגרות, הם נפלטים לתוך מערכת הבריאות הכללית, כשאין גורם ואין כמעט מרפאות בארץ שיודעות להעניק להם את הטיפול עם צוות שמוכשר לטיפול בסוג 1, שיודע לקרוא ולפרוט נתונים, שמעניק צוות רב תחומי.

<מדי יעקובזון: זה חבל.

<מדי יעקובזון: אם חבר הכנסת אלאלוף ציין זה לפני זה את האוכלוסיות המוחלשות, כמובן שגם שם זה פוגע יותר באותן אוכלוסיות שלא יכולות לתבוע, לדחוף ולמרפק את דרכם כדי לקבל טיפול הולם.

<מדי יעקובזון: גם בסל קיימת אפליה.

<מדי יעקובזון: לפני שש שנים נכנסה טכנולוגיית מד הסוכר הרציף עבור ילדים, זה שינה את כל ניהול הסוכרת וניטור ערכי הסוכר.

<מדי יעקובזון: השנה זו הפעם השישית שהסל דחה את אותה טכנולוגיה ותיעדף אותה בצורה אחרת ממה שהוא תיעדף אותה לילדים ובעצם יש כאילו אמירה שבבגרותם סוכרתיים סוג 1 פחות מעניינים, וצריך להקדיש להם פחות אמצעים, כמובן שזה בקורלציה הפוכה לזה שהצרכים שלהם גדלים, האיזון שלהם, הצורך באיזון ערכי הסוכר והיכולת נעשה יותר מורכב ויותר קשה, מחשבה לעתיד מאוד שגויה, בסופו של דבר הם יפלו על המערכת והם יהיו חלילה אותם אנשים שפרופסור רז ציין שהם קטועי האיברים והמתעוורים ומנותחי הכליה.

אלי אלאלוף: מצטרף אלינו חבר הכנסת איציק שמולי.

<מדי יעקובזון: ואחרון, זה בא לידי ביטוי בשחיקה המזעזעת בתמיכת משרד הבריאות בעמותה.

<מדי יעקובזון: אנחנו רואים את עצמנו משלימים - - -

אלי אלאלוף: את יכולה להגיד לי בכמה מילים מה עושה העמותה?

<מדי יעקובזון: העמותה בעצם נמצאת לכל אורך הקשת של הטיפול בסוכרתיים סוג 1.

<מדי יעקובזון: בין אם בקידום זכויות, אכיפת זכויות, מידע, מול משרד החינוך, סייעות בבתי ספר, נמצאת פה עירית לבנה שהיא שותפה מאוד חשובה - - -

אלי אלאלוף: מה זה אומר?

אלי אלאלוף: אתם שולחים?

אלי אלאלוף: יש לכם משאבים כדי לשלוח מטפלים?

<מדי יעקובזון: אין לנו משאבים, משרד החינוך מקצה לזה - - -

<קריאה: המדינה מקצה.

<מדי יעקובזון: המדינה, נכון, דרך משרד החינוך, סייעות לילדים בבית הספר, התנדבות לצה"ל, מרפאות, ת מכנו בפתיחת מספר מרפאות, אנחנו מקדמים את המחקר בתחום סוכרת סוג 1 בארץ ובעולם.

<ארנון אפק: אני יכול עוד משפט אחד?

<ארנון אפק: הייתה לי הזכות לנסוע בשנה שעברה, אפשר לקרוא לזה קייטנה או סדנה שהעמותה עושה עם ילדים וזה היה אחד הדברים היותר מרגשים שראיתי.

<ארנון אפק: הם לקחו קבוצה של ילדים, באכסניית נוער בחיפה - - -

<מדי יעקובזון: 240 ילדים בשנה.

<ארנון אפק: ובמקום הזה, עם קבוצה של רופאים ומדריכים מתנדבים, ופשוט עשו איתם את הפעילויות, כולל מסעות, ואכילה, וישבו אחד עם אחד והסבירו לו איך אוכלים, איך מתכננים את הסוכרת.

<ארנון אפק: ראיתי אותם בסוף הסדנה הזאת הם עשו הצגה וסיפרו על החוויות שלהם מהמקום שלהם, פשוט מלמדים אותם איך חיים עם סוכרת, לדעתי היה אחד הדברים היותר יפים והיותר מרגשים שראיתי.

<מדי יעקובזון: תודה רבה.

<מדי יעקובזון: אני רוצה להמשיך את מה שפרופסור אפק אמר.

אלי אלאלוף: קחו בחשבון שיש לנו זמן מוגבל.

<מדי יעקובזון: עוד שני משפטים.

<מדי יעקובזון: אני מבטיחה.

<מדי יעקובזון: אני חושבת שבאמת במחנות, במסגרת הזאת אנחנו מעניקים, 95% מהזמן סוכרתי נאלץ לנהל את המחלה שלו לבד, אנחנו רואים בזה שליחות חשובה לתת להם כלים לנהל את המחלה שלהם בצורה מושכלת וחכמה.

<מדי יעקובזון: אני רוצה לחזור לעניין של השחיקה בתמיכה של משרד הבריאות.

<מדי יעקובזון: חבר הכנסת אלאלוף, שאלת מה אנחנו עושים, לצערי אנחנו עושים פחות ופחות.

<מדי יעקובזון: אם לפני שש שנים תמיכת משרד הבריאות הייתה בגובה של מיליון וחצי שקלים באגודה, בשנה שעברה קיבלנו 150,000 שקלים, השנה התבשרנו שזה ירד ל-115,000 שקלים.

<מדי יעקובזון: זה אומר פיטורים רוחביים, זה אומר צמצום הרבה פעילות.

<מדי יעקובזון: אין לזה השלמה משום מקור אחר.

<מדי יעקובזון: אנחנו לא נהיה שם, אותם חולים – לא יהיה מי שילווה אותם, לא יהיה מי שיתמוך בהם, לא יהיה מי שייתן להם את הכלים כדי לנהל את המחלה שלהם בצורה חכמה.

<מדי יעקובזון: תודה רבה.

אלי אלאלוף: בבקשה רן.

<רן מלמד: תודה.

<רן מלמד: אני אמנם סמנכ"ל עמותת "ידיד", ואני קודם כל פה היום כחולה.

<רן מלמד: חולה לא מאוזן שנתקל בלא מעט בעיות במערכת הטיפולית, ולפני שאני אתאר את הבעיות שלי, אחרי שהתחלתי לכתוב עליהן קיבלתי הרבה מאוד פניות שאותן בעצם אני רוצה להביא ולדבר, אבל לפני זה אני רוצה להשאיר לכם שתי שאלות, אם תוכלו לענות אחר כך, שנוגעות לנושא של התקציב של התכנית והחלוקה שלו.

<רן מלמד: כי אני יודע שיש שני מקורות מימון, אחד מהם זה אגרות חוב חברתיות שאמורות להכנס, או שכבר נכנסו, בהיקף של לפחות 20 מיליון שקלים וסכומים נוספים, אז אני אשמח מאוד לקבל תשובה.

<רן מלמד: אני רוצה להתייחס לרמת השירות ולקושי של אוכלוסיות מוחלשות לקבל טיפול הולם בתחום של הסוכרת.

<רן מלמד: זה מתחיל קודם כל ברמת ההסברה.

<רן מלמד: אני חייב לציין ולהגיד לכם כמי שמסתובב היום לא מעט במרפאות ואצל רופאים, רמת ההסברה נמוכה ביותר.

<רן מלמד: בעיקר כשמדובר באנשים שלא מדברים את השפה, אנשים קשי יום, החוסר סובלנות שהם נתקלים בה היא פשוט בלתי ניתנת לתיאור.

<רן מלמד: ואני עברתי על התכנית וקראתי אותה ויכול להיות שיש בה פתרונות, אבל היום בשטח הפתרונות האלה לא קיימים.

<רן מלמד: הנקודה השניה המרכזית, כמו שאתם רואים, אני לא אדם קטן ממדים, ה-BMI שלי די גבוה, ואכן הציעו לי לפתור את בעיית הסוכרת שלי על ידי ניתוח יחסית פשוט.

<רן מלמד: לא עשיתי את הניתוח למרות שעברה חצי שנה מאז שהמליצו לי לעשות אותו, מהסיבה הפשוטה – הבירוקרטיה שצריך לעבור כדי לקיים את הניתוח, לעבור את הבדיקות - ואני רואה את הפרצופים שלך פרופסור אפק, אני תיכף אסביר לך – היא בלתי נסבלת.

<רן מלמד: כשביקשתי לקבל צ'ק ליסט מקופת החולים שלי שתסביר לי איזה תהליך אני צריך לעבור בדרך לבצע או לקבל את האישור של הניתוח, התשובה שקיבלתי היא "אין לנו כזה דבר".

<רן מלמד: אז צלצלתי לבית חולים פרטי שבתוך דקה שלח לי למייל צ'ק ליסט ואז פניתי חזרה לקופת החולים שלי ושאלתי, עכשיו מה, אני צריך ללכת לקבוע תור- תור- תור – תור?

<רן מלמד: אמרו לי "כן".

<רן מלמד: אז בעיר כמו ירושלים צריך לרוץ מקצה אחד של העיר לשני כדי לחפש את הרופא או דיאטנית או מי שאמור בסופו של דבר - - -

אלי אלאלוף: אמרתי לך, תעבור לבאר שבע.

<רן מלמד: נכון.

<רן מלמד: אני בעד.

<רן מלמד: אז חזרתי לאותו בית חולים פרטי ושאלתי "תגידו, יש אפשרות לעשות את כל הבדיקות ביומיים?

<רן מלמד: " אמרו לי "בטח, 5,000 שקל ואנחנו עושים".

<רן מלמד: אז חזרתי למרפאה והפריע לי מאוד שראיתי במרפאה על החדרים השונים את שמות כל הרופאים והאחיות והמומחים שצריכים לעשות לי את הבדיקות ושאלתי אותם "תגידו, יש מצב שיום או יומיים בחודש יעשו ימים מרוכזים שאליהם יזמינו את כל מי שצריך לעבור ניתוח ושיעשו במכה אחת את כל הבדיקות, לחסוך ימי עבודה למשק, לעובדים עצמם, אם זה עובדים מוחלשים הם מאבדים ימי עבודה וחופשות" אמרו לי "לא, זה בלתי אפשרי".

<רן מלמד: אז הלכתי לקרוא את חוזר המנכ"ל של משרד הבריאות ולראות מה הוא כותב על מרכזים בריאטריים.

<רן מלמד: אני חייב להגיד, חוזרי המנכ"ל אגב של משרד הבריאות, אדוני, נפלאים.

<רן מלמד: החל מדו"ח הנגישות התרבותית-לשונית מלפני חמש-שש שנים, וכלה בדו"ח הזה.

<רן מלמד: הוא אומר חד משמעית: צריכים להיות מרכזים בריאטריים בכל קופת חולים או צריכים להעסיק מישהו שיעשה, אבל מי מוודא שהמרכזים האלה אכן עובדים כמו שצריך?

<רן מלמד: ונושא האכיפה פה בתכנית הזאת הופך להיות קריטי מרגע לרגע.

<רן מלמד: אם תרצו עוד אני אשמח אחר כך לספר לכם על המצוקות שלי, אבל לא רק שלי.

<רן מלמד: כי בפעם האחרונה שפגשתי את פרופסור איתמר רז, פה, לפני שנה וחצי או שנתיים הוא שמע חלק מהסיפור שלי ואמר "תתקשר אלי דחוף, אני רוצה לראוות איך אני מטפל בך" כי ניסיתי להגיע אליו ואמרו שזה לוקח זמן.

<רן מלמד: אז ניסיתי אז ואני שנתיים מחכה, ואני מודה, פרופסור רז, שלפני חודש וחצי פניתי שוב פעם אליך, הפעם לתל אביב, אמרו לי "תשמע, הוא לא עונה למיילים אבל אם אתה רוצה לדבר איתו, תתקשר בעוד חודש, הוא יחזור מחוץ לארץ, אולי יהיה לו זמן".

<רן מלמד: מילה אחרונה אדוני, אני חושב שנושא התזונה והסוכר בעיקר במשקאות ממותקים הוא קריטי, זה מופיע גם בתכנית.

<רן מלמד: ופה אני אומר את זה כן בכובע של עמותת "ידיד" שיזמה גם את חוק ארוחה חמה לתלמיד שאתה הובלת בתפקידך כמנכ"ל קרן רש"י בזמנו.

<רן מלמד: אנחנו כן יוזמים היום, והנחנו עם שורה ארוכה של חברי כנסת הצעת חוק למסות את המוצרים, את המשקאות הממותקים, שהציבור שרוצה לקנות אותם ישלם עליהם קצת יותר, אבל עם התניה אחת שהכסף ילך לקרן לביטחון תזונתי.

<רן מלמד: שמהקרן הזאת בעצם אפשר יהיה לפתור בעיות של בטחון תזונתי, אני חושב שזה יכול לתת חלק מהפתרונות.

<רן מלמד: תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

<איתמר רז: אני מבקש - - -

אלי אלאלוף: אני חושב שהחלק האישי היה מיותר.

<איתמר רז: לא, לא עליי.

<איתמר רז: עליי זה לא חשוב.

<איתמר רז: בקצרה.

<איתמר רז: הניתוח הבריאטרי בישראל 2005 – 1,500 מנותחים.

<איתמר רז: הניתוח הבריאטרי בישראל ב-2012 – 10,000 מנותחים.

<איתמר רז: נעשתה מערכת סדורה טובה רצינית, שוב, בעזרתו של פרופסור ארנון אפק.

<איתמר רז: אתה צודק, אנחנו גם על סוכרת סוג 1 במבוגר, אנחנו מנסים לעשות יום או זמן מסוים שתהיה מרפאה שתתרכז רק בהם, ופה אתה צודק, הערתך נכונה, אנחנו נפעל לכיוון הזה.

<איתמר רז: בגדול, יש מערכת מצוינת.

<איתמר רז: ישראל מובילה לטובה, 0.14% תמותה, זה הכי נמוך בעולם.

<איתמר רז: בישראל יש רשם שלא קיים ברוב העולם - - -

<קריאה: בדקת אדוני את המצב הסוציו אקונומי של המנותחים?

<איתמר רז: הקשבנו לך, עכשיו תקשיב לנו.

<איתמר רז: יש דווקא בנושא הזה קידום יוצא מן הכלל טוב, ולגביי, הטלפון שלי קיים לכל אחד, לכל אזרח בישראל, כל מי שמצלצל מקבל תשובה, האימייל שלי פתוח לכל אחד, אני כל ערב עובר, אני עונה לכל אחד, לאימהות לסוכרת סוג 1, לילדים קטנים, אז אני דוחה את ההערה הזאת כמעט בשאט נפש.

אלי אלאלוף: זה לא היה במקום.

אלי אלאלוף: התשובה טובה.

אלי אלאלוף: בבקשה גברת.

<ליאורה ולינסקי: אני אחראית על כל הנושא של איכות קלינית בקופת חולים מאוחדת.

<ליאורה ולינסקי: אני רוצה ברשותך אדוני יושב הראש שלוש נקודות: הנקודה הראשונה היא שכולנו צריכים לזכור שסוכרת היא מחלה חברתית.

<ליאורה ולינסקי: היא לא בעיה של מערכת הבריאות.

<ליאורה ולינסקי: זה נאמר, אבל אני רוצה להדגיש את זה.

<ליאורה ולינסקי: היא מחלה חברתית, בגלל שהסביבה שאנחנו גרים בה מעודדת השמנה ומעודדת חוסר פעילות גופנית ולכן אנחנו רואים יותר ויותר סוכרתיים, ורק כאשר התכנית תתרחב לכלל הממשלה, כלל המשרדים, אנחנו נראה פחות סוכרת.

<ליאורה ולינסקי: אני מסתובבת הרבה בשטח ואני רואה הרבה בעיות, הרבה חסמים בפני חולי סוכרת בנושא גם של בדיקות וגם של טיפול.

<ליאורה ולינסקי: אם זה בדיקות עיניים לחולי סוכרת של אדם שגר בישוב מרוחק, כדי לעשות בדיקת עיניים הוא צריך לנסוע בשני אוטובוסים, לא לעבוד כל היום כי מרחיבים לו את האישונים ואז הוא צריך להביא מלווה שיביא אותו חזרה, וכל הנושא של הנגשת בדיקות עיניים וכל הבדיקות האחרות הוא קריטי, זה מופיע בתכנית אבל אני רוצה להדגיש, כקופה, כל הנושא של הנגשה הוא מאוד חשוב, אנחנו, מאוחדת, קופה קטנה ויש לנו אזורים שיש לנו מעט מאוד מבוטחים וקשה לנו להחזיק שירותים כמו שהיינו רוצים בכל פינה, זה בלתי אפשרי, אבל גם לקופות היותר גדולות, אנשים שלא עושים את הבדיקות, זה לא בגלל שהם לא רוצים או שהם לא מודעים מספיק, הרבה פעמים זה בגלל שפשוט קשה להם, קשה להגיע לבדיקות, קשה להגיע למה שצריך לעשות.

<ליאורה ולינסקי: אני רוצה לתת ברשותך דוגמה אחת.

<ליאורה ולינסקי: כשאני מסתובבת במרפאות אני שומעת הרבה סיפורים ולמשל יש לנו בעיה ששמעתי בכמה מרפאות כבר, של חולי סוכרת מהאוכלוסייה הערבית שהם האוכלוסייה הפחות מאוזנת במדינת ישראל.

<ליאורה ולינסקי: אפשר כמעט לחלק את האוכלוסייה במדינת ישראל לאיזון של חולי הסוכרת שאינם ערבים וחולי הסוכרת שהם ערבים ולראות שתי רמות שונות של איזון וטיפול, ואחת הבעיות שמספרים לי אבל לא בצורה רשמית, זה שיש הרבה מאוד חולי סוכרת בחברה הערבית שחיים תחת התחושה שאם הם לא יהיו מאוזנים ויגיעו למצב של כריתה של שתי אצבעות ברגל או דיאליזה, תהיה להם נכות מביטוח לאומי, וזה ישפר את מצבם הכלכלי ולכן הם לא מעוניינים, אני רואה שעמיתיי מהקופות האחרות מהנהנים.

<ליאורה ולינסקי: זאת סוגיה שצריך להציף, זאת סוגיה שצריך לדבר עליה בצורה יותר ברורה, על הסוגיה של האנשים, ונכון או לא נכון, התחושה שלהם היא שעדיף להם לא לטפל כי מצבם ומצב המשפחה שלהם מבחינה כלכלית יהיה טוב יותר אם הם לא יטפלו בסוכרת.

אלי אלאלוף: קשה לי להאמין.

אלי אלאלוף: קשה לי להאמין וזה מתבסס גם על כל הדעות הקדומות שיש לנו על האוכלוסייה הערבית.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם את זה.

<ליאורה ולינסקי: אני חייבת להגיד שאני מסתובבת במרפאות ומדברת עם מטופלים ומדברת עם אחיות וזה מה שהאחיות מספרות לי, והרופאים, שאנשים באים אליהם ואומרים להם שעדיף להם עוד קצת שיישאר ההמוגלובין המסוכר גבוה וזה מאוד מטריד אותי, זה מדיר שינה מעיני.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם, אני לא ותיק בכנסת, ותיק בגיל, אז יש לי ניסיון מצטבר עם עבודה עם ערבים.

אלי אלאלוף: יותר מדי דעות קדומות מכתיבות לנו התנהגויות כלפיהם.

אלי אלאלוף: ואני חושב שזה רק חוסר ידע בהתמודדות עם האוכלוסייה המיוחדת כמו שציין לפני כמה דקות פרופסור ארנון אפק, שאמר שאצל האתיופים יש זה וזה.

אלי אלאלוף: אל תיתפסו להכללות מסוג זה.

אלי אלאלוף: אל תיתפסו.

אלי אלאלוף: כי אנחנו בצורה כזאת זה אומר שלא מספיק העמקנו את ההתמודדות הנדרשת כדי להתמודד עם כל אוכלוסייה ואוכלוסייה.

אלי אלאלוף: אני מסיים כי אני לא רוצה להכחיש מה שאת אומרת, אני רוצה להתמודד עם זה.

אלי אלאלוף: אני אביא את זה לידיעת החברים שלי פה בכנסת, מהרשימה המשותפת ואיתם אנחנו נגבש - - - אבל תבינו שמי שמוביל רעיון מסוג זה זה גם תירוץ לעשות - - - "זה לא אני אשם, הם לא רוצים את זה.

אלי אלאלוף: הם לא יודעים להתנהג, הם לא יודעים לענות".

אלי אלאלוף: חברים, אל תסכימו לזה, אני בטוח שזה נאמר בצורה - - -

<ליאורה ולינסקי: אני מתנצלת אם נשמעתי באיזה שהוא מקום כאילו אני מאשימה - - - לחלוטין זאת לא הייתה כוונתי, זה רק מתוך דאגה ורצון לעשות את העבודה יותר טוב.

אלי אלאלוף: אני בטוח.

אלי אלאלוף: לכן אני אומר את זה בצורה גלויה, וזה נקלט לפרוטוקול ויועבר באופן אישי ספציפי לחברים שלי ב- - - ובמיוחד לעבדאללה אבו מערוף שהוא רופא בעצמו ושכל הנושאים האלה מאוד מדברים אליו, ונתמודד עם זה, צריך להתמודד עם זה.

אלי אלאלוף: אפילו אם זה נכון חלקית, נתמודד עם זה, בוא נדע להתמודד עם זה.

אלי אלאלוף: אני מבקש שתקצרו רק.

אלי אלאלוף: אדון גיסין בבקשה.

<מידד גיסין: אני רוצה להתייחס לנקודה שהועלתה פה גם על ידי ליאורה בנושא של קטיעות ונכות.

<מידד גיסין: עד שהקמפיין הזה של איתמר רז, יחד עם משרד הבריאות יצא לפועל, אני יודע על מקרים שהיות ומי שקוטעים לו רגל עובר לטיפול של ביטוח לאומי אז במשרד הבריאות או בקופות לא דאגו באופן מיוחד שיקבלו למשל טיפול של תא לחץ, אף על פי שתא לחץ הוא בסל.

<מידד גיסין: רק אחרי שהקמפיין הזה יצא לדרך התחילו להסתכל על הדברים האלה יותר בצורה רצינית ולא מי ישלם.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לכם, בכל נושא הציוד הכבד, הרציני כמו CT, או PET CT, וכל הדברים שאני רק מדקלם כמו תוכי, יש פה בעיה מהותית בארץ.

אלי אלאלוף: מצמצמים את רכישת הציודים האלה כדי לצמצם את התערבות הממשלה בטיפול בחולה.

אלי אלאלוף: רק שתבינו.

אלי אלאלוף: זה ציני, אבל זה עובדתי.

אלי אלאלוף: - - - כדי לקנות לבית חולים חדש, אסותא אשדוד, זה חדש, משום דבר הוא קם.

אלי אלאלוף: זה נפלא לראות, בית חולים של מיליארד שקל ופתאום הוא מבקש תא לחץ, אומרים לו "לא כדאי, אנחנו לא נאשר לך" לא שביקשו את הכסף.

אלי אלאלוף: הם לא ביקשו את הכסף, תבינו את זה.

אלי אלאלוף: אני מלווה את זה.

אלי אלאלוף: אומרים לי "תא לחץ, בשביל מה, לא צריך" , מי זה ההוא שאמר לא צריך?

אלי אלאלוף: פרופסור שיודע את כל הבעיות או הפקיד, כמה שאני מעריך פקידים ואני משתדל לא לפגוע באף אחד חס ושלום, מחליט שלא?

אלי אלאלוף: היה משחק, אני חייב לספר את זה, באו לבקש אישור לקניית CT או PET CT, לא יודע, מי שמתעניין שירים טלפון לשוקי שמר הוא ייתן לו הרצאה בשתי דקות.

אלי אלאלוף: ואז אני אומר "חבר'ה, למה קונים עכשיו" אומרים "במקביל יש חוק להוריד את מספר החולים הפוטנציאליים שישתמשו" אז הורדנו, לא זוכר את המספר, נדמה לי מ-8,200 ומשהו ל- 8,100 ומשהו, אז אמרתי "בשביל מה", "כדי לאשר להם את ה- - -" אז אמרתי "כן, זה הורדת מספר סופר פיקטיבית, נכון?

אלי אלאלוף: " אז אמרו "עכשיו תצביע בחזרה ותעלה את המספר בחזרה", אמרתי "תקפצו לי" וזה לא עבר.

אלי אלאלוף: ככה זה.

אלי אלאלוף: זה רק אומר, שיהיה ברור, יש סל מצומצם בכספים במדינה בכלל, למרות שאתמול ראינו תופעות מטורפות, מביישות כל אדם נורמלי, שמישהו דואג לבית כנסת, ויש גם בית כנסת, אז תשים את היד בכיס ותוציא, או שאל תתפלל.

אלי אלאלוף: אתמול חילקו ככה כספים.

אלי אלאלוף: ואני לא מקנא בשר הבריאות כי הסל שלו הוא עם הרבה חורים, הגבינה השוויצרית אין לה כבר חורים לעומת החורים של הבריאות.

<קריאה: והורידו לו עכשיו עוד כמה עשרות מיליונים.

אלי אלאלוף: רק שיהיה ברור, המאבק שלכם זה לא מאבק חד פעמי, זה אין סופי.

אלי אלאלוף: אתם תצטרכו להתמודד, ומה שכואב זה חוסך כסף אם מטפלים בזמן, נכון?

אלי אלאלוף: זה חוסך כסף למדינה, בלי לדבר על עוגמת הנפש ועל הסבל של הפציינט.

אלי אלאלוף: מצד שני, אני חייב להגיד, אני רואה יוזמות ואני מאלה שמרים טלפון, אני לא יודע מהאינטרנט וכל השטויות האלה, מבקש תור, אז שלשום קיבלתי מכה.

אלי אלאלוף: ביקשתי תור לאורטופד בבאר שבע, אז נתנו לי ב-4 לאפריל.

אלי אלאלוף: מצד שני אותה קופה, ראיתי יוזמה מדהימה שלה, זה לא סוד, זה מכבי.

אלי אלאלוף: ביקרתי כיושב ראש הוועדה יחד עם שני חברים, ביקרנו במרכז שמשתדל למנוע קטיעת רגליים בתל אביב, זה מהפיכה ראיתי שם.

אלי אלאלוף: וזה מדהים לראות שאורתופד כירורג יודע למנוע קטיעת רגל וסבל.

אלי אלאלוף: אז מצד אחד יש יוזמות וידע, אני חושב שהידע הוא אדיר בארץ, אבל היישום שלו הוא פונקציה תקציבית.

אלי אלאלוף: ותבינו, אתם גם אזרחים, ותמשיכו להיאבק על כל דבר ודבר.

אלי אלאלוף: כל עמותה צריכה לעשות את העבודה שלה, להיאבק, להיאבק.

אלי אלאלוף: אני שייך לקואליציה ואומרים לי שיש לי נאום של אופוזיציונר.

אלי אלאלוף: אני לא באתי לקבל מחמאות, באתי לנסות לקדם נושאים כמו החבר שיושב פה שעושה את זה עוד יותר טוב ממני.

אלי אלאלוף: אז תבינו, לא יהיה מספיק כסף אף פעם, אבל תיאבקו על זה ותייעלו את המערכות.

אלי אלאלוף: גם אם יש בושות ליד זה, תדעו, המסלול שלכם הוא מדהים.

אלי אלאלוף: אני אגיד מילים יפות לאיתמר, כי באמת, מי ביקש ממנו, לך תיהנה, תקבל עשרה קליינטים בשבוע וזה מספיק לך, הוא רץ, ראיתי אותו מנסה לשכנע כל תורם פוטנציאלי, בשביל מה לך?

אלי אלאלוף: לך תתעסק בחיים, במשפחה האישית שלך.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אז חברים, העולם הזה של הסוכרת, א.

אלי אלאלוף: אין מודעות.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם, אין מודעות.

אלי אלאלוף: אני בא לרופא המשפחה שלי בשבוע שעבר לחדש את התרופות, ואז הוא אומר "לא בדקת את הרגליים" אמרתי לו "בשביל מה", "תבדוק", אז עשו לי, בצרפתית אומרים - - -, מברשת, אמרתי לה "מה את צוחקת עליי", היא אומרת "לא עשית את זה אף פעם?

אלי אלאלוף: " "לא, בגיל 72 לא עשיתי את זה לפני", אבל זה חוסר מודעות שלי וחוסר יכולת של המערכת לטרטר לאנשים.

אלי אלאלוף: תשלחו לא חוברת כבדה, תשלחו טופס פשוט.

אלי אלאלוף: "עשית בדיקה כזאת או כזאת" בחשבון ששולחים, לקחו לך מהבנק שלך כך וכך, תוסיפו פתק, שאנשים יפתחו.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לכם חברים, אף אחד לא יתלונן גם אם הוא יפסיד יום, אבל בתנאי שיקבל את הטיפול הנכון ברגישות הנכונה.

אלי אלאלוף: לא כולם לא יודעים לקחת שני אוטובוסים.

אלי אלאלוף: תפסיקו לחשוב שאנחנו מדינה של מפגרים.

אלי אלאלוף: והאוכלוסייה הערבית זה חוסר השקעה בכל תחומי החיים של המדינה כלפי האזרחים שלה.

אלי אלאלוף: הם האזרחים שלה כמונו, כמו כולם.

אלי אלאלוף: וזה חוסר השקעה של המדינה ותשומת לב של המדינה, הביאה אותם לשמועות שמתגלגלות, אנחנו יודעים ששמועה זה רק הולך וגדל, וזה לא - - -

<ארנון אפק: עכשיו אתה יודע למה אנחנו נלחמים יחד על הפודולוגים, זה בדיוק בשביל מה שעכשיו אתה תיארת.

אלי אלאלוף: בבקשה דוקטור חסין.

<אלה חסין: תודה.

<אלה חסין: אני מנהלת תחום מחלות כרוניות במכבי.

<אלה חסין: אני רוצה לשים זרקור על השם של התכנית הזאת "מניעה וטיפול בסוכרת" עד עכשיו כל הקולגות שלי דיברו על טיפול בסוכרת ואני חושבת שהטיפול הכי טוב זה מניעה, והתכנית הזאת לראשונה מעלה את הנקודה החשובה ביותר, צריך להעלות את המודעות בחברה, ברמה המדינית, על כך שלפני המחלה, יש מצב של טרום מחלה, ובזה צריך לטפל.

<אלה חסין: צריך לשנות אורח חיים.

<אלה חסין: החברה צריכה לדעת עם מה היא מתמודדת.

<אלה חסין: אתה דיברת שאין מספיק מודעות על סוכרת.

<אלה חסין: על טרום סוכרת, המצב טרום חולי רציני, בכלל אין מודעות, צריך להעלות את המודעות, צריך להרים את הדגל הזה ולהגיד "חבר'ה, יש דרך לא להיות חולים".

<אלה חסין: זה שינוי באורח חיים וזה צריך לבוא בכל הרמות.

<אלה חסין: זה מתחיל מהבית, זה מתחיל בגני הילדים, ממשיך בבתי הספר, ממשיך בכל רמה ורמה.

<אלה חסין: ואני חושבת שזה מאוד מאוד חשוב, כי כולם יודעים , יש סוכרת, יש מחלה, יש טיפול.

<אלה חסין: והטיפול יכול להיות מוצלח או לא מוצלח, אבל צריך לקחת צעד אחורה, עוד לפני שנהיינו חולים סוכרתיים.

<אלה חסין: צריך לטפל באלה שהם בקבוצת סיכון ויש לנו מאות אלפים כאלה.

<אלה חסין: והתכנית הזאת שמה דגש על המניעה בפעם הראשונה, ואנחנו צריכים עזרה.

<אלה חסין: זה לא רק קופות החולים, זה כל מה שמסביב, זה החיים.

<אלה חסין: אלו החיים.

<אלה חסין: אני רוצה לתת דוגמה בעיר אשדוד, בגלל שראש העיר הוא רופא, אני חושבת שזה בגלל זה, קיימת מודעות לאורח חיים בריא.

<אלה חסין: מתקיימות סדנאות במתנ"סים, יש סדנאות ספורט לאורך החוף, בבתי הספר אני חושבת שכבר שנה או שנתיים לא מוכרים משקאות ממותקים, אז אני חושבת שהעיר הזאת צריכה לשמש דוגמה.

<אלה חסין: אנחנו מדברים על גני ילדים, אנחנו מדברים על בתי הספר, אנחנו מדברים על הבסיס.

<אלה חסין: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תגידו לכנסת שלא יביאו - - -

<אלה חסין: זה צריך להיות ברמה מדינית.

<יבגני מרזון: שלום, אני מנהל מחלקה לרפואה מנוהלת יזומה בלאומית שירותי בריאות, אני רוצה להדגיש את המילים שאמרה מדי לגבי כך ש-90% הצלחה בחולה סוכרתי זה ניהול עצמי ואנחנו צריכים לזכור שיש הרבה מטופלים שלא מסוגלים לנהל את המחלה שלהם.

<יבגני מרזון: אני מדבר אם זה באמת אנשים שסובלים ממחלת נפש כמו סכיזופרניה, כמו הפרעה בי פולארית, ילדים או גם מבוגרים שסובלים מהפרעות קשב.

<יבגני מרזון: גם בזה יש כשל מאוד חזק לניהול ואיזון של הסוכרת, אנשים משכבות מוחלשות, גם בגלל בעיה כלכלית או בעיה אחרת, לא יכולים באמת לנהל את היום שלהם ואנחנו צריכים לעזור להם כחברה, לנהל את המחלה שלהם.

<יבגני מרזון: אם זה באמת על ידי פיתוח תחום מחנך סוכרת, מישהו שיודע לחנך, כל דבר טוב מתחיל בחינוך.

<יבגני מרזון: אם זה בפיתוח יכולות אחרות כמו רפואה דיגיטלית, אפליקציות, דבר יזום, מחלה יזומה, אנחנו כמערכת בריאות צריכים ליזום את הטיפול ולזהות את האנשים שלא מסוגלים לנהל את המחלה שלהם ולמצוא להם פתרונות.

<יבגני מרזון: זה תפקידנו.

<יבגני מרזון: זה גם בסופו של דבר יוביל להוזלות של השירותים הרפואיים.

<יבגני מרזון: לגבי מה שאמרה ליאורה, אני כן נוטה להסכים איתה, זה לא רק אצל מבוטחים ערבים, זה גם מכל מיני שכבות חלשות.

<יבגני מרזון: הרבה פעמים אנשים - - -, זאת אומרת יש כשל במדינת ישראל ולדעת יזה משהו מוטעה, שחוסר איזון בסוכרת או מחלה כלשהיא, אתה מקבל איזה שהוא תגמול כספי, כלומר באחוזים של ביטוח לאומי, זה לא נכון.

<יבגני מרזון: זה לא יכול להיות שא דם שמאוזן פחות טוב מקבל יותר אחוזי נכות.

<יבגני מרזון: צריכים לדעת מה הבעיה שלו ואז לעזור לו.

<יבגני מרזון: למשל אנשים שמטופלים במשאבות אינסולין מקבלים יותר אחוזי נכות מאנשים שמקבלים בזריקות.

<קריאה: זה השתנה.

<יבגני מרזון: אוקיי, זה היה ולכן זה גרם לכך שהרבה אנשים ביקשו את משאבות האינסולין לא כדי לאזן את המחלה שלהם אלא כדי לקבל יותר, לקבל איזה שהוא רווח משני וזה לא נכון.

<יבגני מרזון: כל הזמן אנחנו שומעים פרסומות, "חלית, נפצעת, חלית בסוכרת, פנה אלינו נוציא לך בוכטה של כסף" זה גם לא נכון, אי אפשר להסתכל על הבריאות או מחלה כרווח.

<יבגני מרזון: במדינת ישראל צריך לדעת להיות בריא ולא לדעת להיות חולה.

<יבגני מרזון: זה באמת שינוי תפיסה ואנחנו צריכים להוביל את זה.

<יבגני מרזון: אתם בכנסת, במשרד הבריאות, גם אנחנו כמובן בקופות החולים צריכים להוביל את הנושא.

אלי אלאלוף: זו נקודה מאוד מרכזית מה שאמרת.

אלי אלאלוף: אני אתכנן עם החברים שלי דיון על זה שאנשים פוגעים בעצמם בגלל שהם במצבים כלכליים שזקוקים.

אלי אלאלוף: אנחנו ננסה להתמודד.

אלי אלאלוף: איתי רצית, בבקשה.

<איתי גוטלר: אני עובד עם פרופסור איתמר רז ועם איילת מייזנר בעמותת "מהיום".

<איתי גוטלר: אחת הנקודות שעלו פה גם בדיון אצלך בשנה שעברה זה נושא של חוק לאורח חיים בריא שהוא חוק שהותנע על ידי פרופסור רז וחברת הכנסת אדטו כבר לפני שני קדנציות העלתה.

<איתי גוטלר: ועדת ההסדרה נגעה בנגיעות - - -

אלי אלאלוף: החוק עבר?

<איתי גוטלר: לא.

<איתי גוטלר: החוק נמצא ברציפות, כרגע הוא אצל חבר הכנסת אחמד טיבי, לדעתי לא קרה עם זה כלום בכנסת הזאת ולא בכנסת הקודמת.

אלי אלאלוף: למה זה אצלו?

<איתי גוטלר: הוא לקח את זה פשוט כמציע.

<איתי גוטלר: לא איזו שהיא אג'נדה.

<איתי גוטלר: אבל הוא לא העלה.

<איתי גוטלר: פשוט רק להגיד מספר דברים, אם מדברים על המקום של הכנסת בנושא של אורח חיים בריא, מספר דברים כן מעניינים וחשובים הוצעו בחוק הזה שהם לא נכללו במסקנות ועדת ההסדרה, למשל חובת דיווח של שר הבריאות בממשלה ובכנסת, הטבות ותמריצים לעסקים בריאים, תמרוץ ערים להקמת מחלקות בריאות ואפשרות לייצר - - -

אלי אלאלוף: אני רואה שאתה באת מוכן, אתה תהיה מוכן גם אחרי הישיבה אז שב עם מוריה ותבדוק את זה, א.

אלי אלאלוף: נחדש את התהליך, נדבר עם אחמד על הנושא הזה של החוק ונראה איפה הוא, ואם הוא רוצה שאני אקח את המקל במקומו, אני אעשה את זה, אם הוא רוצה ביחד, אם הוא רוצה לבד, אני אעשה את זה, אז שב עם מוריה ותעביר לה את כל הפרטים.

אלי אלאלוף: בוא נמשיך, בבקשה.

<עירית ליבנה: אני ממשרד החינוך, אני אדבר מאוד בקצרה.

<עירית ליבנה: על כל המניעה דיברנו גם בוועדה הקודמת, אנחנו עושים, אני רוצה רק להשלים מה שנאמר.

<עירית ליבנה: יש לנו המון ילדים חולים במערכת, הילדים שחולים בסוכרת מקבלים בגיל הצעיר סייעת רפואית שמלווה אותם מגיל שנתיים ו-8 חודשים כשהם נכנסים עד כיתה ג', ד', ה', אנחנו די גמישים, כדי, כמו שנאמר, לתת להם לאט לאט ללמוד לנהל את המחלה שלהם בעצמם.

<עירית ליבנה: המדינה משקיעה בזה הרבה מאוד כסף מתוך מטרה באמת גם לעזור לילד וגם לסביבה.

<עירית ליבנה: אנחנו מנסים לפתור כל קושי שהמערכת עצמה מערימה על הילדים או על ההורים, "תביא את אימא לטיול" וכולי, בחוזרי מנכ"ל, בתיאום עם האגודה, בתיאום עם משרד הבריאות כדי שבאמת גם בתי הספר, גם המורים והגננות יבינו יותר מה זה אומר סוכרת, איך מתנהלים, לא צריך לחסום ילד בגלל סוכרת בשום פעילות ובפירוש אנחנו ציינו שבמידה וכן יש חשש, כי מה לעשות, היום כל מנהל בית ספר הולך עם עורך דין, כן, זה לקבל איזה שהוא מסמך מנחה לפעילות ספציפית.

<עירית ליבנה: ישבנו לפני שבוע משרד הבריאות עם כל ארגוני הרופאים במפגש, ואמרנו אוקיי, איזה אישורים רפואיים נדרשים לצורך, אנחנו מנסים להסדיר את זה, במקביל עם קצת יותר הסברה לעובדי הוראה מעבר למניעה, באמת ספציפית למחלות כרוניות שאחת המובילות היא הסוכרת, יש היום קצת יותר הבנה, אנחנו מאוד מעודדים ילדים חולים בסוכרת לעשות את ההסברה בכיתה שלהם, ברגע שהם יכולים להציג את הנושא הזה, אז כן לעשות את זה שהילד עצמו יציג, אנחנו - - - להעלות גם מצגות מקצועיות באתר של המשרד כדי יותר להפיץ את זה לעובדי הוראה ועובדים בשיתוף פעולה מלא עם האגודה לסוכרת נעורים ועם משרד הבריאות, באמת, שלא ייבהלו כי עובדי הוראה נבהלים מזה ומפחדים מאחריות.

<עירית ליבנה: אנחנו ואמרים את זה בגלוי, אנחנו מנסים לסייע ולהחליק, ולא למנוע כלום, אבל כן לכבד את המחלה, כולל תוספת זמן בבחינות, בבגרויות וכולי.

<עירית ליבנה: תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: ארנון ברשותך תבדוק את החוק אם הוא עוד רלבנטי.

אלי אלאלוף: אני אדבר עם אחמד, אולי נגיש את זה - - -

<יעל ניימן: אני יושבת ראש עמותת "מתוקים לדרך" שזו עמותה שתומכת בסוכרתיים סוג 1, שומרי תורה ומצוות זה נקרא, למעשה אנחנו לא בכותרת הזאת, רק זה מכורח המציאות.

<יעל ניימן: אני לא מכשילה את מדי, אני מכירה אותה אישית וגם היא מכירה אותי אישית, פשוט הנופשונים שלהם והפעילויות שלהם לא נותנים מענה לילדים דתיים.

<יעל ניימן: זה קהל יעד שונה.

<קריאה: סליחה, זה ממש לא נכון.

<קריאה: כל מה שאנחנו מקדמים בכנסת או בכל אכיפת חוקים הוא טוב לכל הילדים, ללא - - -

<יעל ניימן: היא צודקת, כל מה שאתם מקדמים בכנסת וכל החוקים באמת מאוד עוזרים.

<יעל ניימן: מאוד, בזה אנחנו לא נוגעים, אתם ועדת רווחה.

<יעל ניימן: אני רוצה לקחת את הנקודה של ועדת הרווחה.

<יעל ניימן: למנוע סוכרת נעורים אי אפשר, אבל אפשר למנוע את הסיבוכים.

<יעל ניימן: איך אפשר למנוע סיבוכים?

<יעל ניימן: אני אתאר לכם בקצרה, אדם סוכרתי אחת לרבעון מגיע למרפאה, מקבל ייעוץ, כמה פחמימות, כמה אינסולין להזריק וזהו, ולפעמים הוא מקבל צ'ופר לדבר עם עובדת סוציאלית.

<יעל ניימן: חוזר הביתה ועם מה הוא מתמודד?

<יעל ניימן: ילד במערכת ה- - - ואני במערכת החינוך גם.

<יעל ניימן: אני מורה.

<יעל ניימן: ואני יודעת את כל האוכל המזעזע במסיבות והפרסים שהמורים והגננות נותנים זה ממתק, אז הילד הזה מתמודד עם זה.

<יעל ניימן: הוא צריך תמיכה.

<קריאה: גם בבית כנסת מחלקים ממתקים חופשי.

<יעל ניימן: נכון.

<יעל ניימן: אני בתור רכזת חברתית בבית ספר עשיתי מהפיכה בנושא.

<יעל ניימן: אצלנו בימי הולדת מביאים - - - מה אני רוצה להגיד?

<יעל ניימן: חברי הכנסת מחוקקים חוקים.

<יעל ניימן: את התמיכה עושות העמותות, וצריך לתת להם כוח ויכולת.

<יעל ניימן: אם הגברת מדי יעקובזון אומרת שאצלה היו 250 ילדים, גם אנחנו עשינו נופשון, היו אצלנו 200 ילדים, שקל אנחנו לא מקבלים.

<יעל ניימן: לא מכירים אותנו בכלל.

<יעל ניימן: במשך שנים.

אלי אלאלוף: יש לכם קירבה פיזית - - -

<קריאה: אני אמא לילדה עם סוכרת נעורים.

<קריאה: אני גם פעילה.

<יעל ניימן: היא משתתפת בפעילויות שלנו.

אלי אלאלוף: השר רגיש, אני ראיתי את הסעיפים אתמול ש- - - למגזר החרדי.

אלי אלאלוף: ובהערכה שלי לשר הספציפי הזה שהיא גדולה ואמיתית, הוא יודע להכניס סעיפים.

<קריאה: אנחנו מדברים על 115,000 שהולכים לאגודה, והילדים שלנו - - -

<יעל ניימן: עוד נקודה מאוד חשובה מניסיון אישי.

<יעל ניימן: דבר אחד, לגבי מה שמדי אמרה על הסוכרתיים הבוגרים.

<יעל ניימן: אני נמצאת בקופת חולים, אין לי מענה.

<יעל ניימן: הרופא אמר לי, אין שם תוכנות לקרוא את המשאבות והסנסורים.

אלי אלאלוף: טוב.

אלי אלאלוף: מי שירצה לדבר זה דקה, אחר כך אני חייב לסיים.

<איילת מייזנר: אני מנכ"לית עמותת "מהיום", הפורום הישראלי לאורח חיים בריא.

<איילת מייזנר: זו עוד יוזמה שפרופסור רז מוביל בזמנו הפנוי.

<איילת מייזנר: אנחנו בעצם שמים הרבה דגש בפעילות שלנו בזמן האחרון על קבוצות אוכלוסייה בסיכון.

<איילת מייזנר: זה דבר שמופיע בתכנית הלאומית, אבל באמת אנחנו, החברה האזרחית, יש לנו תפקיד מאוד משמעותי בלא לחכות שיגיעו תקציבים, אלא כמו שאמרת, להתחיל לפעול עכשיו.

<איילת מייזנר: חלקכם אולי שמעתם, אולי לא, רק דוגמה אחת, השנה 400 אימאמים במסגדים בכל רחבי הארץ בשיתוף משרד הפנים, זכו ליום עיון בנושא סוכרת, הסכנות שלה, הסיבוכים, כולל הסוגיה הרגישה של ביטוח לאומי.

אלי אלאלוף: תנסו עם 400 רבנים.

<איילת מייזנר: אנחנו נגיע גם.

<רן מלמד: אולי אפשר לבטל את חוק המואזין כי עכשיו הקריאות הולכות לכיוון של זה.

<איילת מייזנר: יפה.

<איילת מייזנר: אנחנו לא דואגים לווליום, אנחנו דואגים למה שהם אומרים והדרשות במסגדים השנה היו גם בנושא אורח חיים בריא ומניעת סוכרת, וזו רק דוגמה אחת לאיך להגיע לאוכלוסייה בצורה נעימה ונכונה.

<איילת מייזנר: היום הכנסת מציינת את יום המודעות העולמי לסוכרת, בתקופה באמת מאוד עמוסה לכנסת וזה מבורך, ואני רוצה להזמין את כולכם בשעה 15:00 לטקס השקת השדולה לאורח חיים בריא בכנסת, כי אנחנו יודעים, הסוכרת היא מגיפה והתשובה לה נמצאת במניעה, כמו שנאמר פה וזה נכון.

<איתמר רז: זה 15:30.

<איתמר רז: תודה שהערת, אבל אני חושב שזה ב-15:30.

<איילת מייזנר: לא, ב-15:00 התכנסות באולם ירושלים.

<איילת מייזנר: אצלנו לא יהיו בורקסים, אני באמת מברכת אותך אדוני היושב ראש, שנה שניה ברצף אתה מקדיש לנושא של הסוכרת דיון ובאמת חשוב שזה יהיה כל שנה כי אנחנו מדברים על מגיפה, כל הגורמים פה בחדר יודעים כמה המצב חמור.

<איילת מייזנר: תודה.

אלי אלאלוף: ברשות

אלי אלאלוף: כם אין ברירה, אני חייב לסכם.

אלי אלאלוף: מחכים לי במקום אחר.

אלי אלאלוף: א' – באמת תודה איתמר וארנון, אין סיבה להתייאש.

אלי אלאלוף: אני בטוח שזה לא רץ כמו שהייתם רוצים, אבל אני גם מלווה איזה דו"ח מורכב לא פחות, ויש כאלה שאומרים "השתגעת, לך הביתה", לא, נתעקש וניישם.

אלי אלאלוף: ואם מותר לי ככה, בתחושה אישית, למרות גילי, הדגש צריך להיות על הילדים.

אלי אלאלוף: הדגש על הילדים, שנה שלמה, שרק הילדים יטופלו, בעדיפות.

אלי אלאלוף: שכל קופת חולים, אני מוכן להיות חתום איתכם על המכתב, וכל אחת מקופות החולים להגיד לנו איך הם מתמודדים לשנת 2017, 2018, בשנת הלימודים הקשורה לזה, בפעילות הזאת, שיציגו לנו את זה, אני מוכן להזמין אותם שיציגו את זה אחר כך, אבל שיעשו תכנית עבודה בקרב הילדים.

אלי אלאלוף: אני חושב שעד גיל 18 זה טוב, כי בלאו הכי אחר כך מגיעים לצבא ולצבא יש בדרך כלל התמודדות שיטתית יותר, אולי.

אלי אלאלוף: אני לא יודע, אבל אני משאיר את זה לאנשי המקצוע.

אלי אלאלוף: זה לא אני.

אלי אלאלוף: אבל הייתי לוקח משימה שבשנת הלימודים הקרובה הדגש הוא על הילדים.

אלי אלאלוף: זה נותן לנו זמן היערכות מקדימה וכולי.

אלי אלאלוף: אנחנו גם נבקש, אני אבקש מהאוצר לסמן לי את התקציבים הקיימים למטרה הזאת.

אלי אלאלוף: למרות שאני יודע מראש שהסימון יהיה חלש מאוד וזה יוכיח כמה לא שמים את הדגש על זה, אבל אומרים בערבית, כשזה בא מהם, בוא נבשל אותם בשמן שלהם.

אלי אלאלוף: אז נעשה את זה, נבדוק את הנתונים ונעשה את זה.

אלי אלאלוף: נקודה שניה – מאוד חשובה, אני רוצה לקיים דיון על המגזר הערבי, בהשתתפות החברים מהמגזר הערבי.

אלי אלאלוף: אני שומע שבשדולה אין חבר כנסת - - -

<איתמר רז: מר איימן עודה הוזמן, הוא יישא דברים - - -

אלי אלאלוף: אני אבקש ממערוף לקחת על עצמו את זה, מטעם הוועדה שלנו, שיתמודד.

אלי אלאלוף: דבר שלישי – אני אקיים דיון רחב על הנושא של אנשים שפוגעים בעצמם בגלל מצבם הכלכלי כדי לזכות בתמיכה.

אלי אלאלוף: אני אעשה את זה בהשתתפות הגורמים המקצועיים וגברת, אשמח שתעזרי לנו, ואם יש גופים שאת חושבת שיכולים להשתתף.

אלי אלאלוף: אני לוקח את זה בצורה - - - אנחנו נטפל בהחזרת החוק למסלול החקיקה הנדרשת, כדי שזה יעזור לכם.

אלי אלאלוף: לפעמים אפשר בלי חוק, אבל אם יש חוק זה בדרך כלל לא מזיק, וזה מחייב יותר.

אלי אלאלוף: ברור שכל מה שמניעה הוא קודם לכל דבר.

אלי אלאלוף: אני מסכים עם מי שאמר שהמניעה היא חשובה, אבל לא לשכוח שבטיפול היומי לפעמים זה אולי הקופות צריכות לעשות את זה, אני לא מקנא בהן, בגלל שאני פה אני רואה כמה דורשים מהן.

אלי אלאלוף: יש לי רק הערכה הולכת וגדלה לתפקיד האדיר.

אלי אלאלוף: בלי קופות החולים אני לא רוצה לתאר את מצבנו במילים, כי הן לא יהיו נעימות.

אלי אלאלוף: אבל בהחלט הקופות עושות וצריך לבקש מהן, בתדירות הנדרשת, להזכיר להן את החשיבות.

אלי אלאלוף: אני אשמח שבדיון הבא בעוד שנה, לקראת היום, אבל אני מוכן לעשות דיוני ביניים.

אלי אלאלוף: אין לי בעיה אם יש לכם נושאים שאתם חושבים שדיון ביניים יכול לעזור בעניין הזה, אני אשמח להיות לכתובת, הוועדה שלנו היא שלכם בעצם.

אלי אלאלוף: שוב תודה רבה לכם, איתמר, ארנון ובהצלחה רבה.