ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 670, 2017-03-14 11:15

משה גפני: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

משה גפני: על סדר היום: הצעת חוק הגליל (תיקון מס' 12) (הארכת התקופה למתן עדיפות למשק הלול במרום הגליל), התשע"ז-2017.

משה גפני: קיימנו מספר דיונים.

משה גפני: רציתי להצביע בשבוע שעבר.

משה גפני: האמת היא שרציתי להצביע בגלל שהתעצבנתי, לא בגלל ההיגיון.

משה גפני: באמת, אנחנו מדברים כבר הרבה זמן, מדברים על הדבר הזה.

משה גפני: ביקשנו חודשיים קודם, אולי חודש וחצי, שיגיעו להסכמה ויגיעו לניסוח שיפתור את הבעיה.

משה גפני: בסוף אנחנו מגיעים לכאן, ואז אמר נציג משרד האוצר שהיה כאן, לנציג משרד החקלאות – בוא נשב.

משה גפני: אלי בין, למה הוא לא בא?

<שירה ברגמן: הוא קודם להיות רכז ביטחון.

איתן ברושי: עכשיו אתה מודאג יותר?

משה גפני: אני לא מודאג בכלל, רק אלי בין אמר לנציג משרד החקלאות – בוא נשב - - -

איתן ברושי: ראיתי את קלות הדעת שלו, עכשיו אתה מדאיג אותנו.

משה גפני: לא, הכל בסדר.

איתן ברושי: אם הוא טיפל בביטחון כמו שהוא טיפל בביצים אז כדאי שנתחיל לדאוג.

משה גפני: ואז הוא שאל אותו – מתי נשב, שאלתי אותו כמה זמן צריך והוא אמר 3 חודשים.

משה גפני: זה עצבן אותי.

משה גפני: לכן, חבר הכנסת וקנין, רציתי להצביע בניגוד לדעתך.

משה גפני: אי אפשר להתנהל ככה.

משה גפני: אי אפשר.

משה גפני: אנחנו, המחוקקים – בסופו של דבר הממשלה עומדת מן הצד והיא לוקחת קרדיט רק על מה שהיא לא עושה, כמו על הנושא הזה של אינטל, מובילאיי.

משה גפני: אני בעד לקחת קרדיט, העיקר שתהיינה הצלחות.

משה גפני: לכן אנחנו היום צריכים להתקדם עם העניין הזה ואני מקווה שנוכל להצביע, אחרת זה יהיה כישלון.

משה גפני: אז אני מבקש לדעת – שלחתי לעשות שיעורי בית ולהגיע לפה עם ניסוח חדש ועם פתרונות.

משה גפני: מי מתחיל?

יצחק וקנין: קיימנו ישיבה אתמול במשרד החקלאות שנכחו כל הגורמים שנוגעים בדבר: משרד המשפטים, משרד האוצר, גם הייעוץ המשפטי של הוועדה היה.

יצחק וקנין: בעצם, כל הגורמים, כולל מועצת הלול וגם יפעת שאשא-ביטון היתה בדיון.

יצחק וקנין: רק כדי להחזיר אותנו למה היתה המחלוקת – המחלוקת היתה בחלף הפטם שניתן לחקלאים שלא מגדלים.

יצחק וקנין: על זה היה ויכוח קשה ואני ביקשתי לא להצביע כדי לנסות ולהגיע למתווה שיכול להביא אותנו לפתרון.

יצחק וקנין: הטענה שאותם מגדלים שמקבלים את הסובסידיה במשך שנים ולא מגדלים, וזה יוצר מצב שיש מגדלים אחרים בגליל שלא מקבלים סובסידיה – יוצר עיוות, ויש הצדקה בדבר הזה.

יצחק וקנין: לכן אני הצעתי הצעה אתמול שלדעתי יכולה להביא לפתרון.

יצחק וקנין: דרך אגב, לא אני הצעתי את הזמן או את הטווח, מי שהציע זה דווקא משרד המשפטים.

יצחק וקנין: משרד המשפטים בא ואמר שלגבי חלף הפטם יינתנן שב של הסתגלות עד שנת 2020, היינו, לעוד 3 שנים, ובעוד 3 שנים מי שיחזור לגדל בפטם יקבל את הסובסידיה.

יצחק וקנין: מי שלא יגדל לא יקבל סובסידיה.

מיקי רוזנטל: וזה יהיה רק אחרי 3 שנים?

מיקי רוזנטל: מה אתה מציע?

מיקי רוזנטל: אני מצטער שלא הייתי, אבל זה מאוד חשוב.

יצחק וקנין: לא.

יצחק וקנין: משרד המשפטים הציע שלגבי חלף הפטם – grace של 3 שנים הסתגלות לאותם חקלאים שעד היום קיבלו ולא גידלו, כדי לסבר את האוזן – מתוך 591 בעלי מכסות חוק גליל שקיבלו בפטם, לא מגדלים היום 473 ומקבלים חלף פטם, מתוכם 118 מגדלים שגם הם יורדים.

יצחק וקנין: גם הם, לאט לאט, בגלל המשבר הענק שיש בפטם.

יצחק וקנין: אני באתי בהצעה שתפתור גם את המשבר, את הכל ביחד.

יצחק וקנין: אמרתי שאני הולך לכיוון של מה שאומרים משרד המשפטים – עד 2020 לאפשר את ההסתגלות.

יצחק וקנין: במקביל, אי אפשר להשאיר את זה.

יצחק וקנין: אם אנשים ירצו לחזור לגדל בפטם נאפשר להם איזשהו מתווה שיכול לתת להם איזושהי שאיפה לעשות את המהלך.

יצחק וקנין: אם לא – אין שום שאיפה.

יצחק וקנין: אני מודיע לך שגם ה-118 שקיימים היום יתאיידו מהעולם וייכנסו לשם אותם בעלי לולים גדולים, ענקיים, שהם לא חקלאים בכלל ואני אחראי למה שאני אומר, וישתלטו על הענף הזה.

יצחק וקנין: אמרתי את הדבר החשוב ביותר אתמול: לו כל המהלך הזה של ביטול התכנון בענף הפטם היה גורם להורדת המחירים, שווה לעשות את כל המהלך הזה.

יצחק וקנין: זה לא הוריד מחירים, ההפך הוא הנכון.

יצחק וקנין: באותם שנים שהתקיים ויסות בענף המגדלים ביניהם היגיעו להסכמות, המחיר ירד.

יצחק וקנין: שימו לב היום – אין את הוויסות הזה, המחיר עלה למעלה.

יצחק וקנין: באחריות, אני מוכן להביא את כל המחירונים של כל השנים האחרונות, מה שאני אומר זו האמת.

יצחק וקנין: מאחר ואי אפשר להתעלם, אדוני, אני אומר את הדברים פה.

יצחק וקנין: הדברים ידועים, אני חושב, גם לחברי הוועדה.

יצחק וקנין: יש בעיה גם בענף ההטלה.

יצחק וקנין: ענף ההטלה, מתוך כ-2,000 מגדלים, חוק גליל, יש קרוב ל-750 שמשכירים את המכסות.

יצחק וקנין: לכן, אי אפשר להחיל משהו פה שמישהו יגיד – אנחנו לא רואים כלום, על הפטם אתה מחיל משהו ועל ההטלה אתה לא מחיל כלום.

יצחק וקנין: הצעתי הצעה שלדעתי תפתור את הבעיה, תיתן לכולם, כולל לאלה שבנו לולים גדולים בהטלה ובפטם, להסתגל למציאות.

יצחק וקנין: מה זה אומר?

יצחק וקנין: עד 2021-2020 לאפשר את המשך השכרת המכסות - - -

מיקי לוי: 4 שנים, למה?

יצחק וקנין: כי ענף ההטלה הוא ענף אחר, רבותי.

יצחק וקנין: משך הגידול הוא שנתיים, 24 חודש.

יצחק וקנין: זה לא ענף הפטם שהגידול שלו הוא 45 יום עד 50 יום.

יצחק וקנין: לכן הצעתי הצעה שלדעתי היא פתרון.

יצחק וקנין: אני יודע שהאוצר לא כל כך, אבל משרד המשפטים באיזשהו מקום מסכים אתי, יודע שאני נוגע בנקודה החשובה.

יצחק וקנין: אני אומר: מי שלא מגדל, מ-2020 לא יקבל חוק גליל.

יצחק וקנין: אין מציאות כזו, אין מציאות שמי שלא מגדל יקבל חוק גליל.

יצחק וקנין: אפשר לקחת את זה לכל מקום.

יצחק וקנין: על מנת להציל את הענפים ולתת לאותם משקים בגליל, קו עימות, גם את הסובסידיה בחוק ובדין, אני בא ואומר:

יצחק וקנין: בואו נאפשר בענף הפטם את האפשרות של חוק המועצה, כן?

יצחק וקנין: אפשר יהיה לווסת את הענף.

יצחק וקנין: זה אחד.

יצחק וקנין: מי שלא יגדל אחרי 2020 לא יקבל סובסידיה יותר.

יצחק וקנין: נגמר החלף, גמרנו את הבעיה המרכזית, שזו הצעת משרד המשפטים.

יצחק וקנין: לגבי הטלה, אמרתי – 2021, כי אני חושב שזה יכול להביא פתרון צודק גם לבעלי הלולים הגדולים וגם לכולם יחד, ואני חושב שהפתרון הה מקובל על 90% מהאנשים שנמצאים בחדר הזה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חברת הכנסת שאשא ביטון, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אכן הייתי שותפה בדיון אתמול וגם בכלל בשיחות שהתקיימו.

יפעת שאשא ביטון: אני אהיה מאוד עניינית.

יפעת שאשא ביטון: אכן, הסיפור הגדול שהיה כאן של חלף הפטם שיצר את כל המהומה ובצדק – אני חושבת שהגענו למתווה שהוא הוגן ונכון כלפי כולם, כולל כלי אלה שקיבלו את חלף הפטם.

יפעת שאשא ביטון: הרעיון ב-3 השנים האלה הוא לעודד את מי שירצה לחזור לענף כדי שהוא כן יהיה זכאי לסובסידיה – שיוכל לעשות את זה, ומי שיחליט שלא מתאים לו יותר אז זה גם בסדר.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נמצא במושב הבא את הדרך ואת המסלול שבו אנחנו ננהג כלפי אותם אנשים, אם זה פיצוי או כל דבר אחר.

יפעת שאשא ביטון: לגבי הסיפור של ההטלה אני מוכרחה לומר – היה פה שיח מאוד מאוד ברור סביב השולחן, ומה שאנחנו רוצים לעשות כדי שיהיה צדק בסיפור הזה הוא להכניס את כל אלה שמגדלים היום ולא נמצאים תחת חוק הגליל.

יפעת שאשא ביטון: אמת?

יפעת שאשא ביטון: דיברנו על כאלה שהם רשימה סגורה, דיברנו על אנשים צעירים שצעקו כאן מהצד הזה – איך אנחנו מעודדים חקלאות - - -

יצחק וקנין: הוספנו, הוספנו את כל בעלי המכסות שמגדלים ואין להם חוק גליל.

יצחק וקנין: הוספנו את כולם בהתאם לדרישה של חבר הכנסת מיקי רוזנטל – גם את זה הוספנו.

יפעת שאשא ביטון: הוספנו אותם כדי שיהיה שוויון, וכו'.

יפעת שאשא ביטון: משום מה, כבוד היושב-ראש, יש סעיף אחד שבכל הדיונים שקיימתי גם בוועדה וגם אתמול – לא הובא לידיעתי וזה הסיפור של ההטלה, השינוי בהטלה.

יפעת שאשא ביטון: כל הזמן דיברנו שההטלה נשארת כמו שהיא, אנחנו רק מוסיפים עליה את מי שמגדל ולא נכנס בתוך החוק, וזה הסיפור של מי שמייצר את הביצים במשקו או במשק אחר, ביישוב בו מצוי משקו במתחם, וכו'.

יפעת שאשא ביטון: היום יש מציאות בגליל שבה אנשים בעצם מגדלים במשקים אחרים שהם לא באותו יישוב.

יפעת שאשא ביטון: היתה לי אתמול שיחה לא פשוטה עם אסף.

יפעת שאשא ביטון: דיברנו על כל אותם אלה שסורחים, שכביכול משכירים את המכסה שלהם ועושים כל מיני שטיקים מול המדינה.

יפעת שאשא ביטון: אבל אתם יודעים, שוטרים וגנבים יש בכל מקום – גם במס הכנסה וגם בהרבה מאוד תחומים.

יפעת שאשא ביטון: אי אפשר שקבוצה שלמה של אנשים תשלם מחיר רק בגלל שיש כמה סורחים בתוכה.

יפעת שאשא ביטון: ניהלתי שיח גם עם המגדלים.

יפעת שאשא ביטון: אפשר למצוא פתרון בדמות מה שאומר חבר הכנסת וקנין.

יפעת שאשא ביטון: אני אתמול שמעתי שזה רק עד 2019, אבל אם אנחנו ניקח 5 שנים מהיום כדי לווסת – אני אומרת 5 שנים ואני אגיד לך גם למה : כדי שמי שכן מגדל היום במשקים אחרים וכן יחליט שהוא לוקח ומחזק בחזרה את המשק המשפחתי שלו, כי זה מה שאנחנו רוצים בעצם לעודד, בתוך היישוב שבו הוא גר או בתוך המשק שלו באופן אישי – תהיה לו תקופת זמן מספיק ארוכה כדי לעשות את זה, ואנחנו לא נחבל באפשרות הזו.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהכשרה של 5 שנים תהיה מקובלת גם על המגדלים, אבל פחות מזה, בעיניי – קודם כל זה לא הוגן, כי זה לא הונח על השולחן.

יפעת שאשא ביטון: זו פעם ראשונה אתמול בערב ששמעתי על הסיפור הזה.

יפעת שאשא ביטון: פעם שנייה – אני חושבת שאם בפטם אנחנו הולכים על תהליך הדרגתי אז גם כאן חשוב שאנחנו נלך על תהליך הדרגתי.

איתן ברושי: אני רוצה לומר משפט אחד.

איתן ברושי: אני חושב שהדבר העיקרי שאמרת בראשית דבריך, ואני אומר את זה גם לגנותם של המשרדים - - -

משה גפני: אל תתקוף את המשרדים - - -

איתן ברושי: אני לא תוקף את המשרדים, כבר תקפתי מספיק.

איתן ברושי: זה לא יעזור, רק כשתתקוף הם יתנו לך.

איתן ברושי: בטובות לא תצא מהם.

איתן ברושי: אני אומר משפט אחד: ההזנחה של הדיון הזה, כמו שראינו אותה פה, לא יכולה ליפול על הגב של החקלאים.

איתן ברושי: אי אפשר להמשיך באי ודאות.

איתן ברושי: אני מציע לחלק את זה לשני חלקים: אחד, צריך לקבל היום החלטה.

איתן ברושי: השאלה השנייה היא איזו החלטה בדיוק לקבל.

איתן ברושי: אי אפשר בגלל כמה מקרים, ויש כאלה, להטיל סימן שאלה על כל ענף הלול, הביצים וההטלה בצפון.

מיקי לוי: אבל זה מספרים לא בודדים, מה ששמעתי.

איתן ברושי: מיקי, אתה בא ממקום שלא מאשימים את כולם.

איתן ברושי: ותראו, לאנשים האלה אין פנסיה ואין ביטוח לאומי, הם עצמאיים.

איתן ברושי: לאן אתם זורקים אותם בדיוק, לכלבים?

איתן ברושי: אי אפשר לבצע מהלך בלי אלטרנטיבות.

איתן ברושי: עכשיו, זה לא התפקיד של החדר הזה.

איתן ברושי: עם כל הכבוד, יש כאן נציגים של הממשלה.

איתן ברושי: הם היו צריכים להכין את הדיון.

איתן ברושי: עכשיו מביאים חרב לצוואר ואומרים: תחליטו עכשיו, כי אחרת אתם פוגעים.

איתן ברושי: כן, מה את מסתכלת, שירה?

<שירה ברגמן: אנחנו - - -

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת ברושי, אנחנו נשב לגבי החלף פטם, נשב במושב הבא ונקבע את המסלול.

יפעת שאשא ביטון: אף אחד לא ייזרק לכלבים.

איתן ברושי: אבל החקלאים האלה – החוק הזה נגמר בסוף 2017.

איתן ברושי: אם היינו צריכים לשאול חלק מהמשפטנים הם היו אומרים: מה בכלל אתם מביאים, זה לא מוכן.

איתן ברושי: מה הטענה?

איתן ברושי: הממשלה צריכה לשלם את המחיר ולא החקלאים.

איתן ברושי: אתם לא טיפלתם נכון, ועכשיו אתם אומרים – חכו, יש פה עוד ח"כים שתומכים בכם.

איתן ברושי: הנקודה היא שהחקלאים לא יסבלו יום אחד עיכוב.

איתן ברושי: לכן אני אומר: צריך להחליט - - -

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת ברושי, מדברים על חקלאים שבמשך 20 שנה מקבלים סובסידיה על משהו שהם לא מגדלים, בכלל.

יפעת שאשא ביטון: אז לא באנו ואמרנו לזרוק אותם לכלבים - - - אני נלחמתי עליהם אתמול - - -

איתן ברושי: אבל אם לא מקבלים החלטה זה פוגע בכולם.

איתן ברושי: אין תקדים כזה שעכשיו הכנסת תעכב החלטה שהיא הקיום של ה - - -

משה גפני: תכף נראה, אנחנו לא בסיכום הדיון.

משה גפני: משרד המשפטים, לגבי מה שאמר חבר הכנסת וקנין – האם מקובל עליכם?

מיקי לוי: משרד המשפטים למיטב הבנתי אומר 3 שנים.

<קריאות: - - -

<קריאה: חברים, אתם מדברים על שני סעיפים שונים.

מיקי לוי: לא, אני רוצה לאחד את הסעיפים.

מיקי לוי: אל תגיד לי שני סעיפים שונים.

<שירה ברגמן: אני רכזת מים וחקלאות באגף תקציבים.

<שירה ברגמן: כמו שחברי הכנסת שאשא ביטון ווקנין ציינו – אתמול ישבנו, כל נציגי הממשלה יחד עם חברי הכנסת, ונכון – רבנו מרות.

<שירה ברגמן: אני אגיד את עמדתי כפי שגם הבעתי בדיון: חלף הפטם הוא נושא מאוד בעייתי.

משה גפני: רגע, קצה נפשי בעניין הזה.

<שירה ברגמן: אבל הגענו להסכמות.

משה גפני: רגע.

משה גפני: רגע.

משה גפני: אמרו לי שהגעתם להסכמות.

משה גפני: אם אפשר בבקשה, אני מבקש ממך, שירה: תגידי מה ההסכמה שהגעתם אליה.

<שירה ברגמן: אני אתחיל ואסף ימשיך, וכיוון שהגענו להסכמה, אין שום בעיה.

<שירה ברגמן: בהיבט של חלף הפטם שאמרתי שמבחינתנו זה בעייתי, אבל אני ממשיכה הלאה, ההסכמה היתה כזו – מכיוון שאמנם ההסדר לא היה בחוק והיה הסדר מנהלי והיה - - -

<קריאה: איזה הסדר מנהלי?

<קריאה: אין כלום, אין כלום.

<קריאה: זו התשובה שקיבלנו מכם וזה מה שמופיע בדוח.

<קריאה: כבוד היושב-ראש, אפשר להתפרץ?

<קריאה: היא מתפרצת, היא מפריעה לדיון.

<שירה ברגמן: ההסכמה היתה לאפשר בחסות החוק - - - חלף פטם למשך 3 שנים?.

<קריאה: או.

<קריאה: נכנס ביטן, נכנס שופל.

מיקי רוזנטל: אם אתם חושבים שאתם תצביעו על החוק הזה ככה כמו שהוא עכשיו אז אני אטען עכשיו נושא חדש ואפזר את הישיבה.

מיקי רוזנטל: אם אתם רוצים להידבר, כדי לשמוע את הפרטים אז אין שום בעיה.

משה גפני: למה צריך את ה - - -

מיקי רוזנטל: אני אסביר לך למה.

מיקי רוזנטל: זה לא נראה לי הדבר הזה.

מיקי רוזנטל: אני לא יכול אפילו להקשיב למה שנאמר.

משה גפני: לא, לא קורה דבר כזה, אנחנו מקיימים דיון.

משה גפני: בבקשה.

<שירה ברגמן: תראו, אני אנסה להיות קצרה, ואז, אם אוכל לדבר, אם אני אצליח - - -

דוד ביטן: - - - ודאי שלא.

דוד ביטן: אכפת למפלגת העבודה מה קורה עם המתיישבים שם מול החיזבאללה?

דוד ביטן: לא מעניין אותם.

דוד ביטן: מעניין אותם רק תאגיד השידור.

דוד ביטן: לא חקלאות, לא חיזבאללה, לא כלום.

איתן ברושי: את זה אתה אומר לידי?

דוד ביטן: - - -

משה גפני: דוד, דוד, דוד.

משה גפני: אני רוצה לסיים את הסאגה הזאת.

משה גפני: אני מבקש לאפשר למשרדים לדבר.

משה גפני: אתה יושב-ראש הקואליציה - - -

דוד ביטן: - - - יורדים בסקרים.

דוד ביטן: כל הזמן מאיימים עלינו פה.

משה גפני: על מה, על השידור הציבורי?

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: באופן כללי.

דוד ביטן: אני מרגיש מאוים.

<קריאות: - - -

משה גפני: אצלכם הכל נמדד לפי "ארץ נהדרת"?

<קריאות: - - -

דוד ביטן: - - - כל אחד שולח אותי לקרב אחר.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: כל אחד שולח אותי לרב אחר.

דוד ביטן: איך אפשר ככה?

<קריאות: - - -

<שירה ברגמן: אני אחזור לאיפה שהייתי כדי שנהיה באותו קו – מבחינת חלף הפטם, אמרנו, יש כאן הסדר או היה כאן הסדר שהוא בעייתי גם במישור הכלכלי וגם במישור המשפטי.

<שירה ברגמן: משרד החקלאות התחייב, אגב, בדבריו בדוח המדינה להפסיק את ההסדר כפי שהוא היה.

מיקי רוזנטל: ביטן, אתה מפריע לי לשמוע.

מיקי רוזנטל: הנושא הזה חשוב לי.

דוד ביטן: - - -

משה גפני: הממשלה מסבירה עכשיו את ההסכמות אליהן הגיעו, וראוי שגם אתה תשמע.

<קריאות: - - -

<שירה ברגמן: לכן, על אף הבעייתיות, ההסכם שהגענו אליו אתמול – אפשר לחיות אתו כיוון שהוא קצוב, ולכן משפטית אפשר גם – ככל הנראה, ואת זה יגיד משרד המשפטים – לעמוד מאחוריו.

<שירה ברגמן: זה הסכם שקוצב את חלף הפטם ל-3 שנים בלבד.

<שירה ברגמן: כלומר, בסך הכל הסדר חלף הפטם יהיה 26 שנים מאז שבוטלו המכסות.

<שירה ברגמן: הדבר מוסכם גם עלינו ולכן אפשר מבחינתנו להתקדם.

<שירה ברגמן: בנושא בעלי המכסות החדשות, כיוון שסוגיית השוויון כאן היתה כל כך מקוממת, אנחנו, במשרד האוצר, הסכמנו להכניס לחוק גם את בעלי המכסות החדשות כדי לאפשר - - - זו היתה המהות של חוסר השוויון בתוך החוק הזה.

<שירה ברגמן: אנחנו מבינים שהמצב הזה הוא בלתי - - -

משה גפני: כמה כסף?

<שירה ברגמן: זה 4 מיליון שקלים, והולך וגדל עם השנים.

משה גפני: אוקיי, אז מוסיפים גם את אלה שהם נמצאים בתוך העניין, שזו היתה אחת הבעיות הקשות.

<שירה ברגמן: ה-בעיה ה-קשה.

משה גפני: מצוין.

משה גפני: הלאה.

<קריאה: כן, כן.

<קריאה: זה לא בתוך התקציב הקיים.

מיקי רוזנטל: לא הצלחתי לקרוא בחוק.

מיקי רוזנטל: מה ההגדרה עכשיו של מי שיקבל סובסידיה?

<שירה ברגמן: "בעל מכסה – אחד משניים: או בעל מכסה בענף ההטלה, או יצרן פטם", כאשר יש את הסייג של ה-3 שנים הראשונות שגם חלף פטם נכנס - - -

מיקי רוזנטל: כל מה, מרחק מהגבול?

מיקי רוזנטל: מה ההגדרה?

<שירה ברגמן: משרד החקלאות יסביר בדיוק.

<שירה ברגמן: יש קו שמשרטט את - - -

מיקי רוזנטל: תסבירו את זה אחר כך.

מיקי רוזנטל: תודה.

מיקי לוי: כל מה שייקבע לשני הנושאים - - - אותו תאריך?

מיקי לוי: יש הבדל?

מיקי לוי: - - -

מיקי רוזנטל: אני רוצה לשאול שאלה אחת – את הזכרת את העניין המנהלי.

מיקי רוזנטל: אני, בדוח מבקר המדינה, קורא: "לא הומצאה לביקורת אסמכתא בדבר ההחלטה המשותפת של משרד האוצר והחקלאות משנת 1998 ליצור את מסלול החלף פטם ולא ניתן היה לאתר את פרוטוקול ההחלטה.

מיקי רוזנטל: לא ברור לצוות ה - - - מי הגורם המאשר ומאיזה תוקף, ומה ההחלטה כוללת".

מיקי רוזנטל: את אומרת שזה מסמך על החלטה מנהלית.

מיקי רוזנטל: את יכולה לצטט לי איזה?

<שירה ברגמן: לא החלטה מנהלית, הסדר מנהלי.

מיקי רוזנטל: על הסדר מנהלי.

מיקי רוזנטל: איפה התקבל ההסדר המנהלי הזה?

משה גפני: משרד החקלאות יגיד.

<אסף לוי: בוקר טוב, אני סמנכ"ל גורמי הייצור במשרד החקלאות.

<אסף לוי: אין לי הרבה להוסיף.

<אסף לוי: כל הסייגים שהעלינו בדיון הראשון ב-17 בינואר, שבעצם מפריעים לנו לאשר את החוק as is, זה גם בעלי המכסות החדשות, זה גם להכניס את היישובים החדשים וגם להסדיר את חלף הפטם – אנחנו חיים עם הפשרות שהועלו.

משה גפני: על איזו הסדרה אתם מסתמכים, מה ששאל חבר הכנסת רוזנטל?

<אסף לוי: כמו שעורך הדין ורד מהייעוץ המשפטי אצלי במשרד אמרה – יש החלטה מנהלית, הסכם מנהלי של הגורמים – משרד האוצר ומשרד החקלאות - - -

<קריאה: שקרן.

משה גפני: מה זאת אומרת שקרן?

<קריאה: אם אנחנו שולחים בקשת חופש מידע וזה - - -

משה גפני: צאי החוצה.

יצחק וקנין: באיזו זכות?

יצחק וקנין: באיזו זכות את קוראת לו שקרן?

משה גפני: יצחק, מה זה הדיון הזה?

משה גפני: לצאת החוצה.

יצחק וקנין: שקרן?

יצחק וקנין: מה זה, איפה אנחנו חיים?

משה גפני: זה לא יכול להיות שאת קוראת לנציגי הממשלה שקרנים.

<קריאה: אני נרגשת, כי אני מקבלת מהם תשובה א' והם אומרים תשובה ג'.

משה גפני: נרגשת.

<קריאה: אני מצפה ממשרד ממשלתי - - -

משה גפני: - - -.

משה גפני: עוד מילה אחת את בחוץ.

משה גפני: מה זה הדבר הזה?

<אפרת ורד: אני אשיב.

<אפרת ורד: קודם כל, מדובר בהחלטות שהתקבלו עוד הרבה לפני שאנחנו היינו במשרד, אבל מ-2005 - - - מדובר בהחלטות שהתקבלו במסלול מנהלי, בהבנות בין משרד החקלאות למשרד האוצר.

<אפרת ורד: ב-2005 יש הסדר כולל שמגובה במסמך שנשלח לחקלאים, הוא נמצא פה למי שרוצה לעיין.

<אפרת ורד: לגבי תקופה קודמת לכן יש לנו רק מסמכים שמעידים על הסכמה כזו.

<אפרת ורד: נכון, אין לנו את ההסכם המקורי, אבל יש התנהלות ויש מסמכים שמדברים על ההסכם המקורי, וזה מה שיש בידינו.

<אפרת ורד: בכל מקרה, מ-97 יש מסלול מנהלי ש - - -

משה גפני: אגב, מיקי, אני רוצה להגיד לך משהו.

משה גפני: אני גם ער לעניין הזה של מבקר המדינה, אבל ברגע שיש החלטה שזה מעוגן בחוק, הביקורת הזו יורדת.

משה גפני: אנחנו מקבלים אותה פה, בחקיקה.

מיקי רוזנטל: - - - מבקר המדינה, שלא מצאו מסמך כזה.

מיקי רוזנטל: אני בעד, אגב, לחוקק.

מיקי רוזנטל: יש לי כמה הערות, אבל - - -

<אסף לוי: אדוני, בגלל זה התעקשנו שייכנס בחקיקה הסמכה לעשות את החלף.

<שירה ברגמן: הסיבה שאנחנו התעקשנו שהחלף יהיה מנגנון זמני זה כיוון ש- - - נשים בצד שיהיה הסדר מנהלי כן או לא.

<שירה ברגמן: ההסדר עצמו מעורר קשיים מהותיים.

<שירה ברגמן: אנשים שאינם מגדלים פטם מקבלים סובסידיה מהמדינה על אי גידול פטם.

<שירה ברגמן: לכן הפשרה הזו נראית לנו בגבולות הסביר.

<אסף לוי: רק שכחתי לציין על המפה איך נקבעו הזכאים.

<אסף לוי: בעצם, בחוק הקודם היתה רשימה של מועצות אזוריות, חלק במלואן וחלק בחלקן.

<אסף לוי: פשוט שרטטנו קו וזה מצורף כנספח לחוק.

<אסף לוי: בעצם, כל מה שנמצא במתחם של הסימון - - -

משה גפני: איך קבעתם את הקו הזה?

<אסף לוי: הוא נקבע בהתאם למועצות אזוריות שהיום קיימות בחוק הגליל, וכל מה שבאמצע.

<אסף לוי: היום זה היה ספורדי, אני יכול להראות לכבודו את המפה.

<אסף לוי: שתי מועצות אזוריות, פה ופה, ובאמצע – גוש לבן של מועצות מקומיות ובני מיעוטים שהיו מחוץ לחוק.

<אסף לוי: בעצם, לקחנו והכללנו את כל המובלעת וכל מה שבפנים, למעט 7 או 6 יישובים עירוניים שהחרגנו, שהזכרנו אותם גם בהצעת החוק, שהם לא ייכללו.

<עמרי בן צבי: אין לי הרבה מה להוסיף על ההערות של האוצר והחקלאות אבל אני רוצה להגיב לעניין של המסלול של החלף פטם – זה ברור, כמו שהמציעים גם אמרו, שיש בעיה עם המסלול הזה בצורה המנהלית שלו, ולכן היה צריך להכניס אותו בחוק.

<עמרי בן צבי: זה ברור באותה מידה גם שאי אפשר להפסיק מהיום למחר.

<עמרי בן צבי: זה קשה מבחינה משפטית וגם מבחינת מדיניות.

<עמרי בן צבי: היה צורך באיזושהי תקופת מעבר.

<עמרי בן צבי: היה רצון להתחשב באנשים שמקבלים כמה שיותר, ותקופת מעבר של 3 שנים זה מה ש - - -

<קריאות: - - -

מיקי רוזנטל: ראשית, למה 3 שנים?

מיקי רוזנטל: למה לא שנתיים?

מיקי רוזנטל: על סמך מה התקבלה ההחלטה שזה יהיה 3 שנים?

מיקי רוזנטל: אולי יש צורך לצמצם את התקופה הזו כי ברור לכולנו שאנשים שלא מקבלים מקבלים כסף ולכן ראוי שהתקופה הזו - - -

<קריאה: כן, אבל הם לא חיים בתל אביב.

<קריאות: - - -

<קריאה: אולי בסוף נצביע לגפני?

מיקי רוזנטל: אל תצביע לי.

מיקי רוזנטל: אם אתה רוצה שאני אתן יד לשחיתות, אל תצביע בשבילי.

<קריאה: בוא תגור שם שנה אחת.

<קריאה: שנה תגור שם.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לשאול את משרד המשפטים, אבל אני רוצה תשובה על כל שאלה: איך הגעתם ל-3 שנים, ולמה לא שנתיים, למשל?

מיקי רוזנטל: הרעיון של חבר הכנסת וקנין שתהיה תקופה של הסתגלות – זה מקובל עלי, אבל למה 3 שנים?

<עמרי בן צבי: אז התשובה שהיא שיש איזשהו מתחם שכל תקופה שהיינו בוחרים בתוכו היה סביר, גם אם היינו בוחרים שנה היה אפשר להגן על זה, ואולי אם היינו בוחרים גם קצת יותר מ-3 שנים היה אפשר להגן על זה.

<עמרי בן צבי: חברי הכנסת ביקשו מתוך הכרת המציאות של האנשים האלה - - -

<קריאה: אל"ף, זה לוקח זמן להקים לול, ובי"ת, זה גם מתכתב עם מה שחברת הכנסת שאשא ביטון אמרה שאם אנחנו רוצים את הסעיף הקודם 5 שנים אז החלף זה בדיוק 3 שנים, הם צריכים לחזור לגדל.

<קריאה: הם צריכים לחזור לגדל אחרי שהם הפסיקו, ואלה צריכים לעבור מלול אחר ללול במשקם.

<קריאה: יש את אותה אנלוגיה.

יצחק וקנין: רבותי, שמתם לב – לא סתם קראתי את המספרים.

יצחק וקנין: 400 ומשהו יצאו מהענף, לא מגדלים.

יצחק וקנין: גם ה-118 עם חרב על צווארם.

יצחק וקנין: זאת אומרת, אם אני רוצה לאפשר מציאות, למה באתי בהצעה של לעשות הסדר שיהיה בתוך מועצת הלול שיהיה אפשר לווסת את הענף הזה ב-3 השנים הקרובות?

יצחק וקנין: על מנת שתהיה שאיפה למישהו להיכנס או לגדל, בכלל, כי מה שכרגע נוצר – למה נתנו 3 שנים?

יצחק וקנין: שזה פרק זמן עד שהם יקימו בחזרה לולים, אבל זה לא אותם לולים סטנדרטים שאנחנו מכירים.

יצחק וקנין: חברה', הם כבר שנים לא מגדלים ומקבלים סובסידיה.

יצחק וקנין: אותו הדבר – למה אמרתי להטלה 4 שנים, יותר זמן?

יצחק וקנין: כי גם שם, עד שיקימו את הלולים, ועד שיחזרו לגדל – כל אלה שהשכירו את המכסות גם בהטלה זה ייקח להם לפחות שנתיים-שלוש שנים.

יצחק וקנין: לכן ביקשתי בפטם לעשות ויסות של הדבר הזה למשך 3 שנים ובהטלה לאפשר את זה ל-4 שנים.

מיקי רוזנטל: אני לא מסכים לתקופה, היא ארוכה בעיניי, אבל אני רוצה לעבור לשאלה השנייה: מתוך מאות האנשים שמקבלים, ואתם יודעים את הרשימה, ברור לכם שיש אנשים שכבר לא חיים.

מיקי רוזנטל: הבנים שלהם ירשו את הזכות הזאת, הצאצאים שלהם.

מיקי רוזנטל: למה צריך גם לתת להם?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו ביטלנו את הירושה בחלף פטם.

<קריאה: אי אפשר לבטל, אי אפשר.

<קריאות: - - -

מיקי רוזנטל: אני שאלתי שאלה ואני רוצה תשובה: למה צאצאים של אנשים שכבר נפטרו ממשיכים לקבל את החלף פטם.

מיקי רוזנטל: גם להם עומדת האופציה להקים עוד פעם לול?

יפעת שאשא ביטון: כן, אם הם ירצו - - -

מיקי רוזנטל: כן?

מיקי רוזנטל: זה נראה לכם הסדר סביר?

<דובי אמיתי: יש הגדרה של בן ממשיך בהתיישבות.

<דובי אמיתי: כל עוד הוא בן ממשיך על פי כל הכללים של ההתיישבות מגיע לו לקבל את הכל.

<דובי אמיתי: זו ההגדרה.

מיקי רוזנטל: אבא שלו עסק בחקלאות, אבל - - -

<דובי אמיתי: המטרה שלנו היא להביא את הבנים הממשיכים כהגדרתם - - -

מיקי רוזנטל: אין לי בעיה עם בן ממשיך.

<דובי אמיתי: אז תן להביא אותו.

<קריאה: - - -

<קריאות: - - -

מיקי רוזנטל: אתם, אל תפרשו את מה שלא אמרתי.

מיקי רוזנטל: אני לא צריך שיסבירו אותי.

מיקי רוזנטל: אני שאלתי כדלקמן: ההורים נפטרו, ההורה נפטר.

מיקי רוזנטל: הבן עוסק היום בהוראה, הוא לא עוסק בחקלאות, בכלל.

<דובי אמיתי: אם הוא בן ממשיך במשק הוא יקבל.

מיקי רוזנטל: אבל יש גם כאלה שאינם עוסקים בחקלאות.

יצחק וקנין: חברים, יש איזו תפיסה לא נכונה - - -

<קריאה: מרבית החקלאים עוסקים בעוד משהו.

יצחק וקנין: רבותי, יש איזושהי תפיסה לא נכונה שמי שמגדל פטם לא מגדל גם אפרסקים, תפוחים - - - זאת אומרת, זה שהוא הפסיק לגדל את הפטם כי זה לא משתלם לו, הוא ממשיך לגדל תפוח ואגסים.

יצחק וקנין: הוא בן ממשיך.

יצחק וקנין: לא דיברו פה על איזה יורש ערטילאי, מדובר פה על מי שרשום בסוכנות היהודית, רשום במנהל, בכל הגורמים – כולל במועצת הלול.

יצחק וקנין: רבותי, זו המציאות.

יצחק וקנין: הוא חקלאי, הוא חקלאי לכל דבר.

יצחק וקנין: אין דבר כזה שמישהו מקבל סובסידיה והוא לא חקלאי.

<קריאה: הוא חקלאי, הוא לא מגדל.

מיקי רוזנטל: אוקיי, אז אני מתפרץ לדלת הפתוחה שפתחת ואני שואל כדלקמן:

מיקי רוזנטל: בתוך המאות אנשים האלה, האם יש הבדל, האם עשיתם בידול בין אנשים שהם חקלאים בגרסת ידידי, חבר הכנסת וקנין, ואין לי שום בעיה שהוא יקבל את תקופת ה grace הזו, ובין אנשים שלא עוסקים בחקלאות יותר?

מיקי רוזנטל: ויש כמה עשרות כאלה שאני יודע שיש להם מקצועות אחרים.

מיקי רוזנטל: הם לא עובדים יותר בחקלאות.

מיקי רוזנטל: אתם מוכנים לתת יד לזה שהם יקבלו כסף?

יפעת שאשא ביטון: 3 שנים, אם הם רוצים לחזור לייצור - --

מיקי רוזנטל: אבל הם כבר לא עובדים בחקלאות.

יפעת שאשא ביטון: כי לא השתלם להם.

יפעת שאשא ביטון: ואם הם עכשיו רוצים – אנחנו רוצים להיות הוגנים אתם, לאפשר להם לחזור.

מיקי רוזנטל: אני יודע מה זה להיות הוגן ומה זה להיות - - -

משה גפני: מה התשובה?

<אסף לוי: מה הוא חקלאי?

<אסף לוי: כולם בעלי נחלות, כל מי שיש לו מכסה יש לו גם נחלה א' ונחלה ב'.

<אסף לוי: אם עכשיו הם עושים גידול משותף במטע האבוקדו, חקלאי או לא חקלאי – לרובם יש 1,220, אף אחד לא יוותר על - - -

משה גפני: שאל חבר הכנסת רוזנטל – האם יש כאלה שהם בכלל לא חקלאים, הם לא קשורים עכשיו בכלל לעניין?

<אסף לוי: ולכן שאלתי – מה זה "בכלל לא חקלאי".

<אסף לוי: אם יש לו את הנחלה שלו - - -

משה גפני: רגע, האם יש כזה אחד שאתם מכירים ש - - -

<דובי אמיתי: התשובה היא: לא.

<אסף לוי: אל"ף לא עשינו את הבדיקה.

<אסף לוי: אם נעשה את הבדיקה אני מאמין שכולם יהיו חקלאים כי כולם בעלי נחלות, כולם יראו פעילות חקלאית.

<אסף לוי: לכולם 1,220 הכנסות מחקלאות.

<אסף לוי: אם זה מישהו אחר שמעבד להם את השטח של האבוקדו – לכולם יש תשומות, כולם יראו לנו מסמכים לרשות המסים שהם חקלאים, כי אף אחד לא יוותר על הנכס שלו שזה המשק, גם אם יש לו את חלקה א' יש לו את ה-30 דונם, את ה-60-50 דונם, מישהו מעבד אותו.

<אסף לוי: זה לא באוויר.

<אסף לוי: יש לו הכנסות מחקלאות.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לשאול: זה חוק שבא לעודד את הגליל, ואני מאוד בעד לעודד את החקלאים בגליל, בניגוד לכל מה שאנשים אומרים פה, אבל בגלל שקיבלתי את החוק לפני זמן קצר - - -

<קריאה: מי זה היועץ המשפטי בישיבה הזו?

מיקי רוזנטל: מאחר וקיבלנו את החוק רק עכשיו - - -

משה גפני: קודם ישבו, צריך לשבח אותם.

מיקי רוזנטל: אני לא רוצה לחזור על זה.

מיקי רוזנטל: אני בעד העיקרון של לתמוך בחקלאים, ודאי בקו העימות, אבל זה חוק, ואנחנו צריכים לחוקק ברצינות, ואני קורא בסעיף 2(2(א) ש "הממשלה תשקוד על פיתוח הגליל ויישובו.

מיקי רוזנטל: .." שזה אחלה – "במסגרת תקציבי הפיתוח העומדים לרשותה, ותקצה משאבים לפיתוחו".

מיקי רוזנטל: והנגב – לא?

יפעת שאשא ביטון: עכשיו אנחנו בגליל.

יפעת שאשא ביטון: יש סייבר בנגב, והכל.

משה גפני: למה לא שאלת את השאלה הזו מתי שבאו עם תוכנית לפיתוח הצפון?

יפעת שאשא ביטון: כבר פיתחו את הנגב.

<קריאה: אני יכול לענות לו?

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: זו שאלה פוליטית, ציבורית מהמדרגה הראשונה, היא לא שאלה חקלאית.

משה גפני: גם בדרום יש חקלאים.

משה גפני: גם באמצע.

משה גפני: הממשלה באה בגלל שהצפון היה במצב יותר רע, הממשלה באה עם תוכנית לפיתוח הצפון.

משה גפני: אני לא אוותר על העניין הזה שתהיה גם תוכנית – ברגע שיהיו בעיות שיתברר שהן נמצאות בנגב או בדרום, אני לא אוותר על העניין הזה.

איתן ברושי: חוק הגליל הוא חוק הגליל.

משה גפני: אתה צודק - - -

מיקי רוזנטל: אני יודע שאני צודק ואני גם יודע שכשמחוקקים – מחוקקים לכלל האזרחים, לא לכאלה שהם במרכז פוליטי כזה או אחר, או - - - באים מאזור מסוים.

<קריאות: - - -

משה גפני: אני אמרתי לפרוטוקול, אמרתי גם בשמך וגם בשם כולם – אנחנו לא נוותר על העניין הזה.

משה גפני: יש מצב עכשיו שבו, בצפון – וזה חוק הגליל.

משה גפני: לא קשור בכלל לעניין שאנחנו נעשה למען הנגב.

משה גפני: הלאה.

מיקי רוזנטל: אני - - - טוב, אתם רואים שיש לי הרבה שאלות, אבל יש לי שתי הסתייגויות.

מיקי רוזנטל: אני מבקש לקבל אותן: אחת, שהאדם הנפטר לא יקבל, וגם לא צאצאיו.

מיקי רוזנטל: זו הסתייגות ראשונה שלי.

מיקי רוזנטל: ההסתייגות השנייה היא לגבי התקופה.

מיקי רוזנטל: התקופה של 5 שנים לא מקובלת עלי.

<קריאה: - - -

מיקי רוזנטל: לא, זה 3 ו-5.

יצחק וקנין: לא.

יצחק וקנין: 3 לפטם, 4 להטלה.

יצחק וקנין: זו ההצעה.

משה גפני: לא 5.

יצחק וקנין: 3 לפטם ו-4 להטלה כי הטלה היא - - -

יפעת שאשא ביטון: לא כולם פושעים שם.

יפעת שאשא ביטון: יש כאלה שבאמת מגדלים במשותף עם משקים אחרים.

מיקי רוזנטל: אין להם בעיה לקבל.

יפעת שאשא ביטון: לא, אבל הם אומרים – רק מי שמגדל בתוך המושב במשותף עם מישהו מהמושב שלו.

משה גפני: אנחנו נצטרך להגיע להסכמה.

משה גפני: אם אנחנו נצטרך להתפצל בהצבעה אז לא יהיה כלום.

משה גפני: נצטרך להחליט אם זה 4 או 5.

משה גפני: הוא מציע הסתייגות של פחות.

יצחק וקנין: אני חושב שאמרתי את מה שאמרתי כמגדל.

יצחק וקנין: אני אומר את זה: זה פרק זמן ארוך מדי.

יצחק וקנין: 4 שנים זה סביר.

מיקי לוי: גם ה-4 שנים שלו עושה לי כאב בטן אבל אני מוכן לקבל את חוות הדעת המקצועית שלו, כאחד שגר כל חייו שם.

מיקי רוזנטל: אני רוצה להגיד את הדבר הבא.

מיקי רוזנטל: אני רוצה להגיד את זה, זה חשוב שהדברים ייאמרו: אני בעד סיוע לחקלאים וחקלאות, בוודאי ביישובי הצפון והגבול אלא שאי אפשר ואסור שהכנסת תיתן יד למשהו שהוא הסדר לא חוקי, ודאי לאנשים שהם לא חקלאים.

מיקי רוזנטל: אז מבקשים פה grace של תקופת בינים ואם לא היה מביא את זה חבר הכנסת וקנין גם לזה לא הייתי נותן יד, אבל בגלל ההגינות והיושר שאני מייחס לאיש הזה אז אני מוכן בקושי גדול להעביר, אבל אני אומר לכם: אחד, לא יכול להיות שאנשים שנפטרו ממשיכים לקבל סובסידיות.

מיקי רוזנטל: לא יכול להיות, זה מקומם שבעתיים.

מיקי רוזנטל: שתיים – משך התקופה שאנחנו מבקשים פה להאריך הסדר שהוא גם כן – לצורך בדיקתו, אנחנו לא מדברים על סוף ההסדר - - -

<קריאות: - - -

מיקי רוזנטל: לא, שמעת?

מיקי רוזנטל: רוצים פיצוי, לא יהיה פיצוי - - -

משה גפני: מה שיש בחוק – בסדר.

מיקי רוזנטל: לכן אני אומר: אני, תחת מחאה, מוכן להתגבר על היצר שלי להפיל את החוק הזה, ויש אפשרות - - -

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: יש בו דבר טוב ממש - - -

מיקי רוזנטל: אני יודע שיש בו גם דברים טובים.

מיקי רוזנטל: העובדה שנעשה פה שוויון בין כלל החקלאים מאפשר לי לעזור, זו היתה אחת הדרישות שלי בישיבה הקודמת, ונמצא פתרון.

מיקי רוזנטל: לכן אני מבקש, כאמור, לעשות את ההסתייגות – להגביל את זה ודאי לא להסדר של 4 שנים, אני מזדעזע מזה, זה הסדר בעייתי מאוד.

מיקי רוזנטל: צריך לצמצם את התקופה ולא לאפשר למי שנפטר לקבל - - -

משה גפני: טוב, אנחנו נצביע על זה.

משה גפני: אני מבקש לקרוא את הסעיפים.

<קריאות: - - -

<אסף לוי: אני יכול להסביר את הנושא הזה?

<אסף לוי: בקצרה.

<אסף לוי: קודם כל נושא החליף, הירושה.

<אסף לוי: אכן עצרנו את נושא החליף בהצעה הזו מעכשיו קדימה.

<אסף לוי: מה שחבר הכנסת רוזנטל מבקש שגם נסתכל אחורה – שמי שבהיסטוריה קיבל בירושה את החלף – גם אותו לעצור.

יפעת שאשא ביטון: אני לא רואה את זה ככה, אני אומר לך למה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו עוצרים את החלף פטם, אנחנו עוצרים בעצם את התשלום למי שלא מגדל, נקודה.

יפעת שאשא ביטון: בין אם זה משהו שהיה בעבר ובין אם זה משהו עתידי.

<קריאות: - - -

יפעת שאשא ביטון: זה מה שהוא אומר.

יפעת שאשא ביטון: הוא אומר – הם ירשו את החלף פטם.

משה גפני: יפעת, לא לזה הוא מתייחס.

<קריאות: - - -

<שירה ברגמן: אי אפשר לרשת.

<שירה ברגמן: מה-15 למרץ אי אפשר יהיה להעביר את חלף הפטם.

<שירה ברגמן: מי שירש - - - כרגע - --

<קריאות: - - -

<שירה ברגמן: בואו נצמצם את הדיון רק על חלף.

<שירה ברגמן: חלף הפטם אמרנו - - -

משה גפני: אם אנחנו מדברים על מי שירש קודם, שהחקלאי נפטר והבן שלו ירש, והוא עכשיו בעל החזקה, הוא מגדל, או לא חשוב מה הוא עושה.

משה גפני: הוא ודאי נמצא לא בגלל אבא שלו, הוא נמצא בגלל שזה הוא.

משה גפני: הוא נמצא בתוך המסלול.

משה גפני: מי שגר בסביון, ואבא שלו גר בצפון ונפטר - - -

<קריאות: - - -

<קריאה: לא, הוא לא מקבל.

יצחק וקנין: הוא חייב לגור, יש תנאי.

<שירה ברגמן: אני רוצה להגיד מי כן מקבל – בעולם חלף הפטם זה גם אנשים שירשו את הזכות להיות חלף פטם ב-3 השנים הקרובות, זה מה שכתוב בחוק.

<שירה ברגמן: כלומר, גם אם לא אתה היית המגדל אלא ירשת את החלף פטם, ב-3 השנים הקרובות, כרגע, מה-15 למרץ, כרגע זו ההצעה – לא ניתן יהיה להוריש את זה - - -

מיקי לוי: מדובר על אדם שחי במשקו, חד משמעית.

<קריאות: - - -

משה גפני: אפילו אני שאני מבין הכי פחות פה, בוועדה, הבנתי.

מיקי רוזנטל: שיהיה לך קל להשיב – אני יודע את המצב החוקי.

מיקי רוזנטל: יש אנשים שיש להם חלקה, ויש להם צימרים עליה.

מיקי רוזנטל: הם גרים בה והם מקבלים חלף פטם.

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: הם לא עוסקים בחקלאות.

מיקי רוזנטל: אני מבקש את הדבר הזה להפסיק.

<שירה ברגמן: כמו שד"ר אסף לוי ממשרד החקלאות הסביר קודם, אין לנו פילוח תעסוקתי.

<שירה ברגמן: בהגדרה, כל מי שיש לו משק חקלאי יכול מחר בבוקר לחזור ולעסוק בחקלאות, גם אם הוא היום לא עוסק בחקלאות.

<שירה ברגמן: בהגדרה, הוא יכול.

<שירה ברגמן: את האפשרות הזו אנחנו חושבים שנכון לאפשר, לדברי גורמי המקצוע.

<שירה ברגמן: כשאנחנו מסתכלים על יורשים אז נכון שיש לי יורש אחד מפני שנה, אבל גם יש לי יורש אחד, תיאורטית, שיכול להיות גם לפני 15 שנים, ואותו יורש לפני 15 שנים יכול להיות ש-10 שנים הוא כן גידל ואחרי 10 שנים אני אתמול שמעתי שהיה משבר בפטם ולכן הוא הפסיק, ולאותו אחד גורמי המקצוע חשבו שנכון לאפשר לחזור.

<שירה ברגמן: זו הסיטואציה.

יפעת שאשא ביטון: בכל מקרה בעוד 3 שנים ייגמר לכולם.

יפעת שאשא ביטון: גם אלה שירשו, זה מה שחשוב.

<שירה ברגמן: בעוד 3 שנים ייגמר לכולם ובכל מקרה לא נותנים את האפשרות הזו ממחר בבוקר והלאה.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לשמוע את הייעוץ המשפטי.

מיקי רוזנטל: אני מסתייג מהדבר הזה.

משה גפני: אני מבקש קודם לקרוא את הסעיפים, נראה על מה יש הסתייגויות ואז הייעוץ המשפטי יסביר.

משה גפני: בבקשה.

<אסתר זנזורי פריאל: אני קוראת: חוק הגליל (תיקון), התשע"ז-2017 תיקון סעיף 1.

<אסתר זנזורי פריאל: בסעיף 1 לחוק הגליל, התשמ"ח-1988 (להלן: "החוק העיקרי) – 1.

<אסתר זנזורי פריאל: אחרי הגדרה "הגליל" יבוא: "המנהל" – המנהל הכללי של משרד החקלאות ופיתוח הכפר או מי שהוא הסמיך לעניין חוק זה".

<אסתר זנזורי פריאל: 2.

<אסתר זנזורי פריאל: במקום ההגדרה "מרום הגליל" יבוא: "מרום הגליל – יישובים באזור המסומן במפה שבתוספת, שניתן לפי כל דין להקים בהם לול לגידול תרנגולות או פטמים, לפי העניין, למעט: חצור הגלילית, כפר ורדים, כרמיאל, מעלות תרשיחא, נהריה, עכו, צפת, קצרין, קרית שמונה ושלומי".

מיקי רוזנטל: הסבר.

<אסתר זנזורי פריאל: במקום פירוט היישובים שהופיע בנוסח הקודם צירפנו מפה.

<אסתר זנזורי פריאל: במפה מסומנים היישובים באזור שנכלל בהגדרת "מרום הגליל".

<אסתר זנזורי פריאל: בנוסף, הוספנו סייג שיהיה מדובר ביישובים רק שניתן לפי כל דין להקים בהם לול, אנחנו לא רוצים לאפשר הקמה של לולים או מתן סובסידיה לאנשים שגרים ביישובים עירוניים, וציינו למען הסר ספק מי הם היישובים שאנחנו לא מעוניינים להעניק בהם סובסידיה כי יש בהם אפשרויות תעסוקה אחרות.

משה גפני: אני רואה את המפה ועשיתם דבר נכון מבחינה משפטית וגם מבחינה מעשית.

משה גפני: לא עשיתם כפי שאסף הסביר שבמפה יהיו כתמים לבנים ששם זה לא יהיה.

משה גפני: ואז אתם אומרים – זו המפה, להוציא את היישובים שעליהם אנחנו מדברים: חצור הגלילית, כפר ורדים – יישובים עירוניים.

משה גפני: במפה הזו יש יישובים ערביים - - -

איתן ברושי: הוא מתכוון למשל לסכנין.

איתן ברושי: סכנין זו עיר.

איתן ברושי: למה היא לא כתובה?

<אסף לוי: עוד פעם – אנחנו כתבנו- - -

איתן ברושי: ככה זה נראה.

איתן ברושי: זה הכל בקלות דעת.

משה גפני: לא עוד פעם.

משה גפני: ההחלטה לפי ה - - - שלך, אתה צריך לענות לי בפעם הראשונה.

משה גפני: אם אתם אומרים שזו המפה, וזה בסדר, בגלל שלא עשיתם פה אפליה – המפה כולה כלולה בתוך העניין הזה לפי מרחק גיאוגרפי.

משה גפני: הוצאתם את היישובים העירוניים – כרמיאל אתם לא מסכימים שירכיבו שם לולים, בסדר.

משה גפני: חצור הגלילית – אתם לא מסכימים.

<אסף לוי: אז אני אסביר.

משה גפני: תסביר מה?

<אסף לוי: אני אתן לך תשובה למה אין יישובי מיעוטים - - -

משה גפני: ואז אתם מעודדים הקמת לולים ביישובים עירוניים ערבים?

משה גפני: זאת השאלה שלי.

<אסף לוי: לא, לא.

משה גפני: אז למה זה לא מופיע?

<אסף לוי: נסביר, עוד פעם.

<אסף לוי: היום, להקים לול ביישובים עירוניים גם של בני מיעוטים – יש קרקעות פרטיות שאם יש להם תב"ע ויש להם היתר הם יוכלו להקים לול באזורים כאלה או אחרים.

<אסף לוי: מה שאנחנו מחריגים פה, בחוק – את היישובים היהודים העירוניים בגלל שאמרנו שכרגע המגדלים יכולים – ודאי בתקופה של שנתיים, שלוש, ארבע – הם יכולים לגור בכל מקום.

<אסף לוי: אנחנו רוצים שהם יגורו בכל מקום חקלאי.

<אסף לוי: אנחנו לא רוצים שהוא יקבל את המכסה שלו במקום X, במשק בזרעית, וילך ויגור בקרית שמונה.

<אסף לוי: ביישובים של בני המיעוטים – לפי התב"ע, ויש להם קרקעות פרטיות, הם יכולים גם בעיר.

<אסף לוי: לא בטוח שיתנו להם – כתוב: "...

<אסף לוי: שניתן על פי כל דין להקים לול" – לא תהיה אפשרות אחרת.

<קריאה): אתם מדברים על בעלי מכסות.

<קריאה): אתם לא מדברים על סתם אזרחים.

משה גפני: אני עשיתי כמה חוקים, ביניהם – הטבות מס ביישובים, ועוד דברים ברמה יותר נמוכה מאשר הרמה הזו.

משה גפני: מעולם לא עשיתי אפליה בין ישובים יהודים לישובים ערבים.

משה גפני: מעולם לא עשיתי אפליה.

משה גפני: אני שואל – האם פה לא מונחת אפליה בעליל?

משה גפני: אתה אומר ששם לא איכפת לך.

משה גפני: זאת אומרת, היות ואתה גר בכרמיאל, כרמיאל זה יישוב יהודי – איכפת לך שלא יקימו שם לולים, שזה יהיה יישוב עירוני.

<קריאה: זה טעות.

מיקי רוזנטל: זה טעות בגלל שאתם מעכבים את ה- - -.

מיקי רוזנטל: אתם רוצים שלאיש תהיה נחלה, הוא יוכל לגור במקום אחר, לקבל סובסידיה מהמדינה.

מיקי רוזנטל: זה הבלוף שאתם עושים פה.

איתן ברושי: החוק הזה יכול לחול רק על מי שקיבל מכסה.

איתן ברושי: מי שקיבל מכסה זה לפי כללים של המדינה.

איתן ברושי: משרד החקלאות מקצה מכסות.

יצחק וקנין: לי יש פתרון.

יצחק וקנין: לא צריך לכתוב לא חצור הגלילית ולא - - - צריך לכתוב: מי שהוא בעל נחלה חקלאית, חבר אגודה.

איתן ברושי: השאלה היא מה זה חקלאי.

<אסף לוי: חבר הכנסת וקנין, אבל טווח ההסתגלות שעדיין לא הוחלט אם זה יהיה 3,4,5, או 7 שנים – שביקשנו שיהיה במושבו.

<אסף לוי: אנחנו לא חושבים שנכון שהם יגורו בערים, הם צריכים לגור במושב חקלאי.

<אסף לוי: לכן היחרגנו את היישובים האלה.

<קריאות: - - -

מיקי רוזנטל: - - - זה מה שאני אומר כל הזמן.

איתן ברושי: - - -, לא, על דרך החיוב.

מיקי רוזנטל: על דרך החיוב, מי שלא גר בנחלה שלו – לא מקבל סובסידיה.

מיקי רוזנטל: אני דורש שייכתב בחוק.

<קריאות: - - -

איתן ברושי: אסף, השאלה היא מי הוא בעל המכסה.

איתן ברושי: הוויכוח הוא על המכסה, לא על חוק הגליל.

איתן ברושי: חוק הגליל חל על מי שיש לו מכסה חוקית, ומי שיש לו מכסה זה כללים שלא קשורים לחוק הגליל.

איתן ברושי: - - -

<אסף לוי: לא, סליחה.

<אסף לוי: היה כתוב בחוק שהוא צריך לגור בכל היישובים שכתובים בחוק.

<אסף לוי: כרגע הוא לא חייב לגור במושבו.

איתן ברושי: - - - חוק הגליל הוא יכול להקים לול בכרמיאל?

איתן ברושי: בכרמיאל אפשר להקים לול, בלי חוק הגליל?

משה גפני: מי הייעוץ המשפטי פה?

משה גפני: אסף, החוק הזה לא יחול על יישובים עירוניים אלא אם כן היתה נחלה בעבר שאושרה כדין, רק אז זה יהיה, וייכנס לתקופת המעבר.

<אסף לוי: אדוני, אני רק אחדד.

<אסף לוי: אנחנו לא מדברים על איפה הנחלה, אנחנו מדברים איפה מקום מגוריו של הזכאי.

<אסף לוי: אם דיברנו קודם שיש אפשרויות של גידול משותף - - -

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: כתוב "חצור הגלילית".

משה גפני: מה זה?

מיקי רוזנטל: אני רוצה להסביר לך.

מיקי רוזנטל: הנקודה היא כדלקמן – יש שני חקלאים, אחד גר בזרעית פעם, והשני גר בעולש.

מיקי רוזנטל: עכשיו הם, בגלל הסובסידיות – אחד לא כדאי לו לגדל.

מיקי רוזנטל: הוא חבר לשני והם מגדלים רק בזרעית עכשיו.

מיקי רוזנטל: ההוא מעולש עבר לגור ב - - - אבל הוא שותף.

מיקי רוזנטל: הסובסידיות שלו - - -

<קריאות: הוא לא יקבל.

<קריאה: הוא לא מקבל אם הוא לא גר פיזית ביישוב.

<קריאה: הוא לא יקבל, גם אם הוא יביא מכסה מבחוץ הוא לא יקבל.

<קריאות: - - -

משה גפני: מפריע לי בסעיף הזה החלוקה.

משה גפני: או שדופקים את הערבים או שנותנים להם מנת יתר.

יצחק וקנין: מנת יתר, לדעתי.

יצחק וקנין: לא דופקים אותם.

<אסף לוי: אנחנו נעשה עוד פעם.

<אסף לוי: נכניס גם את היישובים של בני המיעוטים גם לחזקה הזו.

איתן ברושי: אל תזכיר שמות.

איתן ברושי: לך על העיקרון בדרך החיוב.

משה גפני: אז למה היישובים העירוניים?

משה גפני: אני לא הבנתי.

משה גפני: היישובים העירוניים.

משה גפני: אלא מה?

משה גפני: אתם טוענים שיש ישובים ערבים שבהם יש נחלות קודם.

<אסף לוי: לא נחלות.

<אסף לוי: אין משטר נחלות ביישובים של בני המיעוטים.

משה גפני: אז מה יש שם?

<אסף לוי: קרקע פרטית.

<אסף לוי: קרקע פרטית שהייעוד שלה יכול להיות חקלאי.

משה גפני: הם מקבלים חוק הגליל?

<אסף לוי: אם יהיה להם לול הם יוכלו לקבל.

משה גפני: אם הם יקבלו אישור היום – לא.

<אסף לוי: כן, זה החדשים.

<אסף לוי: זה התיקון הגדול.

משה גפני: אז צריך להכניס שלא.

<קריאה: למה לא?

משה גפני: אתה רוצה לעודד בסכנין הקמת לולים?

<אסף לוי: אף אחד לא ייתן להם, כתבנו: "על פי דין".

משה גפני: בסכנין יש להם על פי דין.

<אפרת ורד: אנחנו לא מחליפים.

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: אז היישובים העירוניים.

<אפרת ורד: אני אחדד עוד פעם:

<אפרת ורד: אנחנו לא מחליפים את חוק התכנון והבנייה ואת הוועדות.

<אפרת ורד: לפי חוק המועצה לענף הלול והתקנות שהותקנו יש כללים מתי אתה יכול לקבל מכסה ומתי לא.

<אפרת ורד: אם יש לך קרקע בנחלה - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מבקש שיהיה כתוב - - - המציאות היא שזה לא יחול על יישובים עירוניים אלא אם כן קיבלו על פי דין.

משה גפני: בסדר?

משה גפני: תגידו.

משה גפני: תחדדי עכשיו.

<אפרת ורד: הבנו את הרציונל.

<אפרת ורד: אני חושבת שיהיה נכון אם אחר כך נשב עם הלשכה המשפטית - - - ההגדרה המתאימה.

משה גפני: בסדר, תגידי מה אתם מסכימים.

<אפרת ורד: שהרעיון הוא באמת להוציא את היישובים העירוניים.

<אפרת ורד: כן.

<אסף לוי: ומה מועצה מקומית?

מיקי רוזנטל: יש נחלות חקלאיות ביישובים ערבים שהם עירוניים.

משה גפני: שאינם עיריה.

<אפרת ורד: אבל אם אפשר באמת שיאשרו לנו לשבת אחרי זה עם הייעוץ המשפטי ולראות את ההגדרה הנכונה.

משה גפני: כן.

משה גפני: אבל על העיקרון נצביע.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: ההגדרה "משק לול".

<אסתר זנזורי פריאל: (5) אחרי ההגדרה "בעל מכסה" יבוא: "בעל מכסת הטלה" – בעל מכסה אישית לייצור ביצי מאכל לשיווק לפי חוק המועצה לענף הלול"; "בעל משק לול לייצור פטימים" – "חקלאי או אגודה שיתופית חקלאית שבתקופה מיום י"ד בניסן, התשמ"ח (1 באפריל, 1988) עד יום כ"ד באדר ב', התשמ"ט (31 במרץ, 1989) היו בעלי מכסה לייצור פטימים לפי חוק המועצה לענף הלול ואינם מייצרים פטימים"; "יצרן פטם" – מגדל פטימים לשיווק.

איתן ברושי: למה לא שר החקלאות?

<אסתר זנזורי פריאל: זה מה שמופיע כיום בחוק.

איתן ברושי: נו, אז מה?

איתן ברושי: קחו גם את זה, תביאו יבוא, קחו את הכל.

איתן ברושי: שר החקלאות חייב להיות פה.

<קריאות: - - -

איתן ברושי: השתלטות עוינת.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: זה פגיעה בי.

יפעת שאשא ביטון: מי היום אחראי על החוק?

משה גפני: אני לא יודע מה יש היום.

משה גפני: נגמר הסיפור.

משה גפני: מה שיהיה כתוב פה – יהיה כתוב "שר החקלאות ושר האוצר".

משה גפני: הלאה.

איתן ברושי: מפלגת כולנו השתלטו על החקלאות.

יפעת שאשא ביטון: חברים, בואו לא נשכח מי מוביל את זה, טוב?

יפעת שאשא ביטון: בואו לא נשכח.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מדברים פה בפרוטות.

<אסתר זנזורי פריאל: החלפת סעיף 2 2.

<אסתר זנזורי פריאל: במקום סעיף 2 לחוק העיקרי יבוא: "עדיפות לגליל 2.

<אסתר זנזורי פריאל: (א) הממשלה תשקוד על פיתוח הגליל ויישובו ובמסגרת תקציבי הפיתוח העומדים לרשותה, היא תקצה משאבים לפיתוחו.

איתן ברושי: מה זה שייך לסעיף הזה?

<אסף לוי: הסעיף הזה סעיף קיים, רק הכנסנו את המילה "חקלאות" כי עד היום לא היתה חקלאות.

<שירה ברגמן: משרד האוצר מתנגד להכנסת שר החקלאות.

משה גפני: התנגדותך נרשמה.

<אסתר זנזורי פריאל: (ב) לגליל תינתן עדיפות בפעולות משרדי הממשלה, לרבות בפיתוח ההתיישבות, החקלאות, החינוך, הבריאות, התיירות, התעשייה, התחבורה, התקשורת, הקליטה והעלייה.

מיקי רוזנטל: פה יש לי הסתייגות.

מיקי רוזנטל: "מבלי לפגוע בהשקעות בנגב", אחרת זה יוצר שם - - -אם אתה אומר עדיפות הגליל על הנגב, אני לא מוכן.

<קריאות: - - -

מיקי רוזנטל: אדוני, אני מבקש או למחוק את סעיף (ב), כי 2ב(ב) אומר שמשרדי הממשלה יתנו עדיפות לגליל בכל עניין – או שזה יוצא מהחוק הזה או שנוסיף "...ולא על חשבון הנגב".

מיקי רוזנטל: , או - - -

יפעת שאשא ביטון: מה זה קור לנגב?

יפעת שאשא ביטון: החוק הזה לא קשור לנגב בכלל.

יפעת שאשא ביטון: מתנהל כחוק כללי.

יפעת שאשא ביטון: למה כל מה שניתן כבר לגליל צריך להתחלק אחר כך עם כל האזורים?

יפעת שאשא ביטון: תעבירו חוק הנגב, עם כל הכבוד.

יפעת שאשא ביטון: אי אפשר שהגליל כל פעם ישלם את המחירים של כולם.

מיקי רוזנטל: טוב.

מיקי רוזנטל: זה לא שייך לחוק הזה.

יפעת שאשא ביטון: זה בדיוק שייך.

יפעת שאשא ביטון: החוק הזה מ-88.

יפעת שאשא ביטון: יש פה תרנגולות, פטמים, ביצים - - -

<קריאות: - - -

יפעת שאשא ביטון: חברה' יש פה עניין סמלי שזה חוק הגליל.

יפעת שאשא ביטון: מי שרוצה להעביר משהו נוסף - - -

<אסף לוי: חבר הכנסת רוזנטל, זה אותו סעיף שהיה בחוק הקיים, רק הוספנו את המילה "חקלאות" כי מה שנשאר מחוק הגליל זה רק חקלאות.

איתן ברושי: זה היה כל השנים, הסעיף הזה?

<אסף לוי: כן, כל השנים, למעט המילה "חקלאות".

מיקי רוזנטל: זה בדיוק מה שמפריע לי.

איתן ברושי: בסדר, זו לא סיבה לעצור את זה.

מיקי רוזנטל: תעיפו את זה.

מיקי רוזנטל: למה צריך את זה בכלל?

מיקי רוזנטל: אם זה לא שייך – אנחנו עכשיו פה באים לטפל בחוק הפטם, הלול, ההטלה, מה זה בכלל שייך לחוק הזה, ההצהרה?

יפעת שאשא ביטון: כי זה חלק מלחזק את הגליל.

מיקי רוזנטל: אז אם זה הצהרה, אני רוצה שההצהרה תהיה גם על הנגב.

יפעת שאשא ביטון: אז תגיש הצעה לנגב.

יפעת שאשא ביטון: אני הגשתי את ההצעה הזו.

משה גפני: מה ההסתייגות?

מיקי רוזנטל: או שהסעיף נמחק - - -

משה גפני: הסעיף לא יכול להימחק, הוא היה גם קודם.

מיקי רוזנטל: לא, הם הוסיפו פה את המילה "חקלאות".

משה גפני: מה ההסתייגות שלך?

מיקי רוזנטל: בגליל ובנגב.

מיקי רוזנטל: החקלאות בגליל ובנגב.

משה גפני: הוא הגיש הסתייגות, נצביע עליה.

משה גפני: הלאה.

<אסתר זנזורי פריאל: (ג) לבעל מכסה במרום הגליל תינתן סובסידיה בגין ייצור ביצים או פטימים, לפי העניין, בשנים 2018 עד 2027; גובה הסובסידיה לייצור ביצת מאכל או טון פטימים יהיה בגובה הסובסידיה הממוצעת שניתנה לייצור ביצת מאכל או טון פטימים, לפי העניין, לשנת 2017, לפי חוק זה.

<אסתר זנזורי פריאל: (ד) לבעל משק לול לייצור פטימים במרום הגליל או למי שהוא חליפו המתגורר מגורי קבע במרום הגליל תינתן סובסידיה בשנים 2018 עד 2020.

<אסתר זנזורי פריאל: גובה הסובסידיה לפי סעיף קטן זה - - -

<קריאות: - - -

יצחק וקנין: רבותי, בחוק, כשמציינים שנה – זה שנים מלאות.

יצחק וקנין: תאמינו לי, תסמכו עלי.

<אסתר זנזורי פריאל: אני ממשיכה: גובה הסובסידיה לפי סעיף קטן זה יהיה בהתאם לגובה הסובסידיה לייצור טון פטם לשנת 2017, בהיקף של עד 50 טון פטימים, ואם הוא קיבוץ – בהיקף של עד 500 טון פטימים או בהיקף המכסה שנקבעה לו לשנת 1992 לפי הגבוה מבינהם.

<אסתר זנזורי פריאל: סובסידיה לפי סעיף קטן זה לא תעלה על תשלום סובסידיה לה היה זכאי בעל משק הלול לייצור פטימים בשנת 2017 בגין ייצור בפועל.

<אסתר זנזורי פריאל: לעניין סעיף קטן זה "חליף" – מי שהיה זכאי לתשלום סובסידיה לפי החוק החליף עד ליום י"ז באדר, התשע"ז (15 במרץ, 2017).

איתן ברושי: סליחה, אדוני היושב-ראש, מאיפה המספר 50 ו-500?

יצחק וקנין: זה תמיד היה בחוק.

איתן ברושי: אבל אם בפועל מייצרים ומקבלים תמיכה - - -אני שואל מה היה בפועל.

<קריאות: - - -

יצחק וקנין: היה בחוק הקיים.

מיקי רוזנטל: אני רוצה שלוש הסתייגויות: 1.

מיקי רוזנטל: שההסדר הזה מסתיים בכל מקרה בשנת 2020 ולא תשולם סובסידיה לפי חוק זה.

מיקי רוזנטל: זאת אומרת, ההסדר הזה לא יוארך.

יפעת שאשא ביטון: זהו, זה מה שסיכמנו.

מיקי רוזנטל: אני רוצה שזה ייכתב.

יצחק וקנין: מקובל עלי.

יצחק וקנין: אין לי בעיה.

<קריאות: - - -

יצחק וקנין: חלף פטם לא יוארך.

משה גפני: הוא אומר בצדק.

משה גפני: אחת משתיים: אם לא מאריכים, אז זה לא יוארך.

משה גפני: אם הכנסת מחליטה להאריך, - - - אומר לכנסת ב-2020 מה אתה מאריך ומה אתה לא מאריך?

מיקי רוזנטל: כל הרציונל של החוק הזה שב-3 שנים ימצאו הסדר סביר להמשך החקלאות.

מיקי רוזנטל: אם ההסדר יהיה שממשיכים את הסובסידיות עוד 20 שנה אז אני לא מוכן.

מיקי רוזנטל: לגבי החלף פטם – בשום מקרה לא יהיה.

מיקי רוזנטל: הסדר חלף הפטם מסתיים סופית, אי אפשר להאריכו.

מיקי רוזנטל: אם זה לא כתוב, אני לא מצביע בעד.

<קריאות: - - -

מיקי לוי: כתוב: עד 2020 סיכום הסדר - - -

<איל לב ארי: אפשר להציע שבעצם שהממשלה תגיש עד שנת 2020 הסדר חלופי לסעיף הזה.

<איל לב ארי: שהממשלה תגיש הצעת חוק שתחליף את הסעיף הזה.

<קריאות: - - -

מיקי רוזנטל: כל הרציו של החוק הזה אומר – אנחנו רוצים לתת להם להתרגל.

מיקי רוזנטל: הכל אני מוכן לאכול, אבל אחר כך, אחרי 3 שנים יגידו – אוקיי, ההסדר ממשיך?

משה גפני: הבנו.

משה גפני: המצב הוא כזה – המצב הוא שאף אחד לא מתווכח אתך.

משה גפני: כולם אומרים שהחוק הוא כזה, נקודה, הוא מסתיים איפה שהוא מסתיים ונגמר העניין.

משה גפני: אי אפשר לנסח – החוק לא יוארך.

מיקי רוזנטל: אני לא אמרתי לנסח שהחוק לא יוארך.

מיקי רוזנטל: ההסדר של הסובסידיות.

מיקי רוזנטל: ההסדר של החלף.

מיקי רוזנטל: אני רוצה שמי שעוסק בחקלאות יקבל סובסידיה מהמדינה.

מיקי רוזנטל: אני הרצון שרוצה את זה.

מיקי רוזנטל: אני אומר שההסדר של החלף לא יוארך בשום אופן - - -

משה גפני: אפשר לכתוב.

מיקי רוזנטל: ההסדר של החלף נגזר מהסובסידיה.

מיקי רוזנטל: הסדר לא חוקי.

משה גפני: לגבי הנושא הזה שיש הסכמה לגביו אפשר לכתוב בחוק – הסדר הפטם הוא אך ורק ל-3 שנים.

יפעת שאשא ביטון: חלף פטם.

יצחק וקנין: חלף פטם.

מיקי רוזנטל: הסדר החלף פטם לא יהיה יותר, נקודה.

מיקי רוזנטל: לא יהיה.

משה גפני: צריך לנסח את זה.

מיקי רוזנטל: תנסחו לי ככה שאי אפשר יהיה להאריך את זה.

מיקי רוזנטל: אחרת – מה עשינו?

מיקי רוזנטל: עוד לא גמרתי את ההסתייגויות.

מיקי רוזנטל: אני עדיין חושב ש-3 שנים זה יותר מדי.

מיקי רוזנטל: אני מציע 30 חודש.

משה גפני: הסתייגות – 30 חודש.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: מה עוד?

משה גפני: נקרא הלאה.

<אסתר זנזורי פריאל: (ה) סובסידיה כאמור בסעיף קטן (ג) תינתן לפי אחד מאלה: (1) לבעל מכסת הטלה – בשל ביצי מאכל שיוצרו במסגרת מכסתו ועד כמות של 500,000 ביצי מאכל, ואם הוא קיבוץ – עד כמות של 5 מיליון ביצים כאמור; (2) ליצרן פטם – בשל פטימים שיוצרו עד לכמות של 50 טון פטימים, ואם הוא קיבוץ – עד כמות של 500 טון פטימים או עד לגובה המכסה לייצור פטימים שנקבעה לו לשנת 1992, לפי הגבוה ביניהם.

<אסתר זנזורי פריאל: (ו) לא תינתן סובסידיה לפי סעיף קטן (ה) אלא בהתקיים כל אלה: (1) בעל המכסה מתגורר מגורי קבע במרום הגליל ומייצר שם את הביצים או הפטימים, לפי העניין;

מיקי רוזנטל: רגע, מה זה מרום הגליל?

יצחק וקנין: זה לפי המפה.

מיקי רוזנטל: אז הייתי אומר – בהתאם למפה המצורפת, כי אפשר בטעות להבין - - -

<קריאות: - - -

יפעת שאשא ביטון: ואיפה ההתייחסות שנותנים גם כאן תקופת התארגנות?

<קריאה: בתחולה, בסוף.

<קריאה: סעיף 5.

<מיכאל לסר: אני מגדל ומשווק ביצים.

<מיכאל לסר: לצערי, הכניסו פה דברים שגורמים לאי שוויון מסוים ולא בטוח - - -יש פה דיון בוועדה ליד שדנים כבר 10 שנים איך לגדל מכסת ביצים.

<מיכאל לסר: הכללים הם מאוד ברורים.

<מיכאל לסר: אומרים שמגדל מגדל את מכסתו במשקו, אלא אם הוא מגדל בלול שמתקיימים לגביו תנאים מסוימים על פי החוק – רישוי עסקים, צער בעלי חיים – צריך לעמוד בכמה דרישות.

<מיכאל לסר: יש הרבה מגדלים ששמעתי כל מיני אמרות שאומרים קודם - - -

משה גפני: על איזה סעיף אתה מדבר?

<מיכאל לסר: 2, שאומרים שלא מגדל במשקו, לא מגדל במושב, מקבל שכירות ולא באמת מגדלים.

<מיכאל לסר: יש הרבה מגדלים שהלכו ונכנסו לשותפויות כאלה ואחרות בגידול משותף, לא במושב שלהם, במושב סמוך, עדיין בתחום מרום גליל.

<מיכאל לסר: המכסה לא יכולה לנדוד למרכז הארץ, היא חייבת להישאר בגליל.

<מיכאל לסר: יש הבחנה ברורה בתקנות של המכסות של המועצה לענף הלול איך מותר לגדל את המכסות האלה.

<מיכאל לסר: כל אלה שעשו, ועומדים ברישוי עסקים ועובדים לפי חוק - - -

<קריאות: - - -

<מיכאל לסר: כל אלה שעומדים ומגדלים בלולים מאושרים ועברו את כל רישוי העסקים והדרישות של החוק, לא יכול להיות שאתה עכשיו תלך ותעניש אותם, תגיד להם – יש לכם תקופת זמן לחזור ללול הישן, שהם נטשו לפני כמה שנים.

<מיכאל לסר: יש פה משרד שרוצה לעודד את זה ואתם הולכים ופוסלים את זה.

יצחק וקנין: אתה משווק?

<מיכאל לסר: אני משווק ובעל מכסה, מגדל גם.

<מיכאל לסר: אני מגדל במושב נטועה.

<מיכאל לסר: המכסה שלי לא מגודלת בנטועה ולכן אני לא מקבל סובסידיה.

<מיכאל לסר: אני, אישית, לא מקבל סובסידיה.

יצחק וקנין: תקשיב, אדוני.

יצחק וקנין: אני לא אתן לך לחסל את ענף ההטלה.

יצחק וקנין: מספיק מה שיש לי בפטם.

יצחק וקנין: אתה רוצה לחסל גם את ענף ההטלה.

יצחק וקנין: אני נותן לך 4 שנים.

יצחק וקנין: אני לא אתן לכם.

יצחק וקנין: חברה', אתם רוצים לחסל את ענף ההטלה.

יצחק וקנין: אני אומר לך – אתה רוצה לחסל.

יצחק וקנין: חברה', מה שקרה בפטם הולך לקרות בהטלה.

יצחק וקנין: לא תוכלו להסביר את זה בבג"ץ למה לפטם אתם אומרים – חלף פטם לא, ולהטלה – כן.

<מיכאל לסר: לא תוכלו להסביר בבג"ץ למה אתה עכשיו רוצה לפגוע ב-750 מגדלים על פי חוק.

יצחק וקנין: יש גבול להפקרות.

<מיכאל לסר: סליחה.

<מיכאל לסר: אני לא מתגורר במגורי קבע ולכן אני לא מקבל סובסידיה.

משה גפני: תודה רבה, קיבלנו מה שאמרת, נכריע בהצבעה.

<מיכאל לסר: אם אתה רוצה לפתור את זה תעשה – בעל מכסה אחר, או – מרום הגליל.

<מיכאל לסר: לא על פי תקנות המועצה לענף הלול.

<קריאות: - - -

יצחק וקנין: ככה יתחסל הפטם.

יפעת שאשא ביטון: כבוד היושב-ראש, אני מכירה מציאות מהגליל העליון שבעלי לולים קטנים חברו – ביישובים הקטנים, כל היישובים שלנו הם בכלל יישובים מאוד קטנים, עם מאות בודדות של תושבים.

יפעת שאשא ביטון: הם חברו ביחד ומגדלים ביחד בחסות המדינה, בעקבות זה שלא שידרגו את הלולים, וכו'.

יפעת שאשא ביטון: שוב אני אומרת – אי אפשר להעניש את כולם.

יצחק וקנין: - - - 4 שנים - - - יותר מדי.

יפעת שאשא ביטון: אני לא חושבת.

<קריאה: לאן הם יחזרו, אדוני?

יצחק וקנין: הם יחזרו לגדל, אל תדאגו.

<קריאה: שנים הם לא מצליחים לבנות לול.

יצחק וקנין: מה אתה תסביר על הסובסידיה?

יצחק וקנין: הוא לא מגדל.

יצחק וקנין: הוא לא מגדל.

<קריאה: אבל הוא הלך על פי חוק, למה אתה רוצה לפגוע בו?

יצחק וקנין: למה על הפטם אתה אומר – אל תיתן סובסידיה.

יצחק וקנין: - - - מכסות, זו הפקרות.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לך משהו, אדוני.

יצחק וקנין: אני פה אומר את הדברים.

יצחק וקנין: לפני 17 שנים אני בתוך ועדת הכלכלה – מנכ"ל מועצת הלול, שר החקלאות ג'ומס, שלום שמחון, אנחנו יושבים בתוך הוועדה ומביאים לנו השכרת מכסות הטלה.

יצחק וקנין: אני שואל, הפרוטוקולים קיימים – רבותי, על כמה מכסות מדובר?

יצחק וקנין: אומרים לי – יש אלמנות ונכים כ-20 מכסות כאלה, אין לנו ברירה, הם מסכנים, לא יכולים לגדל.

יצחק וקנין: מתוך הרחמנות שלנו אמרנו – 20 מכסות, בואו נאפשר את זה.

יצחק וקנין: הפרוטוקולים קיימים.

יצחק וקנין: רבותי, 780 מכסות מושכרות.

יצחק וקנין: איזו הצדקה יש לזה?

<קריאה: אותן 780 היו ב-2012 וצילמת מצב אז.

<קריאות: - - -

יצחק וקנין: תחסלו את ענף ההטלה.

משה גפני: תודה רבה, נכריע בזה.

<אסתר זנזורי פריאל: אני ממשיכה בקריאה: (2) אם הוא בעל מכסת הטלה – הוא מייצר את הביצים במשקו, במשק אחר ביישוב שבו מצוי משקו או במתחם שאינו במשקו של בעל מכסה אחר בתחום אותו יישוב; (3) בעל המכסה לא מקבל סובסידיה לפי סעיף קטן (ד);

מיקי רוזנטל: תסבירי את סעיף 3.

<אסתר זנזורי פריאל: הכוונה היא שהוא לא מקבל חלף פטם.

מיקי רוזנטל: לא מקבל סובסידיה – או הטלה או פטם.

<אסתר זנזורי פריאל: לא.

<אסתר זנזורי פריאל: הוא לא מקבל חלף פטם.

<קריאה: אי אפשר גם את זה וגם את זה.

משה גפני: אי אפשר חלף פטם וגם מה?

<אסתר זנזורי פריאל: ייצור בפועל.

משה גפני: זה צריך להיות כתוב בחוק?

משה גפני: מה, זה מובן מאליו.

מיקי רוזנטל: בחוק הזה כלום לא מובן מאליו.

<אסתר זנזורי פריאל: אני ממשיכה בקריאה: (ז) הסובסידיה כאמור בסעיף זה תשולם בידי המועצה ישירות לבעל המכסה או לבעל המשק לייצור פטימים או באמצעות הקבלן המורשה ששיווק את הפטימים או הביצים, לפי העניין.

<אסתר זנזורי פריאל: תיקון סעיף 2א 3.

<אסתר זנזורי פריאל: בסעיף 2א לחוק העיקרי, ברישה, במקום "מכסה אישית" יבוא "מכסת הטלה".

<אסתר זנזורי פריאל: הוספת סעיפים 2ב עד 2ד 4.

<אסתר זנזורי פריאל: אחרי סעיף 2א לחוק העיקרי יבוא: - - - בכותרת השוליים ביקשנו להוסיף עוד תיקון: "ביטול סובסידיה עקב מידע שגוי או אי מסירת ידיעות או מסמך.

<אסתר זנזורי פריאל: זה מתכתב עם הסעיף האחרון של מסירת ידיעות ומסמכים ולכן הכנסנו את זה פה.

<אסתר זנזורי פריאל: (א) ניתנה סובסידיה על יסוד מידע שגוי או לא מולאה דרישת המנהל לפי סעיף 2ד, רשאי המנהל להחליט אחד מאלה, לאחר שניתנה למגדל הזדמנות סבירה בנסיבות העניין להשמיע את טענותיו בטרם ההחלטה: (1) להתלות או לבטל את תשלום הסובסידיה, כולה או חלקה, לעתיד או למפרע; (2) לעכב תשלומי סובסידיה עד לבירור העניין; (3) לדרוש השבת סובסידיות שניתנו; (4) לקזז מתשלומי הסובסידיה שיגיעו לו לפי חוק זה כל סכום שניתן על יסוד מידע שגוי שמסר המגדל או מי מטעמו.

מיקי רוזנטל: הסתייגות.

מיקי רוזנטל: מאחר ואין סנקציה נגד מי שמרמה מלבד נטילת הסובסידיות, אני חושש – כאמור, רוב החקלאים הם הגונים וישרים, גם את זה אני רוצה מיד להגיד, כי תיכף יקפצו עלי, אבל אני רוצה שתהיה פה שנת מאסר למי שמוסר מידע שגוי במכוון.

משה גפני: מה החוק הוום אומר?

מיקי רוזנטל: אני דורש שנת מאסר למי שמוסר מידע שגוי.

<איל לב ארי: זה קבלת דבר במרמה – לפי חוק העונשין.

משה גפני: מה העונש?

<איל לב ארי: אני אבדוק לך.

משה גפני: יכול להיות שהחוק קיים.

מיקי רוזנטל: פה לא כתוב.

מיקי רוזנטל: הסנקציה הגדולה, העיקרית, היא ביטול הסובסידיה.

מיקי רוזנטל: אני חושב שבגלל הבעייתיות שהצגתי כאן אני רוצה שיהיו דיווחי אמת.

משה גפני: הוא בודק את זה, נראה.

מיקי רוזנטל: אני רוצה שיהיו דיווחי אמת ושתהיה סנקציה בחוק ש - - -אתה יודע מה?

מיקי רוזנטל: אני רוצה שיהיה קנס כספי.

מיקי רוזנטל: אם אתה אומר שיש מאסר, אני רוצה קנס כספי.

מיקי לוי: קנס כספי הוא יכול להכניס, כי זה לא קשור לחוק העונשין.

משה גפני: כמה?

מיקי רוזנטל: 50 אלף שקל על דיווח שגוי.

מיקי רוזנטל: כדי שלא ירמו וישקרו.

משה גפני: כמה הוא מקבל, סובסידיה?

יצחק וקנין: כל חודש בערך 3,000 שקל.

יצחק וקנין: 2,800 שקל לחודש.

מיקי רוזנטל: אז בגובה הסובסידיה לשנה.

משה גפני: בסדר.

יצחק וקנין: מקובל עלי.

<אסתר זנזורי פריאל: (ב) על החלטת המנהל לפי סעיף זה ניתן לערער לפני בית המשפט המחוזי בתוך 45 ימים מיום שנמסרה הודעה על ההחלטה.

<אסתר זנזורי פריאל: הגשת הערעור לא תעכב את ביצוע ההחלטה.

<אסתר זנזורי פריאל: (ג) מי שקיבל סובסידיה לפי חוק זה על יסוד מידע כוזב שמסר למנהל, דינו – קנס כאמור בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין, התשל"ז–1977.

<אסתר זנזורי פריאל: החזרת סובסידיה 2ג.

<אסתר זנזורי פריאל: (א) נדרש בעל מכסה בהודעה בכתב להשיב סובסידיה כאמור בסעיף 2ב יקיים את הדרישה תוך 60 ימים מיום ההודעה, או במועד מאוחר יותר, כפי שנקבע בהודעה, בצירוף ריבית והפרשי הצמדה מיום קבלתה, בשיעור המקסימלי המותר על פי אותו חוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ"א-1961, ואולם, הממונה רשאי מסיבות מיוחדות שירשום לוותר על הריבית והפרשי ההצמדה כולם או מקצתם.

<אסתר זנזורי פריאל: (ב) הוראות סעיף זה אינן גורעות מכל דין אחר.

<אסתר זנזורי פריאל: בסעיף הבא הנוסח קצת שונה, לבקשת משרד המשפטים.

<אסתר זנזורי פריאל: אני אקרא את הנוסח המתוקן: דרישת ידיעות ומסמכים 2ד.

<אסתר זנזורי פריאל: המנהל רשאי לדרוש מבעל מכסה ומבעל משק לייצור פטימים למסור לו כל ידיעה או מסמך הנדרש לו לשם בירור הזכאות לפי חוק זה; בסעיף זה, "מסמך" – לרבות פלט, כהגדרתו בחוק המחשבים, התשנ"ה–1995.

יצחק וקנין: אני רוצה להוסיף פה את ההסתייגות לגבי הפטם, מה שאמרתי.

יצחק וקנין: שבחוק המועצה לענף הלול, ייצור ושיווק, התשכ"ד-1963, בסעיף 56, אחרי פסקה (4) יבוא: "להתקשר עם קבלנים ומגדלים מורשים לשם ויסות הייצור והשיווק של תוצרת הלול בענף הפטם".

<שירה ברגמן: לא, לא.

<שירה ברגמן: זה להחזיר תכנון.

יצחק וקנין: אתם הרי יודעים שגם ה-118 מתאדים.

יצחק וקנין: מה שקורה כרגע, אם אתם רוצים לתת לאנשים לחזור למעגל הייצור – זה הפתרון, הסעיף הזה.

<שירה ברגמן: זה להחזיר תכנון בענף הפטם, זה דבר שלא יעלה על הדעת.

יצחק וקנין: בסדר.

יצחק וקנין: את אומרת את זה, אני חולק על דעתך, ואני אומר יותר מזה: המחירים, מאז שביטלתם את ההסדר בין החקלאים עלו, לא ירדו.

<קריאות: - - -

<קריאה: הוא נותן לך פה פתרון, להוריד את יוקר המחייה - - -

<שירה ברגמן: לא, זה יעשה בדיוק את הדבר ההפוך.

איתן ברושי: יש לי שאלה, אדוני היושב-ראש.

<קריאות: - - -

<אסתר זנזורי פריאל: תחילה 5.

<אסתר זנזורי פריאל: (א) תחילתו של סעיף 2(ו)(2) לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 2 בחוק זה, ביום י"ד בטבת התש"פ (1 בינואר 2020) .

<אסף לוי: זה השלוש שנים, בעצם.

<אסף לוי: מדובר על ענף ההטלה, שאמרנו שאנחנו מדברים כרגע, בהצעה – וחברת הכנסת שאשא ביטון ביקשה 5 שנים, וחבר הכנסת וקנין אמר 4 שנים, כרגע זה 3 שנים.

יפעת שאשא ביטון: לא, אני מבקשת 31 בדצמבר, 2022.

<אסתר זנזורי פריאל: אני אחדד – מדובר על סעיף 2(ו)(2), התנאי שהתווסף שבו נאמר – אם הוא בעל מכסת הטלה הוא מייצר את הביצים במשקו או במשק אחר ביישוב בו מצוי משקו או במתחם שאינו במשקו של בעל מכסה אחר בתחום אותו יישוב.

<אסתר זנזורי פריאל: תנאי זה ייכנס לתוקף בעוד מספר שנים.

<קריאות: - - -

יצחק וקנין: אני הצעתי 4 שנים, לא סתם הצעתי את זה, אני חושב שזה פרק זמן מתאים להטלה.

יצחק וקנין: לא צריך להאריך את זה יותר מדי.

יפעת שאשא ביטון: מחצית התקופה זו פשרה טובה.

משה גפני: בואו ניקח בחשבון קודם שאם לא נגיע להסכמה עכשיו, אין חוק לפני הפגרה.

משה גפני: ניקח את זה בחשבון.

יפעת שאשא ביטון: אתה לא יודע להתעקש.

יפעת שאשא ביטון: מחצית התקופה – אני חושבת שזה הוגן.

משה גפני: יש כמה מחלוקות שצריך להחליט לגביהן: אל"ף, לגבי הנושא של התקופה.

משה גפני: חברת הכנסת שאשא ביטון אומרת 5 שנים, הממשלה אומרת 3 שנים - - -

יפעת שאשא ביטון: איזה ממשלה?

יפעת שאשא ביטון: המשרדים אומרים 3.

מיקי לוי: אני מבקש מכולכם להתכנס ל-40 חודש, החוק לא יעבור.

מיקי לוי: זה בינו לבינו.

משה גפני: יש הצעה של יפעת שאשא ביטון של 5 שנים.

משה גפני: יש הצעה שמדברת על פחות מ-4.

משה גפני: בין היתר זה גם הממשלה, וגם אחרים.

משה גפני: מה אתם מציעים?

<אסף לוי: כל תקופה תהיה מקובלת עלינו.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אז הממשלה לא צד בעניין הזה.

<קריאות: - - -

איתן ברושי: את יודעת מה אורך חיי תרנגולת?

איתן ברושי: זה 24 חודש, זה לא עושים ביומיים.

משה גפני: אנחנו לא מקיימים עכשיו דיון, אני רוצה עובדות.

משה גפני: הממשלה מסכימה 20 שנה?

משה גפני: אני מציע 20 שנה.

<קריאות: - - -

<אסף לוי: החוק עצמו הוא ל-10 שנים.

משה גפני: אני מציע 20 שנה.

משה גפני: מה אומר משרד המשפטים?

<קריאות: - - -

מיקי לוי: אי אפשר, זה כסף ציבורי.

יפעת שאשא ביטון: כן, אבל אתם מאשימים פה אוכלוסייה שלמה, שבדיוק - - -

<קריאות: - - -

יצחק וקנין: בסופו של יום זה יוצא 5 שנים כי השנה כבר נגמרה.

יצחק וקנין: יש לזה 4 שנים.

יצחק וקנין: זה 5 שנים בסופו של יום.

יפעת שאשא ביטון: זה לא, כי 17 כבר ככה בחוק הקיים, אם נרצה או לא, אם נעביר או לא.

<קריאות: - - -

איתן ברושי: מה אתם אומרים?

<מיכאל לסר: כל יום פחות מתקופת החוק – זה ייצור אפליה בין שכנים שמתגוררים מושב קבע במגורים.

<מיכאל לסר: רק מי שמגדל על פי חוק.

<מיכאל לסר: כל יום פחות מזה אתם פוגעים באוכלוסייה, וזה ילך לבג"ץ.

מיקי לוי: זה נושא חדש, אנחנו נפיל את החוק על זה.

משה גפני: משרד המשפטים, כמה שנים אתם אומרים?

מיקי לוי: אמרתם 3 שנים, אל תחזרו בכם.

<קריאות: - - -

משה גפני: אני מבקש לדעת מה עמדת הממשלה ומי עונה לי עליה – מה עמדת הממשלה לגבי המועדים?

משה גפני: גם זמן ההטלה וכמה זמן חלף פטם?

<אסף לוי: הסעיף הזה לא מתקשר לחלף פטם.

<אסף לוי: חלף פטם – 3 שנים כמו שהצענו בסעיף הקודם.

<אסף לוי: הנושא הזה של ההטלה מדבר רק על לגדל במושבו, במשקו, או במשק אחר במושבו.

<אסף לוי: העמדה על הצעת החוק הפרטית של הממשלה כפי שהוסכם אתמול בישיבה היתה – שנת 2017 - - -

יפעת שאשא ביטון: לא הוסכם אתמול, לא דיברנו על זה אתמול.

<קריאה: זה מופיע.

יפעת שאשא ביטון: לא דיברנו על זה אתמול, זה לא עלה בשיח.

<קריאות: - - -

יפעת שאשא ביטון: קודם כל – מי שלא מגיע לו לא צריך לקבל.

יפעת שאשא ביטון: הסיפור של אנשים שחברו ונמצאים משק ליד משק, גדר ליד גדר ומגדלים ביחד, לא כולם רמאים.

יפעת שאשא ביטון: זה קצת מזכיר לי את הסיפור של הטבות המס.

יפעת שאשא ביטון: אתה חושב שכל מי שרשום בקרית שמונה ומקבל הטבת מס באמת נמצא שם?

יפעת שאשא ביטון: התפקיד של המדינה לתפוס את מי שגונב ממנה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא יכולים להעניש קבוצה שלמה בגלל שאנחנו יודעים שיש סוררים שם.

יפעת שאשא ביטון: שיעשו את התפקיד שלהם ויפקחו על מי שצריך.

יפעת שאשא ביטון: בגלל זה אני אומרת.

יפעת שאשא ביטון: בשביל להיות שקטה, מצפונית גם – אמרנו 10 שנים?

יפעת שאשא ביטון: אז 10 שנים לא, נחתוך את התקופה בחצי, ונאפשר לאנשים להתיישר.

יפעת שאשא ביטון: זה מה שאני מציעה.

<דובי אמיתי: אפשר להתייחס?

<דובי אמיתי: אני לא קיבלתי רשות דיבור כל הישיבה.

<דובי אמיתי: אני חושב שחברת הכנסת יפעת שאשא ביטון תיארה את המצב הכי נכון.

<דובי אמיתי: חבר הכנסת וקנין חשב על 5 שנים - - -

יצחק וקנין: לא חשבתי.

יצחק וקנין: אל תדבר בשמי בכלל.

יצחק וקנין: באתי בצורה ברורה - - - 2021, זה מה שאני רוצה.

יצחק וקנין: תקיים הצבעה וזהו.

<דובי אמיתי: אני חושב שהתהליך הזה הוא תהליך שצריך לתת לו את הזמן הטבעי.

<דובי אמיתי: יש פה מהלך שאנחנו צריכים לעבור אותו בצורה ראוייה, והזמן שצריך להקציב לזה זה 5 שנים - - -

מיקי רוזנטל: ולמה לא 4?

מיקי רוזנטל: אתה לא מנמק.

<דובי אמיתי: ניסו להסביר לך.

<דובי אמיתי: אתה בעד החקלאים, אז יושבים פה החקלאים ומבקשים לקחת ולעשות את השינוי הזה בצורה מושכלת.

<דובי אמיתי: מחזור גידול אחד זה 24 חודש, ולוקח זמן, לוקח זמן.

מיקי רוזנטל: לא שכנעת אותי.

מיקי רוזנטל: אני בעד לתת את הזמן - - -

משה גפני: נכריע בהצבעה.

משה גפני: אומר חבר הכנסת וקנין – הרי אם יהיה פיצול בהצבעה זה לא יהיה נוח, לא יהיה טוב.

מכלוף מיקי זוהר: יש עמדה לקואליציה.

מכלוף מיקי זוהר: הקואליציה קובעת עמדה - - -

משה גפני: אומר חבר הכנסת וקנין – בלאו הכי זה כמעט 5 שנים.

יפעת שאשא ביטון: אז למה להתעקש על ה - - -

יצחק וקנין: אתמול דיברו על 2020.

יצחק וקנין: אתמול דיברו על 2019 אפילו.

מיקי לוי: אדוני, אני מודיע לך שחבר הכנסת מיקי רוזנטל ואני נטען לנושא חדש ונפיל את כל החוק.

מיקי לוי: אל תעשו 20 שימוש.

מיקי לוי: 20 שנה, למדתי ממנו, שנעשה שימוש לא נכון בכסף ציבורי.

מיקי לוי: יש גבול לעניין הזה.

מיקי לוי: אני אומר לך – אם אני אתפשר על 40 חודש תגידו תודה.

מכלוף מיקי זוהר: עמדת הקואליציה היא 4 שנים כמו שמציע חבר הכנסת וקנין, יחד עם חלף פטם בתוך החוק, שלי שום שינויים אחרים, בהתאם למה שסוכם עם וקנין, ואנחנו רוצים להצביע על זה.

יפעת שאשא ביטון: אתה הולך על 4 שנים, לא 5?

מכלוף מיקי זוהר: 4 שנים וחלף פטם.

יפעת שאשא ביטון: מה זה קשור?

יפעת שאשא ביטון: חלף פטם הסכמנו בכל מקרה.

יפעת שאשא ביטון: אתה הולך על 4 במקום 5?

<קריאות: - - -

משה גפני: רבותי, אנחנו עוברים להצבעות.

משה גפני: בסעיף 1 יש הסתייגויות?

<איל לב ארי: סעיף 1 אין הסתייגויות.

משה גפני: מי בעד סעיף 1 והשם, שאין עליו הסתייגויות?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: הסעיף עבר.

משה גפני: סעיף 2.

משה גפני: מה ההסתייגויות?

<איל לב ארי: סעיף קטן (ב)- יש הסתייגויות לחבר הכנסת רוזנטל.

<איל לב ארי: הסתייגות ראשונה: "מבלי לגרוע מהשקעות המופנות לנגב".

<איל לב ארי: לחילופין – למחוק את סעיף קטן (ב).

משה גפני: הוא ירד מזה.

מיקי רוזנטל: אבל גפני, אני לוקח את המילה שלך בעד החקלאים בנגב.

משה גפני: אין לי מה לחפש פה אם אני לא דואג לנגב.

משה גפני: הלאה.

<איל לב ארי: סעיף קטן (ד) – במקום 3 שנים, 30 חודשים.

מיקי רוזנטל: זו הסתייגות שלי.

משה גפני: אבל אנחנו נפיל את זה.

מיקי רוזנטל: אז אנחנו עושים רביזיה על החוק כולו.

מיקי רוזנטל: אמרנו 4 שנים להטלה, 30 חודש ל - - -

<קריאות: - - -

<איל לב ארי: מכניסים את מה שהוועדה ביקשה – שלא יוארך ההסדר של החלף פטם.

<קריאות: - - -

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 2?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: הסעיף אושר.

משה גפני: סעיף 3.

משה גפני: אין הסתייגויות.

משה גפני: מי בעד סעיף 3?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: הסעיף אושר.

משה גפני: סעיף 4 אין הסתייגויות.

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 4?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: סעיף 4 אושר.

<איל לב ארי: עם השינויים.

מיקי לוי: עיצום בגובה הסובסידיה השנתית.

איתן ברושי: מה עם שר החקלאות במקום שר הכלכלה?

<איל לב ארי: זה נכנס, זה נכנס.

<אביטל שטרנברג: לעניין הוספת הקנס – זה נראה לי מיותר.

<אביטל שטרנברג: אנחנו הולכים במסלול בדרך המלך שהיא חוק העונשין, ונראה לי שלא מתאים להוסיף פה את הקנס כי בסופו של דבר נמצא את עצמנו מטילים על אותם אנשים רק את הקנס מבלי שנוכל לקחת אותם להליך הפלילי הרגיל.

<אביטל שטרנברג: נראה לי שהתוספת כאן היא מיותרת, חבל.

<אביטל שטרנברג: יש את דרך המלך, היא זמינה לנו וצריך לטפל באנשים הללו באמצעות דרך המלך.

מיקי רוזנטל: כמה בדיקות עד היום נעשו - - -

<אביטל שטרנברג: אני מציעה לשמוע ממשרד החקלאות על ההקצאה של כוחות פיקוח שניתנה להם.

<אפרת ורד: כן.

<אפרת ורד: לא דין.

<אפרת ורד: הגענו להליכים אזרחיים.

מיקי רוזנטל: אני מבקש שאפשר יהיה לקנוס את מי שמדווח לא נכון.

<קריאה: או לחילופין, תגיד.

מיקי לוי: משרד המשפטים – אפשר להגיד "או לחילופין", ואז אני משאיר לך שיקול דעת מבלי להיכנס לסדר הדין הפלילי.

<אביטל שטרנברג: קנסות גרידא, חלופות הליך משפטי, אי אפשר בסכומים שאתם מדברים עליהם.

<אביטל שטרנברג: אלה סכומים גבוהים מדי.

<אביטל שטרנברג: דרך המלך היא חוק העונשין.

<אביטל שטרנברג: למה להוסיף את ההוראה הזו שספק אם בכלל תופעל?

מיקי רוזנטל: מדובר פה בשדה פרוץ.

<אביטל שטרנברג: הבנתי.

<אביטל שטרנברג: חוק העונשין זמין לכל עבירה ועבירה.

מיקי רוזנטל: - - - לא העמדת עד היום אף אחד לדין פלילי - - -

משה גפני: מה עשה משרד החקלאות עם דיווח שקרי בעניין הזה, במהלך כל השנים?

<אסף לוי: שללנו סובסידיות ואנחנו בתחילת הליכים של תביעות השבה.

<אסף לוי: יש לנו בעיה גם כשאין לנו הצגת מסמכים וביקשנו את הסעיף הזה של אכיפה ש - - -

מיקי רוזנטל: הם לא עשו כלום, בקיצור.

<אסף לוי: לא היו לנו את הכלים.

מיקי לוי: איזה כלי אתה רוצה?

מיקי לוי: ניתן לך.

<קריאות: - - -

יצחק וקנין: מספיק כבר.

יצחק וקנין: אני יותר מדי סותם את הפה שלי.

יצחק וקנין: אל תעברו לי את הגבול.

יפעת שאשא ביטון: את כל המהלך של החוק הזה, בינתיים – מי שמחוקק זו אני.

מיקי רוזנטל: מבקר המדינה טען שמשרד המשפטים ומשרד החקלאות לא עשו דבר וחצי דבר כדי לאכוף את החוק הזה ולאכוף בכלל את הנתונים.

<אסף לוי: זה לא נכון.

<קריאה: זה לא נכון.

מיקי רוזנטל: זה מה שקבע מבקר המדינה.

מיקי רוזנטל: אתה רוצה שאני אקרא?

<קריאות: - - -

יצחק וקנין: עברתם כל גבול.

מיקי רוזנטל: בבקשה, גברתי ממשרד המשפטים.

מיקי רוזנטל: תקשיבי.

מיקי רוזנטל: אני קורא לך מדוח של החשב הכללי של האוצר: "נמצא כי יש 38 מגדלים שזכאותם לסובסידיה נקבעה על ידי משרד החקלאות.

מיקי רוזנטל: נכון להיום לא הוגשה תביעה להשבת הכספים נגד אף אחד מהמגדלים.

מיקי רוזנטל: בבירור שערך צוות הביקורת הסיבה שטרם הוגשו תביעות הינה שינויים בכוח האדם במחלקה המשפטית".

מיקי רוזנטל: אז כל מה שאמרת פה הוא קשקוש, סליחה.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: היא חשובה מאוד במשרד המשפטים.

מיקי רוזנטל: אני ביקשתי מראש סליחה על פיסת מידע לא הכי מדויקת.

מיקי רוזנטל: נסתפק בזה.

<אביטל שטרנברג: אני לא רוצה לדבר על האופן של המימוש.

<אביטל שטרנברג: אני מדברת כרגע – אנחנו מנסחים חקיקה ואנחנו הולכים לעשות ברירת משפט - - - ברירת קנס, היא לא יכולה להיות בסכומים האלה.

<אביטל שטרנברג: אם אנחנו גם נשאיר את המסלול הזה בחוק, במסלול הפלילי אתה לא תראה אותם כי הברירה תמיד תהיה ללכת בכיוון הזה, ואני חושבת שייצא שכרך בהפסדך.

<אביטל שטרנברג: לכן אני אומרת: לכו על חוק העונשין, עזרו לנו בעניין הזה.

מיקי רוזנטל: מדובר ב-3 שנים.

מיקי רוזנטל: אחר כך החלף פטם הולך לעולמו, בחוק.

<קריאות: - - -

<קריאה: אכיפה זה על הכל.

<קריאה: גם על מי שמייצר וגם על ההטלה בהמשך, זה לא רק על חלף.

מיקי רוזנטל: תאמין לי, אני יודע על מה אני מדבר.

מיקי רוזנטל: היום עמד לכם הכלי הפלילי ולא השתמשתם בו ולו גם פעם אחת.

מיקי רוזנטל: לא רק זה, אפילו את הסובסידיות שקיבלו שלא כדין לא ביקשתם.

מיקי רוזנטל: אני מציע, ההצעה שלי אומרת "לחילופין".

מיקי רוזנטל: אפשר להשתמש הן במנהלי והן בזה.

מיקי רוזנטל: זה לא מונע ממך, יש לך - - -

<אביטל שטרנברג: יש בעיות פנימיות בהסדר הזה כפי שמוצע כאן, כרגע, אני לא בטוחה שנצליח לסדר אותו ב-2 ורבע דקות שיש לנו.

מיקי רוזנטל: לא, תקשיבי.

מיקי רוזנטל: אני בכל מקרה מגיש רביזיה על החוק כולו, עד שאני רואה אותו מודפס, כתוב וראוי.

מיקי רוזנטל: יש לכם זמן, תעשו בו כמה שימוש שאתם צריכים.

מיקי רוזנטל: הרביזיה מחכה לכם, תסיימו את הניסוחים המשפטיים, ולא בחאפ-לאפ.

<איל לב ארי: בסעיף 5 – לגבי המועד.

<איל לב ארי: האם, בעצם, 2020, כפי שמוצע בנוסח, או 2021 כפי שהציע חבר הכנסת וקנין – צריך להחליט בעניין הזה, או כפי שהציע חבר הכנסת לוי – 40 חודשים.

<קריאות: - - -

איתן ברושי: יש 4 שנים או 5.

<קריאות: - - -

מיקי לוי: רגע, אנחנו בחודש מרץ.

מיקי לוי: - - -

משה גפני: 4 שנים, כפי שמציע חבר הכנסת וקנין.

משה גפני: יפעת, את הסכמת לזה.

יפעת שאשא ביטון: דצמבר 2021.

יפעת שאשא ביטון: הנה, אני מסכימה.

<קריאה: זה 5 שנים.

משה גפני: 4 שנים, כפי שהציע חבר הכנסת וקנין.

יפעת שאשא ביטון: אבל שיהיה כתוב דצמבר, 2021.

משה גפני: מי בעד 4 שנים, כפי שהציע חבר הכנסת וקנין?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד ההצעה– רוב

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: התאריך אושר.

<קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת גליק טוען לנושא חדש.

מיקי לוי: אני מבקש שיירשם בפרוטוקול.

יפעת שאשא ביטון: לא, לא, גליק.

יפעת שאשא ביטון: תחזור בך.

יפעת שאשא ביטון: תחזור בך, זה יפיל את החוק.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת גליק, אנחנו עובדים קשה מאוד ואני גם הייתי מוכנה לפשרות בשביל שלא נפיל את הדבר הזה ונעביר אותו כבר עכשיו.

<קריאה: אתה מפיל את החוק, חבל.

איתן ברושי: גליק, אתה לא יכול להדליק מדורות.

איתן ברושי: עזוב את זה.

איתן ברושי: לא היית פה כל הדיונים, עזוב את זה.

<קריאות: - - -

משה גפני: רבותי, תדעו דבר אחד.

משה גפני: ממה שאני מכיר במהלך התקופה האחרונה, אם החוק לא יאושר היום, הוא לא יאושר, טכנית.

משה גפני: הוא לא יאושר עד סוף המושב ואני לא יודע לאן זה הולך להתפתח.

משה גפני: מאוד יכול להיות לאור המצב הזה שיכולים, גופים שונים שאני לא יודע מה מטרתם, לשנע חברי כנסת ולטעון טענות, אחרי שאנחנו מקיימים דיונים כבר הרבה זמן, לטעון טענות חדשות מבלי ללמוד את העניין הזה, ולגרום לכך, בסופו של דבר, שתהיה פגיעה קשה מאוד בחקלאי הצפון.

משה גפני: למה תהיה פגיעה קשה?

משה גפני: בגלל שהחוק מסתיים.

משה גפני: אני לא בטוח מה הולך לקרות בהמשך.

<יאיר רובין: מקיום דיונים תהיה פגיעה קשה?

משה גפני: צא החוצה, מיד.

משה גפני: כאילו פה זה שוק הכרמל.

איתן ברושי: חברים, שקט.

משה גפני: כל מי שידבר עכשיו, אני מוציא אותו.

משה גפני: מה זה, איזו פגיעה בוועדה.

משה גפני: מביאים חבר כנסת, הוא לא מכיר את העניין, עומדים ומשכנעים אותו.

<קריאה: פורום קהלת.

משה גפני: אני אינני חבר ליכוד, ואני אעשה את מה שהתקנון מחייב.

משה גפני: אני הצבעתי עכשיו על המועד.

משה גפני: אם בא חבר כנסת וטוען נושא חדש – הוא היה צריך לטעון את זה קודם, הוא לא יכול לטעון את זה עכשיו.

משה גפני: אם הוא היה טוען נושא חדש הייתי עוצר את הדיון ולוקח את זה - - -

יהודה גליק: ניסיתי לטעון לפני ההצבעות - - -

דוד ביטן: אתה רק רוצה לעלות להר הבית, מעניין אותך פתאום החקלאות?

<קריאות: - - -

משה גפני: יש לנו עוד סעיף, אתה יכול לטעון עליו נושא חדש.

משה גפני: אני רק אומר לך: אתה חבר במפלגת השלטון.

משה גפני: אם אתה תטען נושא חדש, אני לא מביא את החוק הזה יותר.

משה גפני: מספיק, יש גבול להתבזות שלי.

משה גפני: תטען נושא חדש, אתה ממפלגת השלטון.

יהודה גליק: אני לא מבין - - - איומים - - -

מכלוף מיקי זוהר: מה יש לנו לאיים עליך?

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו יכולים רק להבטיח לך.

מכלוף מיקי זוהר: לא לאיים עליך, יהודה, אנחנו רק מבטיחים לך שבגישה הזו בעוד שנתיים אתה תחזור הביתה, לא תהיה בכנסת.

<קריאות: - - -

משה גפני: אני רק מבקש – השרים, מה שאמרנו – שר האוצר ושר החקלאות.

משה גפני: בחוק המקורי כתוב "שר הכלכלה".

מיקי רוזנטל: רוצים לשנות.

יפעת שאשא ביטון: - - - ככה זה יישאר.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא יכולים לשנות את כל החוק המקורי, באמת, יש גבול.

משה גפני: אבל אמרתם שר האוצר.

יפעת שאשא ביטון: שר האוצר ושר הכלכלה.

משה גפני: שר האוצר לא מופיע.

יפעת שאשא ביטון: אבל שר האוצר הוא היחיד שנתן פה תמיכה.

יפעת שאשא ביטון: שר החקלאות יודע להביא את הכסף?

משה גפני: אנחנו, איפה שנותנים תמיכה, אנחנו עושים לו "מי שבירך".

משה גפני: מוסיפים אותו לחוק.

איתן ברושי: מה זה חשוב לשר האוצר החוק הזה?

איתן ברושי: במילא אתם עושים הכל יבוא.

<קריאות: - - -

איתן ברושי: זה לא קשור למפלגות.

איתן ברושי: זה התפקיד שלו.

משה גפני: להפיל את החוק.

יצחק וקנין: שיפיל את החוק, גם ככה הפטם חוסל – אין מגדלים כבר.

יצחק וקנין: על מה הוא מדבר, הוא יודע?

יצחק וקנין: הרי ההסדר הזה היה 3 שנים ברציפות.

יצחק וקנין: הם הפסיקו אותו.

יצחק וקנין: מה אני בא ואומר?

יצחק וקנין: אתם רוצים לתת, להפסיק את החלף פטם בגלל תקווה שיחזרו לענף.

יצחק וקנין: איך הם יחזרו בלי ויסות הענף?

יפעת שאשא ביטון: כבוד היושב-ראש, אנחנו אתמול בדיון דיברנו ארוכות על הסיפור הזה.

יפעת שאשא ביטון: יש הרבה מאוד דרכים לעודד ייצור.

יפעת שאשא ביטון: לא חייבים לקרוא לזה "ויסות" ולא "תכנון", וללכת לערוצים כאלה.

יפעת שאשא ביטון: כבוד היושב-ראש, אני רוצה לעזור לך.

<דובי אמיתי: הם מנהלים אותו.

<דובי אמיתי: צריך לבדוק איך הם מתנהלים.

<דובי אמיתי: זו פשוט בושה וחרפה, איך אתם מתנהלים.

<קריאה: אתם התנועה לאיכות השלטון?

<קריאה: ככה עושים איכות שלטון?

<קריאה: בושה וחרפה.

יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו לא רוצים תכנון, אנחנו רוצים עידוד.

יפעת שאשא ביטון: מה הבעיה לעשות עידוד?

יפעת שאשא ביטון: אתמול אנחנו סיכמנו.

יפעת שאשא ביטון: הסיפור הוא שאנחנו אתמול סיכמנו שאנחנו נמצא מסלול של עידוד, עידוד לייצור פטם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו אמרנו את זה.

דוד ביטן: במקום להילחם על הצפון, את נלחמת על שר האוצר?

יפעת שאשא ביטון: לא, אני נלחמת בדיוק על הצפון.

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת בדיוק מה קורה גם מאחורי הקלעים, דוד, ואנחנו לא נפתח את זה פה.

יפעת שאשא ביטון: אז אתמול דיברנו על עידוד ייצור הפטם.

משה גפני: די.

משה גפני: סעיף 5.

יצחק וקנין: אני מבקש את ההסתייגות שלי למליאה.

דוד ביטן: אין הסתייגויות של הקואליציה במליאה.

דוד ביטן: מה, נתווכח שם?

דוד ביטן: עזוב, אם ככה לא נצביע.

משה גפני: אני מחליט.

משה גפני: דוד, זה לא בסדר.

דוד ביטן: תקשיבו, אתם תלכו להסתדר ביניכם.

יפעת שאשא ביטון: מה הבעיה?

יפעת שאשא ביטון: סיכמנו שיהיה עידוד.

דוד ביטן: אנחנו לא מוכנים לוויכוחים האלה.

דוד ביטן: לאיפה הגענו?

דוד ביטן: כל הזמן מדברים על פרסטיג'ה פה?

<קריאות: - - -

דוד ביטן: לא, אני לא מוכן.

דוד ביטן: מה, זה המלחמה שלנו?

דוד ביטן: זאת המלחמה של הליכוד?

דוד ביטן: אנחנו צריכים לגבות אתכם – על מה?

דוד ביטן: תגמרו עניין כבר, נמאס לי.

משה גפני: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת וקנין?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: ההסתייגות של התכנון.

משה גפני: בעד ההסתייגות – רוב

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: ההסתייגות עולה למליאה.

<קריאות: - - -

מיקי רוזנטל: אני מגיש רביזיה.

מיקי רוזנטל: מגיש רביזיה כדי להבטיח שכל התיקונים שביקשנו נמצאים בתוך החוק.

משה גפני: אני מבקש להודיע כדלהלן: אנחנו אישרנו את חוק הגליל לקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: יש רביזיה כדי לראות את הנוסח, בסדר גמור.

משה גפני: כל מה שיעלה למליאה – יעלה למליאה, יש הסתייגויות שנפלו.

משה גפני: אני, על כל פנים מודיע – אם זה לא היה נגמר עכשיו לא היה חוק.

איתן ברושי: אפשר שזה יעלה היום?

משה גפני: לא.

משה גפני: אתם רואים על כל דבר, על כל סעיף – איזה דיון, כמה אמוציות יש בעניין הזה.

משה גפני: לכן אני מברך את החברים שחלקם התפשרו באופן דרסטי.

משה גפני: אם לא היו הפשרות הללו לא היה חוק.

מיקי לוי: בסוף נתת 4 שנים ו-9 חודשים.

מיקי לוי: זה מה שנתת.

משה גפני: לכן אני מברך את החברים על אישור החוק.

<קריאות: - - -

משה גפני: אני מודה ליו"ר הקואליציה ולרכז הקואליציה בוועדת הכספים.

משה גפני: אני מודה לחברים.

משה גפני: הישיבה נעולה.