ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 508, 2017-05-09 11:45

אלי אלאלוף: אני מתכבד לפתוח הצעת חוק שירותי רווחה (מענק הסתגלות לנשים ששהו במקלט לנשים מוכות) (תיקון - זכויות נשים ששהו במקלט לנשים מוכות), התשע"ו-2016, פ/3118/20, הצעת חברות הכנסת זהבה גלאון, נורית קורן, מירב בן ארי, שולי מועלם, שלי יחימוביץ, תמר זנדברג, מיכל רוזין ועאידה תומא סלימאן – מה זה, רק נשים?

אלי אלאלוף: הייתי שמח להצטרף להצעה הזאת רק מפני שהנושא מאוד קרוב ללבי.

אלי אלאלוף: היתה לי הזכות לעבוד עבור מרכזים כאלה, מרכז נשים.

אלי אלאלוף: בקרן רש"י קבענו את הסטנדרט מהו בית לנשים שזקוקות למקלט, הסטנדרט נמצא בבאר-שבע.

אלי אלאלוף: אפילו הגדילו אותו ועכשיו אומרים לי שעוד מעט יפתחו את הבית הנפלא הנוסף בחדרה.

אלי אלאלוף: פרס ישראל לגב' רות רזניק, מהרצליה – מגיעות לה כל הזכויות על העבודה האדירה שהיא עשתה.

אלי אלאלוף: מדי פעם היא מזכירה לי דברים שעוד צריך להשלים.

אלי אלאלוף: הנושא הזה הוא כל כך קרוב ללבי, ללבנו כולנו, הוא כל כך חשוב.

אלי אלאלוף: לצערי, הוא לא מספיק גדול, יש רק 14 מקומות כפי שאתם יודעים.

נורית קורן: הלוואי ולא היה צריך בכלל.

אלי אלאלוף: הלוואי, אבל אנחנו יודעים שלצערנו יש דבר כזה.

אלי אלאלוף: זו תופעה שהעולם המודרני כנראה יצר.

אלי אלאלוף: אז, כשהוא היה פחות מודרני, הוא לא התמודד עם הבעיה.

אלי אלאלוף: השירות הוא כל כך חשוב וכל כך אינטנסיבי.

אלי אלאלוף: אני רוצה רק להגיד, אנחנו מדברים כל הזמן על האישה שסובלת, אבל לא לשכוח שזה תמיד תמיד מלווה בילדים ותשומת הלב צריכה להיות גם להם.

אלי אלאלוף: מצליחים יחסים למצוא קליטה במערכות החינוך, גם אם היא זמנית, אבל הטיפול שלהם חייב להיות גם כן מהיר ואינטנסיבי, מפני שהתנודות, כפי שאתם יודעים – הנשים נמצאות במקלטים שאינם באזור המגורים המקורי שלהן ולכן הם גם עוברים.

אלי אלאלוף: השינוי הזה מאוד מטריד, במיוחד את הילדים, פוגע בהם.

אלי אלאלוף: לכן, לא רק הטיפול בנשים חשוב כמובן אלא גם הטיפול הילדים.

אלי אלאלוף: המסגרת, גם הפיזית, צריכה להתחשב בזה.

אלי אלאלוף: לכן, במקומות שציינתי לפחות, שאני מכיר, הנושא מטופל כראוי ויש צורך לעשות עוד השלמה.

אלי אלאלוף: לצערי, למשרד הרווחה אין תקציבי פיתוח הולמים והנושא הזה של מרכזים וטיפול בנשים חייב לקבל תגבור תקציבי-פיזי שיאפשר להם - - -

זהבה גלאון: ייעודי.

אלי אלאלוף: ייעודי למקום.

אלי אלאלוף: כל המערכות הנלוות שבאות בחוק הזה – בעיני הן מאוד מאוד מוצדקות.

אלי אלאלוף: אין פה שום הגזמה.

אלי אלאלוף: אני שמח לגלות לנו שיש תשובות טובות בשלב זה במשרד הרווחה, אבל אין שום מערכת שצריכה להיות קפואה וחייבת להמשיך להתפתח.

אלי אלאלוף: ברשותך, חברת הכנסת זהבה גלאון.

זהבה גלאון: אדוני, אני רוצה לייחד את הדברים שלי לתודות.

זהבה גלאון: אני רוצה בראש ובראשונה להודות לך, ליועצת המשפטית של הוועדה ולמנהלת הוועדה, שלקחתם על עצמכם לקדם את הצעת החוק הזו.

זהבה גלאון: זה לא היה פשוט כי היה צריך לתאם בין הרבה מאוד גורמים שלקחו על עצמם ללכת על המהלך הזה.

זהבה גלאון: בראש ובראשונה ל"אישה לאישה" בירושלים, שיזמנו את הצעת חוק תוך שיתוף פעולה – יושבת כאן נעמי שניידרמן, המנהלת – וניסיון מצטבר של מנהלות המקלטים, ושל עבודה יומיומית גם מול נציגות משרד הרווחה שמכירות את העבודה מקרוב.

זהבה גלאון: אני פניתי לשר האוצר, משה כחלון, כבר לפני הרבה זמן וסיפרתי לו את הסיפור שאני מכירה של נשים, באמת מתוך התבוננות במפגשים בלתי אמצעיים במקלטים לנשים מוכות, מה הצרכים, מה חסר.

זהבה גלאון: אני לא רוצה לגעת – אתם תקראו את החוק – בשום סעיף מהסעיפים.

זהבה גלאון: והשר כחלון – אני חייבת לומר בצעד לא מובן מאליו, אני לא רוצה נדיר אבל די לא מובן מאליו – אמר:

זהבה גלאון: תקבעו את הצעת החוק, תשתפי פעולה עם האוצר ועם הרווחה ואני, השר, דהיינו משרד האוצר, אתן לזה את התקציב, למרות שזה לא תוקצב באופן ייעודי, כמו שטענת קודם בצדק, במשרד הרווחה.

זהבה גלאון: חברו כאן ביחד גם הביטוח הלאומי, גם משרד הרווחה, גם משרד המשפטים, ונציגי המשרדים – אני מקווה שלא שכחתי אף אחד – וכמובן הוועדה הזו שלקחה על עצמה לקדם את הצעת החוק הזו.

זהבה גלאון: אני רוצה לומר משהו בנימה אישית, אדוני – אני מחוקקת הרבה חוקים במהלך השנים, אני כבר כאן איזה שנה-שנתיים, אבל אני חייבת לומר לך שההצעה הזאת גורמת לי להתרגשות רבה.

זהבה גלאון: אני שותפה כאן עם חברתי נורית קורן וחברות הכנסת, אתה צודק, זה לא עניין רק של נשים וגברים, במקרה, אתה מכיר את זה, נפגשנו רק הקבוצה הזאת של נשים במליאה וכך מחתימים, אבל אני יודעת שלמאבק הזה שותפים כמובן גם חברי כסת, גברים מחויבים, זה בכלל לא עניין של נשים וגברים.

זהבה גלאון: אני רוצה לומר למה אני מתרגשת מההצעה הזו כי ברבות השנים חוקקתי שורה של חוקים שבאים לתת מענה לנשים מוכות ולנשים יוצאות מקלטים, הרבה מאוד חוקים נקודתיים-ספציפיים חשובים.

זהבה גלאון: ההצעה הזו בעצם נותנת מעטפת תומכת רחבה בהרבה מאוד היבטים לנשים כדי שלא תחזורנה למעגל הגבר המכה, למעגל הטרור אולי, אם אפשר לומר, ולכן זה משמח אותי.

זהבה גלאון: אם שכחתי מישהו שהייתי צריכה להודות לו אז אנא נופפו לי ביד ותגידו לי.

<מירב שמואלי: "רוח נשית".

זהבה גלאון: "רוח נשית" כמובן.

זהבה גלאון: באמת, אין לי מילים לכל הארגונים, גם המקלטים וגם הארגונים שעוסקים במתן מענה לנשים מוכות.

<רחלי סונגו: ולעלוה.

זהבה גלאון: רגע, זה הסוף.

זהבה גלאון: תודה אחרונה לעוזרת המצוינת שלי, עלוה קולן, שיושבת כאן, שעשתה מה שנקרא "תפירה סלונית".

זהבה גלאון: זה לא קונפקציה, הצעת החוק הזאת, זו תפירה סלונית לדבר עם אחת-אחת, אחד-אחד.

זהבה גלאון: אז שוב, ממש תודה לכולם.

זהבה גלאון: תודה רבה, אדוני.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת נורית קורן, בבקשה.

נורית קורן: אני רוצה להגיד תודה לזהבה גלאון שלקחה על עצמה את החוק הזה ולהודות קודם כל לכל הארגונים שהשתתפו וגם ליועצת שלך.

נורית קורן: אני חושבת שזה חוק מאוד מאוד חשוב.

נורית קורן: אני רואה בסוף התהליך את הילדים.

נורית קורן: אני לא רוצה שיהיה דור נוסף של אב מכה או כל הדברים האלה.

נורית קורן: אני יכולה לומר באמת שאפו לרות רזניק.

נורית קורן: אני מתגוררת בהרצליה שנים רבות, היה לי עסק שהיה ליד המקלט הראשון שלה ותמיד סייעתי לה בכל מה שרק אפשר.

נורית קורן: אני זוכרת שנשים היו באות לאכול אצלי, היתה לי מסעדה, ותמיד, אם יכולתי לתת עוד משהו וכל דבר שהם ביקשו, עשיתי זאת.

נורית קורן: תמיד ראיתי איך רות היתה דואגת לכל דבר, באמת כל הכבוד לאישה הזאת.

נורית קורן: הלוואי ולא היו בתים כאלה אבל אנחנו צריכים לעבוד על עצמנו, אנחנו צריכים לחזק את הנשים, להגיד להן: אתן לא אשמות, צאו מבית כזה, תדעו לזהות את הדברים.

נורית קורן: אני אומרת לכם, זה קשה מאוד להחליט שהיא לוקחת את הכול והחוק הזה יכול לסייע לה רבות בדרך של ההחלטה הזאת, שיהיה לה גב.

נורית קורן: אני חושבת שלכן גם כל המשרדים באו ולקחו חלק.

נורית קורן: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה, נורית.

אלי אלאלוף: אני אגיד לכם מה המשימה שלי – ואני בטוח שחברותי בכנסת יסכימו – אני רוצה לסיים את החוק היום, אז אם תסכימו, מי שרוצה רשות הדיבור שתעשה זאת מאוד בקצרה כדי שכולנו נצא עם חוק מוכן לקריאה ראשונה.

נורית קורן: אולי נקרא קודם ואחר כך יגיבו?

אלי אלאלוף: מה שתרצו, כי אני יודע ששניים ביקשו את רשות הדיבור ואני רוצה להיות מוכן לקריאה ראשונה.

אלי אלאלוף: אתם מאפשרים להתחיל בקריאה?

אלי אלאלוף: נתחיל בקריאה ישר, מקובל?

אלי אלאלוף: כשנגיע לסעיפים נתייחס.

זהבה גלאון: אתן רוצות להתייחס תוך כדי הסעיפים?

<תמר שוורץ: אין לנו התנגדות, כמובן שאין לנו התנגדות לחוק.

<מירב שמואלי: אם אפשר רק להביע תמיכה.

<מירב שמואלי: אנחנו עמותה שמסייעת לנשים נפגעות אלימות בשלב השיקום הכלכלי, הגעה לעצמאות כלכלית אחרי המקלט.

<מירב שמואלי: בין היתר, גם אנחנו עשינו מחקר ודיברנו עם מעל 150 נשים שטופלו אצלנו כדי למפות את הצרכים שלהן לאחר המקלט, והדברים האלה גם היו בבסיס הנתונים של הצעת החוק הזאת ורק מאששים את הצורך הזה.

<מירב שמואלי: הנשים האלה נפגעות מאלימות כלכלית במהלך הקשר ואחרי הקשר, דבר שמאוד מקשה על התאוששות.

<מירב שמואלי: הרבה מהן בחובות.

<מירב שמואלי: אני רק אתן דוגמה מהשבוע, דוגמה אחת מיני רבות, אישה שהתקשרה, היא כבר לפני כמה שנים יצאה מהמקלט, רצתה לפתוח חשבון בנק, אמרו לה שאי אפשר כי יש שם חוב, חוב שהיא בכלל לא ידעה עליו, שהבעל לשעבר יצר שלא בידיעתה.

<מירב שמואלי: במצב כזה ברור שגם נפשית וגם כלכלית לא ניתן לעבור שום שיקום תעסוקתי.

<מירב שמואלי: אז אנחנו מאוד מברכות על הצעת החוק ורק נגיד – אולי תגיד גם מנכ"לית העמותה, תמר שוורץ – שלמעשה זאת עמותה לא ממשלתית שהיא הגוף היחיד בארץ שנותן בדיוק את סוג הטיפול הזה שהוא כל כך נחוץ.

נורית קורן: אתן עושות עבודה נהדרת.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אנחנו נתחיל הערות ותעירו הערות תוך כדי.

זהבה גלאון: אולי נשמע רק את יוזמת החוק, מ"אישה לאישה"?

אלי אלאלוף: אז אני חוזר בי – קודם כל דיון כללי, אחר כך קריאת החוק.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<תמר שוורץ: אני בוודאי מצטרפת לתודות.

<תמר שוורץ: כמובן, הרעיון של ההצעה הזאת, שבאמת נסמכת על הנתונים שאנחנו העברנו בזמנו לזהבה, הוא מניעתי.

<תמר שוורץ: המילה "מניעה" היא לא משהו מאוד שגור, בדרך כלל אנחנו מטפלים, והרבה פעמים זה גם באיחור, אז אני באמת נורא נורא שמחה על הדבר הזה והעבודה המשותפת עם שירות פרט והמשפחה, עם משרד הרווחה.

<תמר שוורץ: אני רוצה להדגיש, אנחנו מרגישות בודדות בנושא הזה של שיקום תעסוקתי וכלכלי של נשים נפגעות אלימות.

<תמר שוורץ: אני קיבלתי ממש לפני מספר ימים מחקר של משרד הרווחה , מחקר מעקב אחר נשים נפגעות אלימות במשפחה בקהילה – פעימה שלישית.

<תמר שוורץ: אני מניחה שכל מי שיושב פה מכיר את זה.

<תמר שוורץ: יש פה משפט בפתיח של המחקר: "מראייה כוללת של צרכי הנשים כפי שעולה במחקר בולט החסך הכלכלי של נשים, היעדר אופק תעסוקתי וחסמים העומדים בדרכן בתחום זה, הרחבת יכולת ההשתכרות של נשים אלה היא על-ידי סיוע - - -

אלי אלאלוף: לא, לא.

זהבה גלאון: תמר, יש לנו הצעת חוק למניעת אלימות כלכלית, ההצעה הזו תקועה, אנחנו נטפל גם בה.

<תמר שוורץ: אני קיבלתי תשובה ממשרד הרווחה - - -

זהבה גלאון: תרשי לי.

זהבה גלאון: אנחנו עכשיו עוסקות בהצעה מאוד ספציפית, מה שאת עושה עכשיו הולך לתקוע לנו את ההצעה הספציפית הזאת, אז בואי נמשיך הלאה ואנחנו נדבר על הצעת חוק למניעת אלימות כלכלית.

אלי אלאלוף: רק התייחסות לזה בבקשה.

אלי אלאלוף: אם יש נושאים אחרים אני גם - - -

<תמר שוורץ: לא, זה לא נושא אחר, זה זה.

<תמר שוורץ: השאלה מי יעשה את זה, זאת השאלה.

אלי אלאלוף: שירות התעסוקה – למה אתם לא מגיעים אליו?

<תמר שוורץ: שירות התעסוקה לא עוסק בשיקום תעסוקתי.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אנחנו התכנסנו היום לדון בהצעת חוק.

אלי אלאלוף: אני רוצה להיות ספציפי ולדון עם הצעת חוק מסודרת לקריאה ראשונה כדי שנוכל להתקדם הלאה.

<תמר שוורץ: אני מבינה, אבל אם לא יהיה מי שיעשה אותה - - -

אלי אלאלוף: בבקשה, תתרכזו בזה.

אלי אלאלוף: מישהו עוד רוצה לדבר?

אלי אלאלוף: משרד הרווחה?

<רחלי סונגו: אנחנו מוכנים לצלול להצעת החוק.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<נעמי שניידרמן: אני לא רוצה לעכב את הדיון, אני אשמח שנצלול לתוך החוק.

<נעמי שניידרמן: אני מנכ"לית עמותת "אישה לאישה", שמפעילה את המקלט לנשים מוכות בירושלים בתוכנית דירות מעבר.

<מיכל חנוך אחדות: הדיון בשידור אז פשוט לא להגיד מקומות של מקלטים.

אלי אלאלוף: היא לא נתנה את הכתובת.

<קריאה: היא אמרה בירושלים.

<מיכל חנוך אחדות: לא, להגיד עיר אפילו.

אלי אלאלוף: בסדר, הבנו.

אלי אלאלוף: הלאה.

<נעמי שניידרמן: את פתחת בתודות, זהבה, אבל אני באמת לא חושבת שאפשר לקיים כאן דיון מהסוג הזה בלי באמת להסיר בפניך את הכובע ולהודות מאוד על היותך הכוח המניע של היוזמה הזו.

<נעמי שניידרמן: זו היתה זכות גדולה שהזמנת אותנו ליטול חלק בזה ואנחנו מאוד מאוד גאות, הן על התהליך והן על התוצר.

<נעמי שניידרמן: אני גם מאוד מאוד מתרגשת כי בלי להישמע יותר מדי פומפוזית אני חושבת שזה רגע היסטורי.

<נעמי שניידרמן: זה רגע היסטורי משום שיש בהצעת החוק הזאת התייחסות לסוגיה של טיפול באלימות משפחה כנושא שמצריך רצף טיפולי, ואנחנו, שנמצאות שנים בשטח, יודעות שלא מספיק המענה הנקודתי ולא מספיקה קורת הגג המידית, ושכדי להוציא אישה ממעגל האלימות נחוצה השקעה ארוכת טווח.

<נעמי שניידרמן: אני חושבת שההצעה הזו באמת מביאה את זה לידי ביטוי.

<נעמי שניידרמן: אנחנו מפעילות תוכנית של דירות מעבר, שהיא ביטוי נוסף להשקעה הזו.

<נעמי שניידרמן: אני מקווה שדרך החקיקה הזו עוד ימצאו משאבים ומענים נוספים.

<נעמי שניידרמן: אני רוצה להודות לשותפים שלנו במשרד הרווחה שמהווים גב מקצועי במשך השנים ובאמת להביע תקווה שאנחנו נוכל להמשיך לצעוד יחד ביישום החוק הזה.

<נעמי שניידרמן: אני אומרת את זה גם בשם כל פורום העמותות שמפעילו מקלטים.

<נעמי שניידרמן: אנחנו לרשותכם, עם הניסיון שלנו בשטח, ובאמת מקווים שבזכות החקיקה הזאת נוכל לצאת לדרך חדשה.

<נעמי שניידרמן: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: כן, בבקשה.

<אורלי כהן: אני אשמח גם לברך.

<אורלי כהן: אני מנהלת את תוכנית "דף חדש" בעמותת ידידות טורונטו.

אלי אלאלוף: דרישת שלום לחברים שלי.

<אורלי כהן: נכון, כן.

<אורלי כהן: העמותה שלנו היא עמותה של קרן פרידברג, שבעצם מממנת באופן פרטי לגמרי את התוכנית הזו.

<אורלי כהן: בתוכנית הזו עשינו למעשה את מה שאנחנו מציעים היום בחוק.

<אורלי כהן: עד היום טיפלנו ב-250 נשים, כרגע התוכנית שלנו מיועדת לטפל ב-120 נשים בשנה, כאשר המענה שאנחנו נותנים הוא גם בתמיכה כלכלית לנשים כדי שהן תוכלנה באמת לעמוד על הרגליים ולפתוח דף חדש בחיים שלהן.

<אורלי כהן: עובדת סוציאלית מלווה אותן במהלך השנה ליציאה מהמקלט בתחומי החיים השונים, גם שיקום תעסוקתי, גם נושא של מיצוי זכויות והשתלבות בקהילה וגם בעצם בציוד בסיסי, כי בסופו של דבר גם צריך מקרר שיהיה בבית של נשים.

<אורלי כהן: גם אנחנו חוקרים בעצם את התוכנית הזאת במהלך השנתיים האחרונות.

<אורלי כהן: הבשורה שאני יכולה לבשר לכם מהמחקר שקיבלנו היום בבוקר, התוצאות האחרונות, שהסעיף האחרון שנכנס להצעה, הנושא של הליווי של העובד הסוציאלי או מלווה משפחתי, זה הדבר המרכזי והחשוב ביותר שאנחנו יכולים לתת לנשים האלה.

<אורלי כהן: אי אפשר לתאר עד כמה הדבר הזה עושה את השינוי.

<אורלי כהן: בסופו של דבר, הקורלציה בין הנשים שהצליחו בתוכנית, היו מלוות והעובדות הסוציאליות היו זמינות להן – היא קורלציה פשוט מחולטת.

<אורלי כהן: אני שמחה מאוד שהסעיף הזה אכן נכנס לתוך ההצעה.

<אורלי כהן: אולי אחרי זה אנחנו נגיב לסעיפים אחרים מתוך הניסיון שלנו ממש בשטח.

<אורלי כהן: באמת תודה רבה לכל מי היה מעורב בזה.

אלי אלאלוף: את רואה, אני יודע לבחור חברים.

אלי אלאלוף: כל הכבוד.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<ענת מימון: הנוסח שלפניכם זה הנוסח שהוגש להצעת חוק טרומית על-ידי חברת הכנסת ויש על גביו, ב"עקוב אחר שינויים", את השינויים שהוכנסו במהלך תיאומים שנערכו לפני הישיבה הזאת.

<ענת מימון: "הצעת חוק שירותי רווחה (מענק הסתגלות לנשים ששהו במקלט לנשים מוכות) (תיקון – זכויות נשים ששהו במקלט לנשים מוכות), התשע"ו–2016" – כמובן שהשנה תתוקן.

<ענת מימון: אנחנו למעשה מתאימים את שם החוק.

<ענת מימון: כרגע החוק מדבר רק על המענק, אנחנו מוסיפים פה סל נוסף של זכויות ומעטפת של זכויות תומכות לאותן נשים, ולכן אנחנו משנים את שם החוק בהתאם ל"זכויות לנשים ששהו במקלט לנשים מוכות".

<ענת מימון: למעשה, היום ההגדרה הזאת היתה שתולה בתוך סעיף 2 לחוק, שדיבר על המענק, אנחנו הוצאנו את זה להגדרה ראשית והוספנו את הנושא הזה.

<ענת מימון: היום היא לא היתה צריכה לשוב למקום המגורים הקבוע שלה והבנו מהשטח שזה מאוד מקשה כי לפעמים אישה כן חוזרת למקום המגורים הקבוע שלה ואין סיבה שזה ישלול לה את המעמד כיוצאת מקלט.

<ענת מימון: לכן קבענו שהיא פשוט לא שבה להתגורר עם אותו אדם שפגע בה ובגללו היא יצאה למקלט.

<ענת מימון: בנוסף, יש את הנושא של דירת מעבר שהוספנו, שהיא גם תיחשב, כשהיא יוצאת מדירת המעבר, כמי שזכאית לזכויות.

<ענת מימון: דבר אחרון – סייגנו את זה שהזכות הזאת תינתן אחת לחמש שנים.

<ענת מימון: כלומר, אישה שנכנסת ויוצאת מהמקלט לעתים תכופות, עם כל הצער שבכך, לא זכאית בכל פעם שהיא יוצאת למענק מחדש, אלא באמת יש איזשהו פרק זמן של חמש שנים שהיא תהיה זכאית לכל אחת מהזכויות שלפי החוק.

<ענת מימון: היום זה כבר קיים באמת בסעיף 2, זה המענק שניתן היום עם היציאה מהמקלט.

<רחלי סונגו: אני רק אדגיש לגבי השינוי שעשינו באמת במקום מגוריה הקבוע.

<רחלי סונגו: מטרת החוק, של מענק ההסתגלות, היא שהיא לא תחזור לבן הזוג האלים, לא שלא תחזור למקום מגוריה.

<רחלי סונגו: כמובן, הלוואי שהיא תוכל לחזור לבית שלה, רק בלעדיו.

<רחלי סונגו: בנוגע לתיקון סעיף 2 – אנחנו רוצים במקום "בהתאם" "בכפוף" ואני אסביר למה.

<רחלי סונגו: מהות הצעת החוק היא תוכנית טיפולית-שיקומית.

<רחלי סונגו: כלומר, האישה חייבת שתהיה תוכנית טיפולית-שיקומית כדי שבאמת היא תצא מהמעגל של האלימות במשפחה ושתוכל להתחיל התחלה חדשה ולעמוד על הרגליים.

<רחלי סונגו: אם אין תוכנית טיפולית-שיקומית אי אפשר באמת לעבוד אתה ואי אפשר שנוכל להוציא את התוכנית.

<רחלי סונגו: בגלל זה מאוד חשוב שיהיה ברור שזה בכפוף.

<רחלי סונגו: כלומר, אם אין לנו תוכנית טיפולית-שיקומית לאותה אישה היא לא תיכנס להגדרה של החוק.

<ענת מימון: בעיני, גם המילה "בהתאם" מחייבת שתהיה תוכנית.

<ענת מימון: אנחנו מעדיפים להיצמד לנוסח שהיה קיים היום בחוק, כלומר, זה סעיף שכבר קיים.

<ענת מימון: ברגע שאנחנו עושים שינוי ממה שקיים אז ישר עולה השאלה למה עשינו שינוי כזה ומה רצינו להגיד.

<ענת מימון: לכן, הנטייה תמיד בשינוי דברי חקיקה היא להיצמד לנוסח הקיים בחוק, ששם כתוב "בהתאם".

<ענת מימון: מה שכן, אנחנו נמצאים לפני קריאה ראשונה ואפשר יהיה לדון אחר כך בשינוי נוסחי כזה, בסדר?

<רחלי סונגו: אנחנו לא נתעקש על זה.

<ענת מימון: לפני שנייה שלישית אנחנו נבחן את זה.

<רחלי סונגו: בסדר.

<ענת מימון: אני עוברת לסעיף הבא – הוספת סעיפים 4א ו-4ב.

<ענת מימון: אני רק אעיר באופן כללי, הנוסח בהצעת החוק הטרומית היה יחסית מאוד סגור והיה חשוב לנו מצד אחד להשאיר מרווח, באמת אפשרות למשרד הרווחה לפעול עם כל אישה בהתאם לצרכיה, אבל מצד שני שהחוק יהיה מספיק ברור, שהנשים תדענה מה הזכויות שמגיעות להן, וזה פחות או יותר הנוסח שמנסה לשלב בין הרעיונות האלה.

<ענת מימון: גם פה אני אעיר שלקראת ההכנה לקריאה שנייה ושלישית אנחנו נמצא את ההגדרה המתאימה של מהו מלווה משפחתי כדי שיהיה ברור שזה אדם לא מהמשפחה כמובן, אלא אדם שפשוט מלווה את אותה אישה והוא לא בהכרח עובד סוציאלי בהכשרתו.

<קריאה: בהכרח לא עובד סוציאלי.

<ענת מימון: בהכרח לא עובד סוציאלי.

<רחלי סונגו: אני אסביר רק את הרציונל.

<רחלי סונגו: כמו שנאמר פה על-ידי הארגונים החברתיים, המטרה של כל התוכנית היא שיהיה עובד סוציאלי ומלווה שילוו את האישה אפילו פיזית, אם זה להוצאה לפועל, אם זה לביטוח לאומי, אם זה לבית הספר, לבנק, ואת זה בעצם יעשה המלווה, שהוא אדם שכמובן יקבל את ההכשרה המתאימה והוא ממש ייקח את האישה אתו ויעזור לה במיצוי הזכויות שלה.

<רחלי סונגו: בגלל זה חשוב שיהיה גם עובד סוציאלי וגם מלווה.

<ענת מימון: את הסיפה לעניין שווי הסיוע אנחנו מורידים.

<ענת מימון: אנחנו לא כותבים מה השווי.

<ענת מימון: זה משהו שיהיה גמיש מבחינת התקציב.

<ענת מימון: גם פה אני מורידה את הסיפה לעניין השווי.

אלי אלאלוף: אבל זה סדר-הגודל?

<ענת מימון: אז איך אישה תדע מה סל התמיכה שמגיע לה?

<רחלי סונגו: תהיה תוכנית, זה יצא למכרז והכול, אבל אנחנו לא יודעים איפה זה - - -

זהבה גלאון: אבל איפה זה יתפרסם?

<רחלי סונגו: יש הרבה תוכניות שלא מפורסמות באתר האינטרנט.

<אורלי כהן: הבעיה כאן שנשים לפעמים מקבלות את ההחלטה אם לצאת למקלט או לא לפי מה שמחכה להן אחרי זה.

<אורלי כהן: יש לזה חשיבות שנשים יידעו שבסופו של דבר מחכה להן משהו ביום שאחרי.

אלי אלאלוף: חייבים ליידע אותן.

אלי אלאלוף: חברים, אני רוצה להגיד לכם, נשים במצב כזה – או כל בן אדם, לא רק נשים – ככל שיש יותר ידע, זה חשוב יותר כדי שהן יקבלו את ההחלטות שלהן.

אלי אלאלוף: אני לא רואה שום סיבה לא ליידע אותן.

זהבה גלאון: אם תכתבו רק "שיפורסמו", נקודה?

זהבה גלאון: אני בעד שזה יהיה באינטרנט.

אלי אלאלוף: אני משאיר את זה.

אלי אלאלוף: תשאירו את זה, חבר'ה.

<רחלי סונגו: אני אסביר לך, אדוני, אנחנו לא יודעים – העובד הסוציאלי, אולי הוא יהיה דרך הרשויות המקומיות, אולי הוא יהיה דרך עמותה?

<רחלי סונגו: הרי לא כל תוכנית מפורסמת באתרים של המשרד, אז חבל - - -

<ענת מימון: רחלי, זה לא בהכרח כל התוכנית, שתהיה שורה של נהלים פשוט כדי שתהיה הנגשת המידע הזה.

<ענת מימון: כלומר, אלה נהלים שיפורסמו באתר.

אלי אלאלוף: אני בעד להשאיר.

אלי אלאלוף: הייעוץ המשפטי יכול לבוא מהסנגוריה הציבורית?

<ענת מימון: אם היא תעמוד בתנאים של הסיוע והסנגוריה אז כמובן, אבל זה לא בהכרח אומר שזה לפי חוק הסיוע, אלא תהיה גם איזושהי מעטפת של - - -

אלי אלאלוף: אז מי יעמיד להם את הייעוץ המשפטי?

<מיכל חנוך אחדות: דירת מעבר זה שירות המדינה מספקת באמצעות עמותות שזכו במכרז.

<מיכל חנוך אחדות: חלק מסל השירותים הוא גם סיוע משפטי.

אלי אלאלוף: יש ייעוץ משפטי?

<מיכל חנוך אחדות: כן.

אלי אלאלוף: טוב מאוד, בראבו.

<ענת מימון: סעיף 5 היום בחוק קובע את הדרך לתקוף את העובדה שאישה לא מקבלת מענק והדרך היא לפנות לבית הדין האזורי לעבודה בתובענה, ואנחנו מוסיפים שגם לגבי הזכויות לפי 4א ו-4ב אישה תוכל לפנות בתובענה אם היא לא זכאית לאחת מהן והיא טוענת שהיא זכאית.

<ענת מימון: סעיף 6 קובע שהמענק והזכויות כמובן לא נחשבים הכנסה לעניין הבטחת הכנסה, אז אנחנו מוסיפים גם את הזכויות האלה, שזה לא יגרע כמובן מהזכאות שלה להבטחת הכנסה.

<ענת מימון: זה סעיף של הגנה מפני עיקול.

<ענת מימון: הנשים האלה ממילא גם חשופות לקושי כלכלי רב והרבה פעמים יש עיקולים שקיימים, לכן אנחנו קובעים סעיף ספציפי שאומר שהמענק הזה, כשהיא מקבלת את הכסף הזה, אי אפשר לעקל אותו.

<ענת מימון: בדרך כלל, בסעיפים כאלה שמגנים מפני עיקול, מוסיפים בסיפה שאלא אם זה למזונות.

<ענת מימון: כלומר, אם היא חייבת מזונות אז כן אפשר לעקל.

<ענת מימון: זה להחלטת הוועדה – אם אתם רוצים גם פה לסייג ולהגיד שלמזונות אפשר יהיה לעקל, או שבאופן מוחלט אתם רוצים לתת הגנה.

אלי אלאלוף: לא, לא.

אלי אלאלוף: פה לא.

אלי אלאלוף: מזונות – יש מערכות שלמות למזונות.

זהבה גלאון: אני מסכימה אתך.

<רחלי סונגו: אנחנו גם מעדיפים להוריד את זה.

אלי אלאלוף: כן, תורידו.

אלי אלאלוף: זה לא סיפור, המזונות.

אלי אלאלוף: חוץ מזה, היא תשלם מזונות.

<ענת מימון: בדרך כלל מדובר באמת במקרים שבשוליים, שאישה שמגיעה למקלט גם חייבת במזונות.

<ענת מימון: זה מקרי קצה.

<ענת מימון: אז בשלב זה אנחנו לא רושמים את הסיפה אלא באמת אנחנו מגנים הגנה מוחלטת מפני עיקול, ערבות, שיעבוד, על הכספים האלה.

<ענת מימון: כלומר, ההגנה היא גם כשהכספים כבר מועברים לאיזשהו חשבון, אז שם זה גם מוגן במשך 30 ימים ואז כמובן היא צריכה להוציא את הכסף ולהשתמש, אבל ההגנה ניתנת גם לאיזושהי תקופת מעבר.

<ענת מימון: כלומר, כל מה שנאמר פה זה רק כדי להוסיף וכמובן שלא לגרוע מזכויות אם ויש בחוקים אחרים.

<ענת מימון: לעניין התחילה והתחולה אני מציעה שנדבר על זה לקראת שנייה ושלישית, הוועדה תדון בהמשך אם זה יחול באופן מידי או שאתם צריכים איזושהי תקופת מעבר.

<ענת מימון: לכן, לקראת שנייה ושלישית תחשבו כמה זמן אתם צריכים עד שזה יתחיל לחול.

זהבה גלאון: בדרך כלל זה שלושה חודשים, לא?

אלי אלאלוף: כן, בבקשה.

<מיכל חנוך אחדות: אני אחראית במשרד הרווחה על כל המקלטים ודירות המעבר, מפקחת ארצית בתחום של אלימות במשפחה.

<מיכל חנוך אחדות: אני מנצלת את ההזדמנות ואומרת תודה רבה גם לך, שאנחנו כבר מכירים הרבה שנים מאחד המקלטים שהקמת, וגם לחברת הכנסת זהבה גלאון ובכלל.

<מיכל חנוך אחדות: אנחנו בחגיגה אחר חגיגה וזה באמת סיפוק גדול למי שנמצא כל כך הרבה שנים.

<מיכל חנוך אחדות: תודות לכל מי שיושב פה, זה תוצר של שיתוף פעולה נהדר.

<מיכל חנוך אחדות: מה שאני אומרת, אנחנו נצא למכרז להפעלת כל התוכנית, התוכנית היא תוכנית חדשה שאנחנו נבנה אותה, יש לנו ניסיון בשטח, כפי שראיתם, כל זה בנוי על הרבה מאוד הקשבה, ידע וכו' של מה שקשור, אבל אנחנו נצטרך לצאת למכרז.

<מיכל חנוך אחדות: מכרז במשרד ממשלתי – פחות משנה וחצי-שנתיים לא קיים כזה דבר.

זהבה גלאון: לא, זה כאילו לא חוקקנו את החוק.

<מיכל חנוך אחדות: יש הרבה חוקים - - -

זהבה גלאון: מיכל, באמת עם כל הערכה – אני ממש מתכוונת לזה – על העבודה שאת עושה, זה כאילו לא חוקקנו את החוק.

זהבה גלאון: נשים ממתינות לזה גם היום, יושבות במקלטים.

זהבה גלאון: להגיד להן שכל המערכת התומכת הזאת תיכנס לתוקף רק עוד שנתיים – זה לא בא בחשבון.

זהבה גלאון: יש דברים שאפשר לעשות באופן מודולרי.

זהבה גלאון: חלק מהדברים אתם כבר מפעילים גם כך.

זהבה גלאון: תחליטו שאתם מפעילים את הכול באופן מודולרי, תצאו למכרז - - -

<מיכל חנוך אחדות: המענק פועל, המענק זה ברור.

זהבה גלאון: בלי שום קשר למענק.

זהבה גלאון: תצאו למכרז - - -

<תמר שוורץ: בשטח לא מתוקצבים, זה מה שניסיתי להגיד קודם ולא נתתם לי.

אלי אלאלוף: חבר'ה, דיון מסודר, גם בהתלהבות – מסודר.

אלי אלאלוף: תאפשרו לחברת הכנסת.

זהבה גלאון: כן, אני רוצה להמשיך.

זהבה גלאון: תראה, אדוני, לפעמים יש בעיה ליישם חוק קודם כל בגלל פרוצדורה שתהליך לוקח שנתיים ובעיקר בגלל שיש בעיית משאבים.

זהבה גלאון: פה אנחנו נמצאים בסיטואציה הפוכה – יש משאבים שממתינים כבר קרוב לשנתיים, מאז הבחירות האחרונות, לדבר הספציפי הזה, זה בהקצאה אישית של שר האוצר.

זהבה גלאון: זאת אומרת, יש משאבים, אין בעיית משאבים.

זהבה גלאון: עכשיו אני מבינה שיש בעיית פרוצדורה.

זהבה גלאון: אני לא מזלזלת בזה.

זהבה גלאון: מה שאני רוצה להציע כמהלך – להפעיל את כל הדברים הספציפיים, לצאת לפעולה, לצאת למכרז ואחר כך הגוף שייבחר - - -

אלי אלאלוף: למה צריך מכרז?

זהבה גלאון: לא יודעת איך הם עובדים, אני לא מבינה בזה.

<מיכל חנוך אחדות: כי כך המשרד מפעיל שירותים.

אלי אלאלוף: כשהוא מתחיל מאפס – זה לא מצב אפס, גברת.

<מיכל חנוך אחדות: אבל התוכנית הזאת היא תוכנית חדשה.

אלי אלאלוף: המצב הוא כזה שהיום המקלטים קיימים.

<מיכל חנוך אחדות: אבל התוכנית היא חדשה.

אלי אלאלוף: מה זה "תוכנית חדשה"?

אלי אלאלוף: יש פה מרכיבים נוספים לתוכנית הקיימת.

אלי אלאלוף: באמת, חבר'ה, אל תחליפו את הבירוקרטיה באמצעות אנשי מקצוע.

אלי אלאלוף: אתם אנשי המקצוע, אתם צריכים לדרוש מה שאתם רוצים מאנשי המקצוע הטכניים, שאני מאוד מעריך, מהחשבות.

אלי אלאלוף: שהחשבות תשב, תבדוק את עצמה ותמצא את הדרך.

אלי אלאלוף: היא לא צריכה שום מכרז.

אלי אלאלוף: היא צריכה תוספות פה לתקציבים הקיימים, למערכות, על השירותים הנוספים.

אלי אלאלוף: היא לא צריכה על זה מכרז מאפס.

אלי אלאלוף: אם זה מכרז מאפס אז גם בפנסיה החמישית שלי זה לא ייגמר.

אלי אלאלוף: כרגע זו מערכת קיימת, מתפקדת, ברובה לטוב – ואני חייב להגיד לכם את זה, עשיתם עבודה אדירה, שינויים אדירים בינתיים, אז אני שמח על כך – זו תוספת למערכת קיימת.

אלי אלאלוף: כשהחוק יחזור ונקבע את לוח הזמנים של החוק, אנחנו נקבע אותו למספר חודשים בודדים.

אלי אלאלוף: תתכוננו.

אלי אלאלוף: תתכוננו.

אלי אלאלוף: זה אומר שאתם עכשיו מתחילים להפעיל את כל המערכת הבירוקרטית.

אלי אלאלוף: עכשיו, לא ביום שחוקקנו את החוק סופית, אז בבקשה.

זהבה גלאון: אל תהיו בפנים עגומות.

אלי אלאלוף: אנחנו פה כדי לעזור, חברים, זה תפקידנו.

<רחלי סונגו: לא, חס ושלום.

<רחלי סונגו: אני רוצה רגע להסביר שזו באמת תוכנית חדשה.

<רחלי סונגו: כרגע אין דבר כזה, אין עובד סוציאלי שמיועד לנשים האלה.

<תמר שוורץ: אנחנו עושים את זה.

<מיכל חנוך אחדות: תמר, זה לא קשור.

<רחלי סונגו: בסדר, אני מדברת על מה קורה עכשיו – אין עובד סוציאלי ייעודי.

<רחלי סונגו: אנחנו הולכים לעשות מערך חדש שהולך, בעזרת-השם, להוציא את הנשים האלה מהמעגל הזה.

<רחלי סונגו: אנחנו רוצים לעשות משהו שכמובן יהיה טוב ויעבוד.

<רחלי סונגו: אנחנו, כמשרד, נבדוק את לוח הזמנים הכי מהר האפשרי.

אלי אלאלוף: אם היום אנחנו שמענו פה שמערכות שלמות כבר מלוות את הבתים האלה עם עובדים סוציאליים, אני לא רואה שום סיבה – ועשיתי את זה בעבר, בלי להרגיש שאני מסדר מישהו, שהעמדנו שירותים לפני שהפכו לשירותים ממלכתיים.

אלי אלאלוף: מה רע בזה?

אלי אלאלוף: חבר'ה, אני לא מאמין שמישהו שמפעיל בית כזה היום יוותר עליו בגלל התוספות.

אלי אלאלוף: ההפך, הוא יסכים להמשיך להפעיל אותו.

אלי אלאלוף: אז אל תהיו בבועה סגורה שכאילו אנחנו מתחילים מאפס וצריכים את כל הבירוקרטיה להפעיל מחדש.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אני מציע שתשבו גם עם הגופים המפעילים, תבדקו את היכולת שלהם להפעיל ולקבל את התוספת הנדרשת בזכות החוק הזה.

זהבה גלאון: עוד שנתיים לא יהיה כסף.

אלי אלאלוף: אנחנו נודיע, כדי שלא יהיו הפתעות – אנחנו נבקש יישום מדי של החוק הזה.

<ענת מימון: דבר אחרון – אנחנו צריכים לצורך פרסום לקריאה ראשונה הערכת עלות תקציבית של משרד האוצר.

<אייל מדן: הסיכום היה על שמונה מיליון שקלים ובתוספת התקציב שהרשויות משלימות זה עשרה מיליון שקלים לנושא.

<אייל מדן: זה נלקח בחשבון בעת בניית התקציב בנומרטור.

<אייל מדן: זו העלות.

אלי אלאלוף: עוד בשורה טובה.

אלי אלאלוף: לא כל יום מקבלים הודעות כאלה.

<אייל מדן: נלקח בחשבון.

אלי אלאלוף: אנחנו שמחים על ההודעה.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אנחנו יכולים להצביע.

זהבה גלאון: אני מחליפה את אילן גילאון בהצבעה, אדוני.

אלי אלאלוף: מי בעד הצעת החוק?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – פה אחד

אלי אלאלוף: פה אחד.

אלי אלאלוף: בראבו לכם.

<ענת מימון: לפני קריאה ראשונה זה אמור לחזור לוועדת שרים.

<ענת מימון: מה שקורה עכשיו – הוועדה הצביעה, אנחנו מפרסמים חוברת לקריאה ראשונה ולפני ההצבעה במליאה זה יחזור לוועדת שרים, נציגי הממשלה כמובן דואגים לזה, ואז זה יעלה במליאה ואחרי זה יחזור אלינו.

<רחלי סונגו: נקווה שזה יהיה כבר ביום ראשון בוועדת שרים.

<ענת מימון: זה תלוי בחוברת.

<רחלי סונגו: אז תעשו את זה מהר, שזה כבר יחזור ביום ראשון.

<ענת מימון: נשתדל.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.