הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 20, פרוטוקול מספר 91, 2017-02-14 12:00

ישראל אייכלר: היום י"ז בשבט, הכנסת חוגגת את ט"ו בשבט.

ישראל אייכלר: אל תשאלו איך זה יכול לקרות, אבל היות ו-ט"ו בשבט היה בשבת, אנחנו עושים אותו ב-י"ז בשבט.

ישראל אייכלר: אנחנו ביום כנסת צעירה.

ישראל אייכלר: אגב, הכנסת היום מאוד צעירה.

ישראל אייכלר: כשאני נכנסתי לכנסת, הייתי מהצעירים והייתי כבר כמעט בן חמישים.

ישראל אייכלר: היום אני כבר מהקשישים כי רוב הכנסת צעירה ממני ואני לא הרבה זמן כאן.

ישראל אייכלר: הכנסת היום מאוד צעירה אבל כנראה שצריך להכין עוד קאדר ומאחר והכנסת יותר צעירה, יש להם יותר סיכוי להגיע לכנסת.

ישראל אייכלר: אנחנו מקיימים ישיבות רבות בנושא התחבורה הציבורית כי פניות הציבור עוסקות בכל הבעיות שיש לאזרח עם הבירוקרטיה במדינה ומשום מה, דבר שלא היה צריך להיות, התחבורה הציבורית היא במקום ראשון בתלונות אלינו.

ישראל אייכלר: פעם היה הביטוח הלאומי עם הנכויות ועם הוועדות הרפואיות, היו משרדי ממשלה אחרים, משרדים בירוקרטיים שהם בקשר עם הציבור ובשנה האחרונה אני חושב שהתחבורה הציבורית היא במקום הראשון.

ישראל אייכלר: ככל שהתחבורה מתפתחת, ככל שהכבישים מתפתחים, ככל שהרכבות מתפתחות, ככל שהחברות גדלות ויש ריבוי של חברות שונות ומגוונות והמחירים זולים יותר, כך שהייתי מצפה שיהיו פחות בעיות, פחות עיכובים, פחות דילוגי נסיעות, פחות סטודנטים ואזרחים קשישים וצעירים שעומדים בתחנות – אנחנו רואים שיש יותר ויותר.

ישראל אייכלר: בדיון הזה אנחנו נתמקד בדבר אחד והוא התחבורה הציבורית לסטודנטים בישראל.

ישראל אייכלר: קיבלנו בקשות ספציפיות ממכללת תל חי, מאוניברסיטת תל אביב, מאוניברסיטת בר אילן, מהאוניברסיטה העברית בהר הצופים ובגבעת רם.

ישראל אייכלר: בכלל, ציבור משתמשי התחבורה הציבורית הוא ציבור שבוי.

ישראל אייכלר: הוא קונה סחורה שהוא לא בחר לקנות אותה.

ישראל אייכלר: אדם שנכנס לחנות בגדים, הוא בוחר איזה מותג הוא אוהב ואיזה מותג רוצה וקונה, אבל את האוטובוס הוא חייב.

ישראל אייכלר: יש גשם, אין לו רכב פרטי, הוא צריך אוטובוס.

ישראל אייכלר: לכן הוא ציבור שבוי, כי התחבורה הציבורית הישראלית בנויה על מונופולים.

ישראל אייכלר: מי שאין לו אפשרות להחזיק רכבים פרטיים, אם מסיבות כלכליות או בגלל הפקקים, הוא נזקק לאוטובוס.

ישראל אייכלר: ציבור הסטודנטים בישראל נמנה על אוכלוסיית משתמשי התחבורה הציבורית במספרים הגדולים ביותר.

ישראל אייכלר: יש לנו כאן סקר של עמותת אור ירוק.

ישראל אייכלר: העמותה ערכה סקר הגעה למוסדות אקדמיים.

ישראל אייכלר: אנחנו נשמע אותה כאן, את עורך דין יניב יעקב.

ישראל אייכלר: כמנהג הוועדה, רשות הדיבור הראשונה היא לפונים.

ישראל אייכלר: טל שטיקר, האוניברסיטה העברית בירושלים, בבקשה.

<טל שטיקר: אני רוצה להודות לך, ליושב ראש, ולוועדה על קיום הדיון.

<טל שטיקר: ברשותך, כמה מלים כלליות על נושא התחבורה הציבורית שהוא באמת תחום מאוד מאוד חשוב, לא רק אינטרס מבחינת התחבורה, אלא גם מבחינת התנועה שכל שנה יותר ויותר אנשים פונים לרכב הפרטי והתחבורה הציבורית אמורה להוות איזושהי אלטרנטיבה.

<טל שטיקר: גם מבחינת בטיחות בדרכים, נהגים מקצועיים וכן הלאה.

<טל שטיקר: וגם מבחינת הסטודנטים.

<טל שטיקר: כפי שאמרת נכון, זה קהל שבוי כאשר לרובנו אין אפשרות אחרת.

<טל שטיקר: אני לומד באוניברסיטה העברית, משתמש בתחבורה הציבורית כדי להגיע לאוניברסיטה ולעבודה.

<טל שטיקר: כן חשוב לי לומר בפתח הדברים שאני יודע שלפחות אצלנו באוניברסיטה העברית לסטודנטים יש הרבה קשר עם מפעילי התחבורה הציבורית בירושלים, עם סיטיפס ואגד, שכן הם מראים נכונות הרבה פעמים לעזור ולסייע וכן עשו שיפורים ורפורמות אבל לדעתי עדיין יש מקומות לשפר את השירות לטובת ציבור הסטודנטים.

<טל שטיקר: אני כתבתי שמאוד מפריע, זה ברור מאליו אבל כן צריך להגיד, שבשעות השיא מאוד מאוד קשה להגיע לאוניברסיטה.

<טל שטיקר: הקווים מאוד מאוד עמוסים.

<טל שטיקר: יש קווים ספציפיים שהם פופולריים.

<טל שטיקר: הרבה מהסטודנטים בירושלים גרים במרכז העיר, ברחביה, והקווים שמגיעים משם לאוניברסיטה הם בדרך כלל ספורים ובשעות השיא מאוד מאוד עמוסים.

<טל שטיקר: נוסיף על זה את הפקקים כך שהאוטובוסים בכלל לא מתקדמים ונוצר עומס רב על הקווים האלה.

<טל שטיקר: זה בשעות הבוקר.

<טל שטיקר: בשעות הערב הבעיה היא לא רק שעמוס אלא גם שהתדירות היא מאוד מאוד נמוכה.

<טל שטיקר: אני חושב שהאוטובוסים לצורך העניין עדיין לא הפנימו את העובדה שהיום הסטודנטים נשארים עד מאוד מאוחר בקמפוסים.

<טל שטיקר: אם פעם הלימודים היו מסתיימים בשעה 5:00-6:00, היום הסטודנטים נשארים הרבה אחרי שעות הלימודים ובשעות הערב התדירות היא משמעותית הרבה יותר נמוכה והעומס רק גדל.

<טל שטיקר: כמובן גם כי צריך לחכות וזה פוגע באיכות החיים של הסטודנטים.

<טל שטיקר: סוגיה ספציפית לירושלים.

<טל שטיקר: יש שיבושים שהם לא מוסברים בתחבורה הציבורית, לא רק באוטובוסים אלא גם ברכבות, גם על ידי סיטיפס.

<טל שטיקר: בסופו של דבר זה פוגע אולי הכי קשה באמינות של התחבורה הציבורית שאם היא לא אמינה, מאוד מאוד נפגעת היכולת של הסטודנטים וגם באופן כללי היכולת של התחבורה הציבורית.

ישראל אייכלר: כשאתה מדבר על שיבושים לא מוסברים, אתה לא מדבר על פקקים.

<טל שטיקר: לא.

<טל שטיקר: לא פקקים.

<טל שטיקר: יש דברים ביטחוניים שלזה כמובן אני לא נכנס.

ישראל אייכלר: אתה מדבר על דילוגים ואיחורים.

<טל שטיקר: אני אישית עשיתי לי מנהג.

<טל שטיקר: בחצי השנה האחרונה אני רושם קווים שלא יוצאים.

<טל שטיקר: אני פשוט עושה מעקב על קווים שלא יוצאים.

<טל שטיקר: זה קורה באופן סיסטמתי בקווים מסוימים ובאופן הכי גרוע, אלה גם הקווים עמוסים כמו קו 7, קו 19.

<טל שטיקר: אלה הקווים שמשרתים את הסטודנטים והם פשוט לא יוצאים.

ישראל אייכלר: איפה אתה רושם את זה?

ישראל אייכלר: אתה נמצא בנקודת היציאה?

<טל שטיקר: כן.

<טל שטיקר: אני בנקודת היציאה והקווים לא יוצאים.

<טל שטיקר: אלה לא פקקים.

ישראל אייכלר: למרות שרשום בלוח, הם לא יוצאים.

<טל שטיקר: נכון.

<טל שטיקר: יוצא הקו רבע שעה או עשרים דקות אחר כך וזה גם מגביר את העומס וגם מאוד מאוד פוגע בסטודנטים.

<טל שטיקר: אגד מנסים לתגבר.

<טל שטיקר: אני יודע שיש ניסיונות אבל זה מביא אותי לנקודה השלישית שהיא המונופול של אגד בירושלים שהוא מאוד בעייתי.

<טל שטיקר: אני לא יודע אם אפשר לפתור אותו כאן במסגרת הדיון בוועדה, אבל נמצא כאן נציג משרד התחבורה.

<טל שטיקר: אולי להכניס מפעיל חדש שיוכל להזרים עוד אוטובוסים.

<טל שטיקר: העובדה שבאגד בחודש ינואר הייתה שביתה, זה מקרה בוחן שאפשר להגיד ולראות.

<טל שטיקר: זה ממש שיתק לא רק את הסטודנטים אבל בפרט את הסטודנטים שאין להם רכב פרטי והם בגדר קהל שבוי.

<טל שטיקר: אנשים לא הגיעו לקמפוסים.

<טל שטיקר: אמנם הייתה התחשבות אבל עדיין אנשים הפסידו לימודים וזה משהו שאי אפשר לעבור עליו לסדר היום.

<שלומית אבינוח קואולמן: היו שאטלים.

<טל שטיקר: כן, הכניסו שאטלים, אבל שוב, זה היה שאטל בשעות מאוד ספציפיות.

<שלומית אבינוח קואולמן: הסטודנטים דיברו על החיבור בין הר הצופים לגבעת רם, שזה לא מספיק.

<טל שטיקר: נכון.

<טל שטיקר: זה עוד דבר שרציתי לומר.

<טל שטיקר: יש קווים – ושוב, זה חלק מהשיח שיש לנו עם אגד ועם שאר המפעילים – שהם קווי אקספרס שיוצאים בין שתי נקודות כאשר יש תדירות גבוהה של הסטודנטים שצריכים להגיע ואלה לא קווי מאסף.

<טל שטיקר: הייתי מציע לתגבר גם את הקווים האלה.

<טל שטיקר: לגבי סיטיפס.

<טל שטיקר: אם אפשר איכשהו לפתוח את הנתונים של זמן אמת של סיטיפס שיופיעו גם באפליקציות.

<טל שטיקר: יש את זה באוטובוסים, שרואים באפליקציות מתי הקו מגיע, אבל ברכבת אמנם יש את זה, אבל רק בתחנה.

<טל שטיקר: יש את האופציה הזאת לדעת מתי הרכבת באמת מגיעה אבל זה לא חשוף באפליקציה.

ישראל אייכלר: בתחנה זה מופיע?

<טל שטיקר: בתחנה זה מופיע.

<טל שטיקר: יש את הנתונים.

<טל שטיקר: צריך לפתוח את זה במשרד התחבורה או בסיטיפס.

ישראל אייכלר: אם הנתון קיים, מה הבעיה להפיץ אותו?

<טל שטיקר: נכון.

ישראל אייכלר: אגב, הם עומדים בשעות שלהם?

<טל שטיקר: גם אצל סיטיפס יש שיבושים לא מוסברים.

ישראל אייכלר: להם אין פקקים.

<טל שטיקר: אין פקקים אבל לפעמים רכבת לא יוצאת.

ישראל אייכלר: כל כמה דקות יוצאת רכבת?

<טל שטיקר: כל שש דקות בשעות השיא.

<טל שטיקר: כל הדברים שאמרתי לגבי האוטובוסים, תדירות, שעות הערב, אני חושב שהם רלוונטיים גם לרכבת שהיא מסייעת מאוד לסטודנטים.

<טל שטיקר: יש את הקו שיוצא מגבעת התחמושת שמגיע להר הצופים והוא מאוד נוח אבל אם התדירות תהיה יותר גבוהה, זה יהיה עוד יותר נוח.

<טל שטיקר: זה שהנתונים האלה יהיו פתוחים, נוכל לפחות להתעדכן לפני שאנחנו מגיעים לתחנה אם יש שיבוש או אין שיבוש.

<טל שטיקר: זה לפחות אפשר לראות אצל האוטובוסים.

ישראל אייכלר: נשמע את אוניברסיטת בר אילן.

<אתי פרימט: אני מבר אילן.

<אתי פרימט: כבוד להיות כאן בוועדה הזאת.

<אתי פרימט: זו ועדה שמבחינתי היא מאוד חשובה.

<אתי פרימט: כל העניין של האוטובוסים, זו בעיה שמלווה אותנו בהיותנו סטודנטים.

<אתי פרימט: אנחנו מגיעים לאוניברסיטה וחזרה הביתה בתחבורה הציבורית.

<אתי פרימט: הבעיה הראשונה שאני רוצה להעלות זו הבעיה שאין אוטובוסים ישירים מאוניברסיטת בר אילן אל מקומות המגורים.

<אתי פרימט: לדוגמה, באזור המרכז, באזור השרון ובאזור הצפון כגון חיפה, אני אספר על קווים שמבחינתי הם קריטיים.

<אתי פרימט: הם קווים שאפשר לעלות כדי להגיע למקום המגורים לדוגמה בנתניה, זה קו יחיד והוא מאסף.

<אתי פרימט: זאת אומרת, עד שמגיעים לתחנה הסופית, עוברות שעתיים.

<אתי פרימט: לוקחים שלושה אוטובוסים כדי להגיע לאוניברסיטה.

ישראל אייכלר: מבר אילן לנתניה שעתיים?

<אתי פרימט: כן.

<אתי פרימט: יש קו 640 ו-618 שהם קווים מאספים.

<אתי פרימט: הם נכנסים להרצליה, עוברים דרך רעננה, זאת אומרת, יש כל כזמן פקקים באזורים האלה שהם אזורים ממש בעייתיים.

<אתי פרימט: לצאת מגשר בר אילן, בצומת, תמיד יש פקקים.

<אתי פרימט: אני גרה בכפר יונה, להגיע לנתניה ולקחת אחר כך עוד אוטובוס למקום המגורים שלי, זה לוקח לי יותר משעתיים.

<אתי פרימט: אני יכולה להגיע הביתה אחרי שלוש וחצי שעות רק בגלל הנסיעה באותו אוטובוס.

ישראל אייכלר: אני שואל ואני לא יודע מי יכול לענות על השאלה.

ישראל אייכלר: למה אי אפשר לעשות אוטובוס מבר אילן דרך כביש 6 לכפר יונה, לנתניה, בתוך חצי שעה?

<ארז לבחר: מי שמפעיל את הקו הזה, זו חברת קווים.

<ארז לבחר: לא אגד.

ישראל אייכלר: יש אפשרות לעשות קו מבר אילן לנתניה?

<נעה אבירם: זו התייחסות כללית כי בסופו של דבר התחבורה הציבורית מבוססת על מגוון מאוד מאוד גדול של מוצאים ויעדים וגם צריכה לעמוד באיזשהו מבנה יעיל של הקצאת המשאבים.

<נעה אבירם: אתה רוצה שאני אכנס לעומק הדברים?

<נעה אבירם: יש שירות בין נתניה לבר אילן.

<נעה אבירם: יש שירות שגם אנחנו בוחנים לשפר את קו 640 שאת מדברת עליו הן מבחינת תדירות והן מבחינת המסלול שלו.

ישראל אייכלר: אבל אין לך תשובה לגבי השאלה שלי, לגבי כביש 6.

<נעה אבירם: אני באה לומר שכל עוד אנחנו לא יודעים להגיד שיש בכלל הצדקה מבחינת מספר הנוסעים - - -

ישראל אייכלר: אתם משתמשים בכביש 6 כאלטרנטיבה או שכל האוטובוסים צריכים להיכנס לכביש גהה?

<נעה אבירם: כן.

ישראל אייכלר: גם באזור המרכז?

<נעה אבירם: בכל החלקים.

<אתי פרימט: אני מוכרחה להוסיף ולומר שהבעיה בקווים האלה, 640 ו-618, היא גם ברמת התדירות.

<אתי פרימט: הם באים שלוש פעמים ביום, זאת אומרת, רק בשעות המוקדמות של הבוקר.

<נעה אבירם: כמו שאמרתי, הבחינה שנערכת נוגעת גם למסלול וגם לתדירות.

<אתי פרימט: זה בעייתי.

<אתי פרימט: אם מפספסים את השעות האלה שהן בשעות המוקדמות, לחזור בחזרה מהאוניברסיטה למקום המגורים או חלילה לעבור בהלוך, זה בעייתי.

<אתי פרימט: צריך לעשות החלפות בין אוטובוס שמגיע מכפר יונה לנתניה לדוגמה ואחרי כן רכבת שמגיעה עד לתל אביב ומשם עוד אוטובוס שמגיע לאוניברסיטת בר אילן.

<אתי פרימט: זה דבר שלוקח הרבה זמן ומבזבזים את הזמן על נסיעות ובסוף קורה לי הרבה שאני מאחרת וכך גם סטודנטים אחרים שיש להם בעיה.

<אתי פרימט: יש המון תלונות לגבי הקווים האלה.

<אתי פרימט: סטודנטים מאחרים לשיעורים.

<אתי פרימט: כשיש תקופת מבחנים, יש מצבים שאנחנו מגיעים באיחור למבחנים גם אם יצאנו מוקדם מהבית.

ישראל אייכלר: ציינתם גם שנהגי האוטובוס לא עומדים בזמנים שהם מקצים לעצמם ואין על זה פיקוח.

ישראל אייכלר: למה את מתכוונת?

<אתי פרימט: אין פיקוח על זה שיש זמנים.

<אתי פרימט: נהגים צריכים להגיע בשעות מסוימות, נניח קו מסוים צריך להגיע כל רבע שעה, גג חצי שעה, הוא מגיע ארבעים דקות או אפילו יותר משעה וחצי ואז מחכים וממתינים לקווים האלה.

<אתי פרימט: הם לא מעדכנים על כך.

<אתי פרימט: בלוח שמראה את זמני הגעת האוטובוסים, הוא לא מראה שום דבר אלא מראה את הזמן בו הוא צריך להגיע והוא לא מגיע.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, יש דילוגים.

<אתי פרימט: לדוגמה, יש סטודנטים שגרים בכפרי הסטודנטים בלוד, הם מתנדבים, נותנים מעצמם, אבל יש להם בעיה כי אחרי שהם מסיימים את ההתנדבות שלהם, את התרומה המדהימה שהם עושים ומקדישים וחוץ ממלגה שהם מקבלים, הם עושים את זה בשביל הרצון לתרום ולהשפיע בשיקום שכונות מצוקה בלוד, כשהם רוצים להגיע לאוניברסיטה, אין להם איך להגיע.

<אתי פרימט: יש קו אחד שמגיע לשם, קו מאסף, והוא מגיע רק פעם אחת ביום.

<ארז לבחר: לא.

<ארז לבחר: את טועה.

<אתי פרימט: זאת הייתה הטענה שלהם.

<ארז לבחר: אנחנו פתחנו קו בשיתוף עם הרקטור של האוניברסיטה, קו 244 שעובד כל חצי שעה מהבוקר.

<שלומית אבינוח קואולמן: עד הערב?

<ארז לבחר: כן.

<אתי פרימט: הוא עובר בשכונת רמת אשכול?

<ארז לבחר: הקו עובר ליד שכונת רמת אשכול.

<ארז לבחר: זה קו שעובד בתדירות של כל שלושים דקות.

<ארז לבחר: האמת שאני לא רואה הרבה סטודנטים על הקו הזה אבל זה קו שפועל.

<שלומית אבינוח קואולמן: יכול להיות שהם לא יודעים על הקו.

<אתי פרימט: כנראה הם לא יודעים כי הם התלוננו על כך ואמרו שזה חבל, כי זאת קבוצה.

<שלומית אבינוח קואולמן: תפרסמו באגודת הסטודנטים.

<ארז לבחר: דרך אגב, יש לציין שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם הנהלת אוניברסיטת בר אילן.

<שלומית אבינוח קואולמן: צריך לפרסם את זה.

<אתי פרימט: הם אמרו שאלה לא רק הם אלא גם אוניברסיטת תל אביב.

<אתי פרימט: יצוין שהם קבוצה גדולה של סטודנטים שרוצים לחזור ולהגיע לאוניברסיטה והם אומרים שהם מחכים זמן רב לאוטובוס הזה ויש מצבים שהם עולים על טרמפים כי אין להם ברירה ומשלמים מחיר כפול.

ישראל אייכלר: אני רוצה לשאול את מנהלת אגף הפעלה ורישוי.

ישראל אייכלר: מה שעובר כחוט השני בכל התלונות זה העניין של הפיקוח על דילוגי נסיעות שבעיני זה דבר חמור מאוד.

ישראל אייכלר: אני ארצה שכאשר את תדברי, תתייחסי לנקודה הזאת יותר בהרחבה כי זה עלה גם בדיונים קודמים.

ישראל אייכלר: את סיימת?

<אתי פרימט: לא.

<אתי פרימט: יש לי עוד דברים.

ישראל אייכלר: יש כאן תלונה על כרטיס הרב קו.

ישראל אייכלר: מה זה?

<אתי פרימט: תלונה לגבי כרטיס הרב קו.

<אתי פרימט: באזורי יהודה ושומרון ובאשדוד הנהגים לא מאפשרים להשתמש בכרטיס הרב קו ככסף מצטבר.

<אתי פרימט: זאת אומרת, להטעין אותו.

<ארז לבחר: ערך צבור.

<אתי פרימט: ערך צבור שבעצם נותן את ההנחה של הסטודנטים.

ישראל אייכלר: למה?

<אתי פרימט: הם לא נותנים את האפשרות להשתמש בערך צבור.

<אתי פרימט: כל מה שאני אומרת, אלה תלונות של הסטודנטים וגם אני מרגישה את זה.

<אתי פרימט: אני מדברת על יהודה ושומרון ואשדוד.

<אתי פרימט: אפיקים.

<אתי פרימט: הם אומרים שאין הסדר.

<אתי פרימט: זאת אומרת, סטודנטים שיש להם הנחה, הסטודנטים לא יכולים ליהנות מהזכויות האלה.

<אתי פרימט: הם משלמים מחיר כפול.

<אתי פרימט: זאת אומרת, מחיר מלא, כאילו הם אזרחים רגילים.

<אתי פרימט: הסטודנטים לא יכולים, הם מחליפים שלושה אוטובוסים.

ישראל אייכלר: הנחת הסטודנט לא מוכרת להם?

<אתי פרימט: לא מוכרת להם בכלל.

<ארז לבחר: ברב קו.

<אתי פרימט: ברב קו.

<ארז לבחר: בן אדם בא להטעין ברב קו בשלושים שקלים.

<אתי פרימט: הם צריכים לשלם במזומן.

ישראל אייכלר: למה אי אפשר?

<אתי פרימט: אין להם הסבר.

<נעה אבירם: אני בודקת.

<נעה אבירם: אני לא מכירה את זה.

ישראל אייכלר: אולי תהיה לנו תשובה בהמשך הדיון הזה.

<אתי פרימט: יש עוד משהו.

<אתי פרימט: סטודנטים מתלוננים על כך שיש קו עם אותו מספר שבעצם הולך למקומות שונים.

<אתי פרימט: זאת אומרת, הרבה פעמים יש לדוגמה את קו 70, הוא מגיע לתל השומר, מגיע לתחנה המרכזית ואומרים שאין עדכון על כך.

<אתי פרימט: זאת אומרת, אלה שרוצים להגיע לתחנה המרכזית, מגיעים למקום אחר.

ישראל אייכלר: את שואלת למה הוא מסיים באמצע הדרך.

<אתי פרימט: למה הוא מסיים באמצע הדרך.

<אתי פרימט: יש גם את קו 61 שנוסע באופן סיבובי, בכל רמת גן, ויש מצבים, יש ימים, יש שעות מסוימות שבעצם הוא לא עושה את העיקוף הזה.

<אתי פרימט: הוא מסיים, התחנה הסופית היא באיזשהו מקום ברמת גן.

ישראל אייכלר: תודה רבה לך.

ישראל אייכלר: נעבור לאוניברסיטת תל אביב.

ישראל אייכלר: אני מניח שהמצב קצת דומה.

חנין זועבי: אם אפשר להתייחס.

ישראל אייכלר: נכון.

ישראל אייכלר: סליחה, חברת הכנסת זועבי ביקשה לדבר.

ישראל אייכלר: בבקה.

חנין זועבי: אני חושבת שהנושא הזה הוא מאוד חשוב כי בסופו של דבר בעיות אלו באות על חשבון שעות הלימודים של הסטודנט.

חנין זועבי: לפעמים מפסידים הרצאה כדי לצאת ולתפוס את האוטובוס האחרון.

חנין זועבי: אני אתחיל בירושלים-נצרת.

חנין זועבי: יש לנו שני קווים בבוקר והקו האחרון בחזרה לנצרת ביום חמישי הוא בשעה 6:15.

חנין זועבי: כל אלה שיש להם הרצאות עד 6:00 לא יכולים לעלות על האוטובוס הזה וכל אלה שיש להם הרצאות אחרי 6:00, ויש הרבה שיש להם עד 8:00, או שמפסידים את ההרצאה או את האוטובוס.

ישראל אייכלר: את מדברת על הר הצופים?

חנין זועבי: כן.

ישראל אייכלר: גם טל דיבר על כך שאין מספיק אוטובוסים בשעות מאוחרות.

חנין זועבי: אני מדברת על התחבורה הבין-עירונית, לנצרת.

חנין זועבי: בתחילת שנת הלימודים או אפילו למשך השנה יש כאלה שעומדים לאורך כל הדרך מנצרת עד ירושלים ובחזרה מירושלים עד נצרת כי אין מספיק אוטובוסים.

חנין זועבי: מדובר בשעתיים או בשלוש שעות עמידה.

חנין זועבי: צריכים לא רק להסתפק באוטובוס אחד בשעות האלה אלא אולי צריכים לחשוב על אותן שעות, לא רק להוסיף שעות אחרי 6:00 אלא להוסיף גם קווים.

ישראל אייכלר: יש לך מושג כמה סטודנטים מנצרת לומדים בירושלים?

חנין זועבי: מספר מדויק, לא.

ישראל אייכלר: בערך.

ישראל אייכלר: סדר גודל.

חנין זועבי: אני לא יודע.

חנין זועבי: אני יכולה להעביר לך.

חנין זועבי: לא הבאתי אתי מספרים אבל אני יכולה.

ישראל אייכלר: אם את מדברת על נצרת-ירושלים, צריך לדעת בכמה מדובר ומתי.

חנין זועבי: לא רק נצרת.

חנין זועבי: לגבי טמרה והסביבה של טמרה, אין בכלל קו ישיר בין ירושלים לבין טמרה.

חנין זועבי: הם צריכים לקחת רכבת לחיפה, כל האזור הזה.

חנין זועבי: טמרה כשלעצמה היא עיר גדולה.

חנין זועבי: מסביב לטמרה יש את שפרעם וכל הסביבה הזאת ואין לך קווים ישירים בין הישובים הגדולים האלה לבין האוניברסיטה העברית ולכן הם נוסעים ברכבת לחיפה ובכך מכפילים את זמנם.

חנין זועבי: הבעיה להגיע לתחנה המרכזית מהכפרים האלה, מהצפון.

חנין זועבי: אם הם רוצים להגיע לתחנה המרכזית ומשם לאוניברסיטה, זה מצריך קווים אחרים פנימיים בתוך ירושלים.

חנין זועבי: צריך פעמיים בשבוע – ראשון בבוקר וחמישי בערב – לחשוב על קווי אוטובוס שממשיכים עד לאוניברסיטה, או מתחילים באוניברסיטה כי יש להם גם מזוודות.

חנין זועבי: לפחות פעמיים בשבוע, לחשוב על כך כדי שהסטודנט לא יצטרך ללכת לתחנה המרכזית אלא הקווים האלה יסיעו אותו מהאוניברסיטה עצמה.

<שלומית אבינוח קואולמן: מהקמפוס.

חנין זועבי: מהקמפוס עצמו.

ישראל אייכלר: בהערת ביניים אני יכול להגיד למשרד התחבורה שכל הרעיון של תחבורה ציבורית מקרית כזאת מתאים לערים, מתאימה לבין-עירוני כשיש זרימה שוטפת אבל נוסעים כמו הסטודנטים, יכול להיות שהחברות צריכות להיות בקשר עם האוניברסיטה ולהתאים את משלוח האוטובוסים לגמר הרצאות או לגמר הלימודים, לזמנים בהם נוסעים כי יכול להיות שאתם תריצו סתם אוטובוסים במשך היום והסטודנטים יהיו בשיעורים והאוטובוס נוסע ריק.

ישראל אייכלר: לעומת זאת, כשמשתחררת קבוצת סטודנטים, לא משנה מתי, אולי כדאי שיהיה לכם אנשים עם קשרי קהילה עם הסטודנטים כדי לדעת מתי להתאים את השעות לפי השיעורים, לפי הלימודים ולפי המרחקים.

חנין זועבי: בדיוק.

חנין זועבי: הבעיה הזאת חוזרת על עצמה גם מאזור הצפון לאוניברסיטת תל אביב.

חנין זועבי: הסטודנטים מאזור של טמרה ואזור הצפון נוסעים ברכבת לחיפה ומשם ממשיכים לתל אביב דרום.

חנין זועבי: מרהט ניתן לנסוע לאוניברסיטת בן גוריון אבל אין תחבורה ציבורית בכלל.

<נעה אבירם: זה לא מדויק.

<נעה אבירם: קו 450 של חברת גלים נוסע בין רהט לבאר שבע.

<נעה אבירם: זה קו תדיר ביותר.

חנין זועבי: מרהט?

<נעה אבירם: כן.

<נעה אבירם: כל חצי שעה.

חנין זועבי: נאמרו לי שיש מוניות שירות והמחירים יקרים.

חנין זועבי: את אומרת שיש ברהט.

<נעה אבירם: כן.

<נעה אבירם: יש גם את קו 10.

חנין זועבי: וזה קו תדיר?

<נעה אבירם: כן.

חנין זועבי: בסדר.

חנין זועבי: טוב שנרשום את זה בפרוטוקול.

<נעה אבירם: אם יש ביידוע של זה, צריך לטפל בזה.

חנין זועבי: יש בעיה כללית למכללות רופין, תל חי וספיר.

חנין זועבי: רוב המקומות בסביבה, קשה להגיע למכללות האלה.

חנין זועבי: צריכים להשתמש בשלושה קווים כדי להגיע למכללות האלה בשל היעדר תחבורה ציבורית.

חנין זועבי: אני עכשיו אולי לא מדייקת ואני אומר מה שמסרו לי.

חנין זועבי: בחלק מהמקומות האלה, לגבי המכללות האלה, יש תדירות נמוכה, אולי של פעם ואולי פעמיים ביום.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ישראל אייכלר: חשוב מאוד שהעלית את הנושא הזה.

ישראל אייכלר: יכול להיות שאולי צריך את התחבורה הציבורית לעשות יותר ממוקדת ופחות מקרית.

ישראל אייכלר: יש מגמה כזאת כבר הרבה שנים.

ישראל אייכלר: זה לא כמו פעם שהיה אוטובוס והיית צריך לתאם את עצמם.

ישראל אייכלר: היום הם עושים סקרים ובודקים את הצרכים מול התכניות.

ישראל אייכלר: חשבתי שתדברי על הרכבת הקלה מנצרת לחיפה שצריך לזרז אותה, אבל זה לא נושא של סטודנטים בלבד.

חנין זועבי: זה לא כל כך נצרת.

חנין זועבי: זה מעפולה.

ישראל אייכלר: אוניברסיטת תל אביב, בבקשה.

<שלומית אבינוח קואולמן: נציג תל חי ביטל ברגע האחרון את ההשתתפות שלו.

<שלומית אבינוח קואולמן: שמו עוז אלהרר והוא ביקש להעלות שלוש נקודות בנושא שלהן פנינו למשרד התחבורה ויש לי גם תשובה.

<שלומית אבינוח קואולמן: בטי תעלה על הנושא.

<שלומית אבינוח קואולמן: דברי קודם על תל חי ואחר כך על תל אביב.

<בטי אלברט: עוז שלח כדי שנעלה את זה.

ישראל אייכלר: כדי שהפרוטוקול יבין, מה הקשר בין תל חי לתל אביב?

<שלומית אבינוח קואולמן: אין שום קשר.

<שלומית אבינוח קואולמן: פשוט הסטודנט לא יכול להגיע.

ישראל אייכלר: אחד הדברים עליו דיברו השבוע בוועדת הכנסת היה על הדבר המוזר לפעמים כאשר חבר כנסת מכין גם שאלה וגם הצעת חוק וגם כל מיני דברים ומי שעולה, זה שר שאומר שהוא לא מכיר את החומר, הוא שר אחר אבל ביקשו ממנו ממזכירות הממשלה לומר שזאת תשובת המשרד והוא מתחיל להקריא את התשובה.

ישראל אייכלר: אתם לא תעשו את זה כך כאן כי הבעיות של הסטודנטים בדרך כלל הן אותן בעיות אלא שהמיקום שונה.

<בטי אלברט: הטענה הראשונה שהייתה לעוז היא בנוגע להתאמת הזמנים, בנוגע לשעות השיעורים.

<בטי אלברט: הוא מדבר על כך שנכון שיוצאים קווים אלא שהקווים לא רלוונטיים כי הם יוצאים או אחרי שעות השיעור או הרבה לפני כך שאין מי שישתמש בהם והקווים אצלם ריקים.

<בטי אלברט: טענה שנייה היא בנוגע לקווים שיוצאים דרך כביש 90 ומגיעים לצומת שלשמאלם תל חי ולימינם קריית שמונה.

<בטי אלברט: במקום להתחשב בסטודנטים ולפנות פנייה שתיקח בסך הכול שבע דקות - - -

<שלומית אבינוח קואולמן: האוטובוס נכנס לקריית שמונה ואז לסטודנטים זה מאריך את הדרך.

<בטי אלברט: יש כאן עיכוב של בסביבות חמישים דקות לעומת עיכוב של שבע דקות לשאר הנוסעים, מה גם שלדעתו זה יותר הגיוני שיסיימו בתחנה המרכזית.

<בטי אלברט: אני ממש מתנצלת, אבל אני לא מכירה את האזור.

ישראל אייכלר: את לא צריכה להרגיש לא נוח.

ישראל אייכלר: יש לנו כאן את המכתב ואנחנו יכולים להתייחס אליו.

<בטי אלברט: נקודה שלישית היא המצוקה של מעין ברוך ובית הלל.

<בטי אלברט: אלה שני קיבוצים שאין אליהם כלל תחבורה ציבורית וגם אם התחבורה הציבורית עוברת שם, היא לא יכולה לעלות על הכביש המהיר.

<בטי אלברט: עלתה איזושהי בקשה שהם יעשו איזושהי כניסה של משהו כמו קילומטר וחצי כדי להיכנס ולאסוף אותם ממקום בטוח ומשום מה הם לא הגיעו להסכמה.

<בטי אלברט: מדובר כאן באמת בסכנת נפשות של ממש כי הם מתניידים בטרמפים.

<בטי אלברט: אני לא חושבת שזה המקום לבחורה לתפוס טרמפים.

<בטי אלברט: זו לא חוויה נעימה וגם היה להם מקרים של אונס בעקבות הסיפור הזה.

<שלומית אבינוח קואולמן: עכשיו תעברי לנושא תל אביב.

<בטי אלברט: אני רוצה לומר קודם את הטענות העיקריות ואחר כך להרחיב.

<בטי אלברט: הטענה הראשונה היא בעיות של תחבורה ציבורית מרכבת האוניברסיטה לקמפוס עצמו.

<בטי אלברט: מדובר בהליכה של משהו כמו 25 דקות לבן אדם בריא או להתנייד בתחבורה ציבורית שזו נסיעה של משהו כמו חמש דקות.

<בטי אלברט: הבעיה היא שהתחבורה היא לא סדירה.

<בטי אלברט: על זה אני ארחיב בהמשך.

<בטי אלברט: הבעיה השנייה היא התחבורה הציבורית של סטודנטים שגרים בתוך הגוש.

<בטי אלברט: באופן מגוחך זה לוקח להם משהו כמו שעה וחצי לפחות לפני מתחיל השיעור.

<בטי אלברט: אני מבחינתי מנתניה לוקח לי חצי זמן מזה.

<בטי אלברט: למישהו שהיה מגיע ברכב, זה היה לוקח לו עשרים דקות אבל כאן לוקח לו להגיע שעה וחצי.

<בטי אלברט: זה פשוט עניין של סנכרון בין קווים.

<בטי אלברט: גם על זה אני ארחיב.

<בטי אלברט: עוד הצעה לייעול שעלתה היא עניין של עונתיות בצורכי הסטודנטים.

<בטי אלברט: גם זה משהו בו נגענו בנוגע לתקופות מבחנים והארכה של שעות מסוימות.

<בטי אלברט: אני אתחיל בנקודה הראשונה.

<שלומית אבינוח קואולמן: יש לך חמש דקות לכל היותר.

<בטי אלברט: הנקודה שהכי כואבת לסטודנטים היא הסיפור של רכבת האוניברסיטה אל הקמפוס עצמו.

<בטי אלברט: הם טוענים שהתחבורה הציבורית לגמרי לא עונה על הצרכים שלהם והם מגדירים את זה כאיזשהו סיוט של ממש בבקרים.

<בטי אלברט: הבעיה היא שאין סנכרון וגם אם יש אוטובוס, הוא יוצא באיחור והוא יוצא עמוס, ואני מכירה את זה אישית.

<בטי אלברט: אוטובוס חנוק ומלא עד אפס מקום וזאת לא דרך בטוחה להתנייד בה.

<בטי אלברט: כשיצא לי לדבר עם סטודנטים לקראת ישיבת הוועדה, הם סיפרו לי שיש איזושהי חוויה שחוזרת על עצמה בכל בוקר שהם עולים בעלייה של הרכבת ורואים את האוטובוסים יוצאים אחד אחרי השני, כך שהפספוס הוא ממש של שתי דקות אבל זה גורם להם לאחר לשיעורים ברמה של בין עשרים דקות לארבעים דקות וחבל להתחיל כך את הבוקר.

ישראל אייכלר: את רוצה להגיד שאין סנכרון בין יציאת האוטובוסים לרכבת.

<נעה אבירם: שמונה נסיעות רכבת בשעה.

<נעה אבירם: קווים עירוניים תדירים שחלקם יוצאים כל ארבע-חמש דקות.

<נעה אבירם: הנושא של תזמון כאן הוא בכלל לא משהו.

<נעה אבירם: כשאנחנו מתזמנים, אנחנו מתזמנים היכן שיש תדירויות נמוכות.

<נעה אבירם: אם יש שמונה רכבות בשעה, בסופו של דבר מישהו יחכה טיפה יותר ומישהו יחכה טיפה פחות ומישהו יראה את האוטובוס חולף על פניו ותוך דקות ספורות יהיה לו אוטובוס אחר.

<בטי אלברט: מדובר כאן על אוטובוס שנאמר שהוא יוצא בעשרים ל- והוא יוצא בעשרה ל-.

ישראל אייכלר: זה נושא אחר.

ישראל אייכלר: את דיברת כאן על חוסר סנכרון בין הגעת הרכבת לאוטובוסים.

ישראל אייכלר: אומרת נעה אבירם שהזרימה היא כל כך שוטפת גם של האוטובוס וגם של הרכבות שבכל רגע, אם אין לו את האוטובוס הזה, יהיה לו את האוטובוס הבא.

<שלומית אבינוח קואולמן: היא מדברת על הגעה לאוניברסיטה.

<שלומית אבינוח קואולמן: את מדברת על הגעה לקמפוס, לא מהרכבת.

<בטי אלברט: הרכבת מגיעה בשעות השפל, מגיעה לתחנת האוניברסיטה שמונה פעמים בשעה.

<בטי אלברט: קווים בין הרכבת לאוניברסיטה, יש תדירות משולבת גבוהה.

<בטי אלברט: אני אומרת שיכול להיות שסטודנט רואה את האוטובוס חולף על פניו, השאלה מתי האוטובוס הבא ובתדירויות עירוניות של הקווים האלה שהם קווים משמעותיים, זמני ההמתנה אמורים להיות קצרים.

<בטי אלברט: שוב, אם את מעלה כאן עניין של מה שאנחנו קוראים אי ביצועים, זה כבר נושא אחר אבל ביקש יושב ראש הוועדה ואני ארחיב אליו.

<בטי אלברט: יכול להיות שמה שיפתור את זה, זה באמת תדירות יותר גבוהה כי את יכולה לשים לב שאוכלוסייה לא חסרה ואפשר למלא עוד כמה אוטובוסים.

<בטי אלברט: היום התדירות מאוד גבוהה.

<בטי אלברט: יכול להיות שיש פער בין התדירות שאמורה להיות לבין הביצוע.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

חנין זועבי: את עדיין מדברת על תל אביב?

<בטי אלברט: אני מייצגת את תל אביב.

<בטי אלברט: גם מי שבסופו של דבר בוחר ללכת ברגל, זאת לא נחלת הכלל, לא כולם יכולים לעשות הליכה כזאת.

ישראל אייכלר: מה מרחק ההליכה.

<בטי אלברט: 25 דקות פחות או יותר ברגל וזה לא תוואי שהוא בטיחותי.

<שלומית אבינוח קואולמן: מה את רוצה לומר לגבי קו 13?

<בטי אלברט: כמו שאר הקווים, אנשים שגרים בגוש דן פשוט מתייאשים בבקרים.

<בטי אלברט: זאת נסיעה שאמורה לקחת לא יותר מעשרים דקות והיא לוקחת שעה וחצי.

<בטי אלברט: מה שיכול לפתור את זה, זה קודם כל סנכרון ותדירות יותר גבוהה של קווים כי באמת חבל, יש כמות מאוד מאוד גדולה של סטודנטים שבסופו של דבר לא ממצים את הפוטנציאל של התחבורה הציבורית ומתניידים ברכבים פרטיים.

<בטי אלברט: זו חוויה לא נעימה גם לתשתיות העירוניות בגוש דן וגם לסטודנטים עצמם כי אם אתה מחשב את העלויות של ביטוח לנהג חדש, נהג צעיר ואחזקה של רכב תוך כדי לימודים, זה לא משהו שכל אחד עומד בו.

ישראל אייכלר: יש עוד נקודה שרצית להעלות?

<בטי אלברט: כן.

ישראל אייכלר: עונתיות.

<בטי אלברט: בנוגע לזה, אם אפשר להרחיב.

ישראל אייכלר: אי אפשר להרחיב.

ישראל אייכלר: רק לקצר.

<בטי אלברט: נקודה אחרת זו העונתיות.

<בטי אלברט: יש תלונות, במיוחד בתקופה האחרונה שזו תקופת המבחנים של סטודנטים, השעות של המעבדות למשל או של הספריות שהם צריכים להיעזר בהם כדי ללמוד, לא תואמות את הקווים האחרונים שיוצאים.

ישראל אייכלר: היא אומרת בעונות מסוימות להתאים את תדירות האוטובוס לפי המבחנים של הסטודנטים שהם ידועים מראש.

ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לך.

ישראל אייכלר: חברת הכנסת זועבי, את רוצה להשלים בעניין תל אביב.

חנין זועבי: כן.

חנין זועבי: להשלים כי קיבלנו המון תלונות דווקא על אוניברסיטת תל אביב ויש לי כאן ארבע נקודות.

ישראל אייכלר: לא נספיק לשמוע ארבע נקודות.

ישראל אייכלר: תבחרי אחת.

חנין זועבי: בסדר.

חנין זועבי: כמו שאמרתי, קווים ישירים בין שפרעם, טמרה וכפר יאסיף לאוניברסיטת תל אביב.

חנין זועבי: דבר שני, מה שאת אמרת, סטודנטים שגרים ביפו, בגלל העלות של השכירות, מאות סטודנטים גרים ביפו ובדרום תל אביב ולוקח להם שעה וחצי להגיע לאוניברסיטה כאשר מי שגר רחוק מתל אביב, לוקח לו פחות זמן.

חנין זועבי: צריכים ספציפית לפתור את הבעיה של אלה שגרים ביפו ושיהיה קו ישיר בין יפו ודרום תל אביב לאוניברסיטה.

חנין זועבי: נקודת שילוט.

חנין זועבי: הסטודנטים שרוצים לעדכן את כרטיס הרב קו, אין להם נקודת שירות בתוך תל אביב.

חנין זועבי: נדמה לי שיש נקודת שירות בתוך אוניברסיטת חיפה.

ישראל אייכלר: יש באוניברסיטת תל אביב?

חנין זועבי: אין באוניברסיטת תל אביב.

חנין זועבי: הסטודנטים צריכים תחנת שירות לאוטובוס שלהם.

חנין זועבי: אלה התלונות שלהם ואני לא חושבת שהם מייצרים תלונות.

חנין זועבי: זו בעיה אמיתית שלהם.

חנין זועבי: הם צריכים נקודת שירות בתוך האוניברסיטה.

ישראל אייכלר: כמה סטודנטים יש באוניברסיטת תל אביב?

<בטי אלברט: קשה לי לענות כרגע.

<בטי אלברט: אני יכולה לבדוק.

חנין זועבי: המחירים.

חנין זועבי: לא דיברת על מחירים.

ישראל אייכלר: באוניברסיטה העברית יש נקודת שירות?

ישראל אייכלר: לא.

חנין זועבי: זו בעיה.

חנין זועבי: זה צורך של הסטודנטים.

חנין זועבי: נקודת שירות בתל אביב.

חנין זועבי: הבעיה האחרונה שאני רוצה להציג כאן היא הבעיה של המחירים.

חנין זועבי: מי שצריך כל יום לנסוע ללמוד בתל אביב, מוציא חמישים שקלים ליום.

חנין זועבי: מדובר על אלף שקלים בחודש לסטודנט.

ישראל אייכלר: אחרי ההנחה לסטודנט?

חנין זועבי: כן.

<קריאה: תלוי מה המרחק.

חנין זועבי: אלף שקלים בחודש.

חנין זועבי: זאת לא הנחה וזה לא מחיר לסטודנט וזה עושה את ההשכלה הגבוהה למוצר שהוא לא בר השגה לסטודנטים האלה ויש הרבה שלא יכולים לשלם אלף שקלים בחודש לנסיעה.

חנין זועבי: הבעיה של המחירים היא בעיה שצריך לפתור אותה.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ישראל אייכלר: תוך רבע שעה חייב לסיים את הדיון.

ישראל אייכלר: אני רוצה תשובות גם מאגד וגם ממשרד התחבורה.

ישראל אייכלר: אני נותן את רשות הדיבור לרותם קוגל מאגודת הסטודנטים.

<שלומית אבינוח קואולמן: ממש דברים שלא נאמרו.

ישראל אייכלר: רק דבר שלא נאמר.

ישראל אייכלר: לאחר מכן בר זהר זונשיין מהתאחדות הסטודנטים.

<בר זהר זונשיין: אני אשמח להתחיל.

<שלומית אבינוח קואולמן: רותם, את מוכנה לוותר?

<רותם קוגל: כן.

<בר זהר זונשיין: אני מהתאחדות הסטודנטים הארצית.

<בר זהר זונשיין: תודה על זכות הדיבור.

<בר זהר זונשיין: אני אתחיל בזה שבשנים האחרונות אנחנו מגדילים את הפעילות שלנו בתחום התחבורה הציבורית עשרות מונים לעומת העבר.

<בר זהר זונשיין: אנחנו גם עוזרים מאוד לכל האגודות ועובדים בשיתוף פעולה עם כולן.

<בר זהר זונשיין: בסימסטר הקרוב אנחנו מתחילים פרויקט שנקרא מהיר לקמפוס בשיתוף עם משרד התחבורה שהולך לעשות סקר בשישה קמפוסים בעייתיים במיוחד כמו תל חי, רופין שאי אפשר להגיע אליה בלי רכב פרטי.

<בר זהר זונשיין: בסוף הסימסטר אנחנו נגיש המלצות לשיפורים אותם אנחנו רוצים.

<בר זהר זונשיין: בנקודה הזאת אני גם אומר לכל הנציגים כאן שלדבר עם הנהלות האוניברסיטאות זה מעולה אבל חייבים לדבר גם עם איגודי הסטודנטים שהם מכירים את הבעיות על בשרם.

<בר זהר זונשיין: בלי קשר אתם, זה פשוט לא יעבוד ויחזרו אותן תלונות שנה אחר כך.

<בר זהר זונשיין: חוץ מזה, אנחנו גם מקדמים מלגות לשיפור התחבורה הציבורית מול משרד התחבורה.

<בר זהר זונשיין: יש שם קצת קשיים בירוקרטיים אבל אנחנו נתגבר עליהם בקרוב.

ישראל אייכלר: מה זה נקרא מלגות לשיפור התחבורה הציבורית?

ישראל אייכלר: לחברות?

<בר זהר זונשיין: גם.

<בר זהר זונשיין: יש מחסור ענק של נהגי אוטובוסים בארץ ואנחנו רוצים להציע מלגת לימודים מלאה למי שילך ויעשה את זה כעבודת סטודנט בתנאים שיתאימו לסטודנטים כולל הכשרה מקוצרת.

<בר זהר זונשיין: אנחנו קצת נתקעים בבעיות בירוקרטיות של מימון אבל אנחנו כנראה נצליח לקדם את זה בשנה הקרובה.

ישראל אייכלר: מאוד חשוב כי יש מחסור עצום בנהגי אוטובוס.

<בר זהר זונשיין: אנחנו מרגישים את זה על בשרנו, במיוחד בירושלים.

<שלומית אבינוח קואולמן: דבר לגבי הבין-תחומי.

<בר זהר זונשיין: אני אגיע לנקודות הנקודתיות כי בסוף יש כאן הרבה קמפוסים שלא מיוצגים.

<בר זהר זונשיין: מכללת גליל מערבי.

<בר זהר זונשיין: קו 271, חיפה-נהריה, המכללה היא בעכו.

<בר זהר זונשיין: הקו עוצר בעכו.

<בר זהר זונשיין: היה עובר שישים פעמים ביום ועוצר שם.

<בר זהר זונשיין: עשו שם איזושהי הפרדה מפלסית והיום הוא עוצר במכללה רק חמש פעמים מכיוון צפון ועשר פעמים מכיוון דרום.

<בר זהר זונשיין: כל הסטודנטים שם בבעיה.

<בר זהר זונשיין: מקו שעוצר שישים פעמים, ירד ל-15 פעמים.

<בר זהר זונשיין: מעבר לזה, האוטובוסים שעוצרים לא מסומנים.

<בר זהר זונשיין: יש כאוס ואנשים מחכים בתחנה, עולים, שואלים, וזה יוצר עוד עיכובים.

<בר זהר זונשיין: אנחנו מבקשים, ראשית, להחזיר את התדירות למה שהיה או לפחות להגדיל אותה עד כמה שניתן.

<בר זהר זונשיין: אני מדבר על קו 271, ולעשות איזשהו סימון, אולי 271א או משהו כזה.

<בר זהר זונשיין: העלינו את הנקודות כמה פעמים אבל לא יזיק להעלות אותן שוב ושוב.

<בר זהר זונשיין: נפתח קו רכבת העמק, שזה מצוין ומבורך אבל מכללת אורנים לא זכתה לקו מתחנת הרכבת למכללת אורנים.

<בר זהר זונשיין: הדבר היחיד שיש לה זה קו שעוצר בערך 800 מטרים מהכניסה המרכזית בעלייה תלולה מאוד וזה בעצם לא עוזר לאף אחד.

<בר זהר זונשיין: אלה הנקודות שרציתי להעלות.

<שלומית אבינוח קואולמן: תתייחסי לקטע של הרכבת.

<רותם קוגל: משנת 2012 אנחנו נמצאים בקשר עם רכבת ישראל לגבי שאטל שמסיע סטודנטים מתחנת הרכבת לבין-תחומי.

<רותם קוגל: זה פרויקט שהוא מאוד מאוד מצליח.

<רותם קוגל: יש לי כאן נתונים.

<רותם קוגל: בעצם הבין-תחומי מונה מעל 6,000 סטודנטים והוא גדל כל שנה.

<רותם קוגל: בשנה הבאה כבר יהיו 7,000 סטודנטים עם מעל 1,500 עובדים.

<רותם קוגל: השאטל הזה עובד גם בגלל פרסום טוב, גם בגלל שירות טוב וגם בגלל שאנחנו כאגודה מפעילים אותו.

<רותם קוגל: הבעיה בשאטל הזה היא שהוא פלסתר.

<רותם קוגל: רכבת ישראל לא מתכוונת להפעיל את השאטל הזה.

<רותם קוגל: זה תקציב מאוד גבוה גם בשביל רכבת ישראל וגם בשבילנו.

<רותם קוגל: אנחנו מתחלקים בתקציב הזה למען הסטודנטים.

<רותם קוגל: כמו שאמרתי, הוא לגמרי פלסתר.

<רותם קוגל: חייבים למצוא לו פתרון ציבורי, אוטובוס שהוא ציבורי.

<רותם קוגל: יש אוטובוסים שיוצאים מתחנת הרכבת.

<רותם קוגל: אגב, אני רוצה להגיד שמדובר בתחנה שהיא מצוינת לסטודנטים כי מבחינת נסיעה אלה שמונה דקות מהרכבת לבין-תחומי או חצי שעה הליכה שזה לא רלוונטי.

ישראל אייכלר: מי מממן את השאטל הזה?

ישראל אייכלר: באוניברסיטת אחרות יש שאטלים?

<בר זהר זונשיין: לפעמים.

<בר זהר זונשיין: בדרך כלל זה בתשלום של העירייה.

<בר זהר זונשיין: למשל האקדמית תל אביב-יפו, העירייה עכשיו יוצאת עם איזשהו פרויקט.

ישראל אייכלר: הרצליה לא נותנת?

<רותם קוגל: לא.

<רותם קוגל: במקרה שלנו אנחנו מתחלקים בתקציב הזה עם הרכבת כשהרכבת נותנת כמובן סכום גבוה יותר.

<רותם קוגל: הרכבת השנה הורידה את הסכום, הורידה באופן משמעותי את התקציב.

ישראל אייכלר: את ההשתתפות שלה.

<רותם קוגל: כן.

<רותם קוגל: לכן כמות השאטלים ירדה וכבר הסטודנטים מרגישים את הבעייתיות.

ישראל אייכלר: אולי זה הזמן לתת את רשות הדיבור לנציג הרכבת.

ישראל אייכלר: דן לנדאו.

<דן לנדאו: אני אומר משהו עקרוני ומשהו ספציפי.

<דן לנדאו: הדבר העקרוני הוא שבתחנות מהסוג של הרצליה, כלומר, שיש בהן את ההצדקה ואת ההיתכנות לקו מזין, קו מיוחד, שאטל, זה יכול להיות מול מקום עבודה, מול מקום לימודים וכולי ברחבי הארץ, אנחנו עושים את הדבר הזה.

<דן לנדאו: אבל זאת לא באמת המשימה שלנו.

<דן לנדאו: היכולת שלנו מוגבלת.

<דן לנדאו: אנחנו בעצם נכנסים כאן לתוך התחום של מפעילי התחבורה הציבורית, מפעילי האוטובוסים.

ישראל אייכלר: גם אתה מפעיל.

<דן לנדאו: בדיוק.

<דן לנדאו: אנחנו עושים סוג של סטאט-אפ, רואים שזה עובד טוב.

<דן לנדאו: הרבה פעמים משרד התחבורה והמפעיל המקומי, הרבה פעמים זה קורה כשמתחדש מפעיל, אז הם לוקחים את זה על עצמם.

<דן לנדאו: המפעיל לוקח את זה על עצמו.

<דן לנדאו: הוא רואה שיש היתכנות.

<דן לנדאו: משרד התחבורה רואה שיש הצדקה, רואים את נתוני הנסיעות והם לוקחים את זה.

<דן לנדאו: אנחנו לא באמת יכולים על פני שנים רבות להחזיק את הדבר הזה וזאת דוגמה מצוינת.

<דן לנדאו: אנחנו זיהינו את האפשרות לעזור ואנחנו עושים את זה בסדר גודל של 300 אלף ויותר שלקים לשנה.

<דן לנדאו: זה סוג של תקציב שאנחנו לא יכולים לאורך זמן להחזיק אותו.

ישראל אייכלר: 300 אלף בשנה לשאטל אחד.

<דן לנדאו: כן.

<דן לנדאו: רק הקו הזה.

ישראל אייכלר: זה נכון שהרכבת לא יכולה.

ישראל אייכלר: משרד התחבורה צריך לחשוב על זה.

<דן לנדאו: נכון.

<דן לנדאו: משרד התחבורה נכנס ומפעיל שם.

ישראל אייכלר: או הרשות המקומית.

ישראל אייכלר: אני לא יודע מי.

<שלומית אבינוח קואולמן: משרד התחבורה מפעיל את קו 8.

<נעה אבירם: יש את קו 8 ואת קו 39.

<רותם קוגל: אני ארחיב.

<רותם קוגל: יש את קו 8 ואת קו 39.

<רותם קוגל: הם יוצאים פעם בארבעים דקות ומסתובבים בכל העיר.

<רותם קוגל: לוקח יותר מעשרים דקות להגיע לבין-תחומי מהרכבת עם הקווים האלה.

ישראל אייכלר: נעה אבירם מנהלת את כל הארץ ואם אנחנו ניכנס לכל שאטל לדיון אתה, לא נספיק לתת לה לדבר.

<רותם קוגל: היה לי חשוב להציג שכרגע הקווים הקיימים הציבוריים - - -

ישראל אייכלר: היה לה חשוב להציג שיש קו, היה לה חשוב להציג שזה ארבעים דקות ושני הדברים הוצגו.

ישראל אייכלר: יש לך עוד מה לומר לגבי הרכבת בכללי?

<דן לנדאו: רק להשלים את האמירה הכללית.

<דן לנדאו: כאשר מדובר על שאטלים, יש תמיד את התחרות בין שתי אוכלוסיות, האוכלוסייה הספציפית והאוכלוסייה שמתגוררת לאורך הקו.

<דן לנדאו: זאת בעצם ההתלבטות של משרד התחבורה תמיד, מה עדיף, האם עדיף לעשות שאטל עבור תלמידי הבין-תחומי או שיהיה כאן קו ציבורי שייקח קצת יותר זמן אבל ישרת את כל האזור.

<דן לנדאו: ההתלבטות הזאת היא מחוץ לתחום שלנו.

<דן לנדאו: אנחנו נכנסים, כמו שהגדרת את זה יפה, כפלסתר.

<דן לנדאו: לגבי אוניברסיטת תל אביב, אני רק יכול לומר שתחנת האוניברסיטה היא תחנה שבמובהק לא יהיו בה שאטלים ואין טעם לעשות שם סנכרון.

<דן לנדאו: הסנכרון בין רכבת לבין אוטובוס זה דבר שמתקשים בו בכל העולם.

<דן לנדאו: זה קל היכן שאותה חברה מפעילה את שני הגורמים הללו.

<דן לנדאו: אצלנו בדרך כלל זה לא המצב.

<דן לנדאו: באוניברסיטת תל אביב, בתחנה שם עוברים כל כך הרבה אוטובוסים וכל כך הרבה רכבות, שזה לא יקרה.

<דן לנדאו: העליתם את נושא המדרגות הנעות?

<דן לנדאו: זה נפתר.

<דן לנדאו: בסדר.

ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לדן לנדאו.

ישראל אייכלר: הייתי רוצה לשבת אתך שעה שלמה ולא רק על הרכבת, אבל עכשיו אנחנו בסיום הישיבה.

ישראל אייכלר: הייתי רוצה לשמוע את נעה אבירם, למרות שהייתי רוצה לשמוע את אגד.

ישראל אייכלר: אתם רוצים לדבר לפני נעה?

<ארז לבחר: אפשר לציין שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה.

חנין זועבי: רשמתם את מה שאמרנו?

<ארז לבחר: זה רשום.

ישראל אייכלר: הפרוטוקול יועבר אליהם.

<ארז לבחר: חלק מהדברים לא קשורים לאגד.

<קריאה: רוב הדברים שאמרת לא קשורים לאגד.

ישראל אייכלר: אני רוצה לומר כוועדה לפניות הציבור, גם כיושב ראש הוועדה וגם כמנהלת הוועדה, שארז לבחר ויעקב כהן ואופיר יחזקאל יום יום בקשר עם הוועדה בקשר לבעיות התחבורה.

ישראל אייכלר: אני לא יודע אם זה סימן ליותר בעיות או סימן ליותר פתרונות אבל הם עובדים בשיתוף פעולה מלא.

ישראל אייכלר: נעה אבירם, משרד התחבורה, התשובות שלך חשובות לכל מה שהועלה כאן.

<נעה אבירם: חשוב לי לתת רקע לדברים.

<נעה אבירם: כמו שנאמר, משרד התחבורה פועל בצורה מאוד מאוד אינטנסיבית מול התאחדות הסטודנטים.

<נעה אבירם: אני שמחה גם להגיד שבדיונים שונים בוועדות אחרות ציינו את זה נציגי ההתאחדות, את הקשר ההדוק והפורה מול המשרד בכל הנושא של תחבורה ציבורית.

<נעה אבירם: בסקרים עליהם דובר, סקרים שנעשים במשותף עם המשרד, המכללות או המרכזים האקדמאיים עליהם סוכם, הם מרכזים שסוכם עליהם במשותף.

<נעה אבירם: אם מוצאים לנכון לטפל במוסד במרכז אחר, זה מול ההתאחדות ואין בעיה לקבל החלטה כזו אבל מוצע כרגע לעסוק בשבעה קמפוסים מסוימים ומשם מתחילה העבודה.

<נעה אבירם: אני אוסיף ואומר לצורך הדוגמה שמחר אתם יושבים עם מנכ"לית המשרד.

<נעה אבירם: זאת אומרת, יש כאן עבודה.

<שלומית אבינוח קואולמן: מי יושב עם המנכ"לית?

<בר זהר זונשיין: יושב ראש התאחדות הסטודנטים.

<נעה אבירם: חשוב לי להגיד שיש עבודה כל כך טובה מולם.

<שלומית אבינוח קואולמן: הנושאים שהועלו כאן מייצגים הרבה.

ישראל אייכלר: למשל לגבי הדילוגים, ההתאחדות לא יכולה לעזור בעניין הדילוגים.

<נעה אבירם: אני קודם כל מדברת ברמה של הצפת הידע.

<נעה אבירם: חבל שאנחנו צריכים לחכות ולהגיע לדיון כאן כשיש ערוץ תקשורת מאוד ישיר.

<שלומית אבינוח קואולמן: השאלה אם ערוץ התקשורת מייצג את כל המוסדות.

<נעה אבירם: יכול לענות על זה נציג ההתאחדות אבל ככל שאנחנו ביררנו ושאלנו, התשובה היא כן.

חנין זועבי: מה שהעליתי לגבי המחירים וקווים ישירים, זה קשור אליכם ולא לאגד?

<נעה אבירם: הכול.

חנין זועבי: מחירים, נקודת שירות, קווים ישירים.

חנין זועבי: הכול קשור אליכם?

<נעה אבירם: הכול קשור אלינו.

<נעה אבירם: אגד וכל מפעיל תחבורה ציבורית אחר מפעיל מתוקף רישיון שניתן לו ממשרד התחבורה.

ישראל אייכלר: המחיר נקבע על ידי משרד התחבורה.

<נעה אבירם: גם המחיר וגם המסלולים.

חנין זועבי: קו ישיר.

חנין זועבי: אגד לא יכולה לפנות בבקשה לפתוח קו ישיר כלשהו?

<נעה אבירם: היא תמיד יכולה להציע אבל בסוף ההחלטה היא שלנו.

חנין זועבי: כאשר יש דרישה, אתם חייבים להציע.

חנין זועבי: האם הצעתם מה שאנחנו אמרנו לגבי קווים ישירים בין אזור הצפון לאזור תל אביב?

ישראל אייכלר: חברת הכנסת זועבי, את חברת כנסת ותיקה.

ישראל אייכלר: משרד התחבורה הוא זה שקובע.

חנין זועבי: הדרישות יותר ותיקות ממני והבעיות יותר ותיקות ממני.

ישראל אייכלר: נכון.

חנין זועבי: אנחנו רוצים לדעת, בלי קשר אלי, על בעיות כאלה.

<נעה אבירם: מבירור ראשוני שלי, אנחנו לא מכירים את הבעיות שעלו כאן.

<נעה אבירם: הן גם לא הועברו בחומר אבל אנחנו כמובן נעשה עכשיו בדיקה לאור זה שהנושא הועלה.

ישראל אייכלר: יש לך משהו כתוב?

חנין זועבי: אני אביא משהו כתוב.

<נעה אבירם: נדבר קודם בגדול על הנושא של בקרה ואכיפה, הדילוגים ואי ביצועים.

<נעה אבירם: משרד התחבורה מפעיל מערך בשני מישורים.

<נעה אבירם: יותר נכון, בשלושה.

<נעה אבירם: האחד, מערך בקרה יזום על פעילות התחבורה הציבורית.

<נעה אבירם: היכן שנמצא שמפעיל חרג מהרישיון שלו או מההסכם שלו, המפעיל נקנס באותו סכום שסוכם עליו.

<נעה אבירם: זה אחר כך גם משפיע עליו בניקוד שלו במכרזים.

<נעה אבירם: זה כלי שהמשרד מפעיל.

<נעה אבירם: בנוסף היום מפעיל מתוגמל בהתאם למה שהוא ביצע.

<נעה אבירם: אם הוא לא ביצע, הוא לא מקבל על כך תגמול מהמשרד.

<נעה אבירם: דבר שלישי זה הנושא של פניות ציבור.

<נעה אבירם: כל תלונה שמגיעה אלינו למשרד וכוללת את הפרטים של איפה חיכיתי, מתי חיכיתי, באיזה כיוון, לאיזה קו, ופרטי המתלונן נכנסת לחקירה וככל שנמצא שהתלונה מוצדקת, גם זה מטופל מול המפעיל.

<שלומית אבינוח קואולמן: התהליך אורך חצי שנה.

<נעה אבירם: זה תהליך של חצי שנה בגלל שיש שם כמה מדרגים של אפשרויות ערעור.

<נעה אבירם: חוקית ומשפטית אנחנו לא יכולים לקצר את זה.

חנין זועבי: גם אחרי שאנחנו מעלים את זה כאן זה לוקח חצי שנה?

<שלומית אבינוח קואולמן: חצי שנה.

ישראל אייכלר: מול החברה, לקנוס אותה.

ישראל אייכלר: זה משהו אחר.

ישראל אייכלר: מישהו אמר לי שקנסתם בשבעים מיליון שקלים.

ישראל אייכלר: זה לא יכול להיות.

ישראל אייכלר: זה רק שבעה מיליון, נכון?

ישראל אייכלר: השנה.

<נעה אבירם: אלה הסכומים.

<נעה אבירם: אלה גם אי ביצועים וגם קיזוזים.

ישראל אייכלר: שבעים מיליון?

ישראל אייכלר: אמרתי שאם הייתם משקיעים את שבעים המיליון האלה במשרד התחבורה לשיפור תחבורה ציבורית ולא מחזירים את זה לכחלון שהוא אדם חביב מאוד, אבל נראה לי שזה חוזר אליו.

<נעה אבירם: אני שמחה להגיד שהחל מהשנה חלק מאותם תקציבים של מה שאנחנו קוראים פיצויים מסוכמים חוזר למשרד התחבורה ולא הולך לאוצר.

ישראל אייכלר: איזה חלק?

<נעה אבירם: עוד אי אפשר לדבר על סכומים כי אלה חלקים יחסיים וזה עם מצ'ינג.

ישראל אייכלר: אבל זה הפך להון עתק.

ישראל אייכלר: שבעים מיליון שקלים.

ישראל אייכלר: את יודעת מה אפשר לעשות את הסכום הזה?

<נעה אבירם: אלה לא שבעים מיליון שקלים אבל אלה עדיין סכומים מאוד מאוד מכובדים שמאפשרים לנו להשקיע למשל בנושאים של תשתיות, סככות ודברים כאלה.

חנין זועבי: כמה נהגים ערבים יש לכם?

ישראל אייכלר: יותר מעשרים אחוזים.

<קריאה: בירושלים ארבעים אחוזים.

<קריאה: יש בעיה.

<קריאה: אנשים לא רוצים להיות נהגים.

ישראל אייכלר: את העניין של הנהגים, תשאירי.

ישראל אייכלר: אני רוצה תשובות לסטודנטים.

<נעה אבירם: אני רק אגיד מילה.

<נעה אבירם: אנחנו מנסים לקדם גיוס נשים נהגות ערביות בקורס שמיועד ויותאם מבחינת שעות.

<נעה אבירם: אנחנו צריכים את המידע הספציפי והוא נבדק ומטופל והפונים מרגישים את זה היטב.

חנין זועבי: מה קורה לגבי הדרישות שהעלינו כאן?

חנין זועבי: מה ההצעה?

<שלומית אבינוח קואולמן: נעביר את זה למשרד התחבורה פרטני ונקבל מענה.

ישראל אייכלר: נקבל תשובה בכתב ונעביר לכם.

חנין זועבי: תשובה בכתב.

חנין זועבי: תוך כמה זמן את חושבת זה יהיה?

ישראל אייכלר: אם שלומית רוצה, היא מקבלת את זה הרבה יותר מהר ממני.

<נעה אבירם: אנחנו לא מתעלמים משום פנייה.

<נעה אבירם: לגבי שאטל שדובר עליו בין גבעת רם להר הצופים.

<נעה אבירם: קודם כל, אתם בוודאי מכירים את השאטל שמפעילה האוניברסיטה.

<נעה אבירם: הוא מותאם ספציפית לשעות.

<נעה אבירם: הסיפור הוא שבירושלים אפשר ללמוד בתואר משולב בשני הקמפוסים.

<נעה אבירם: האוניברסיטה נתנה לזה מענה והיא מפעילה אחת לשעתיים, בהתאם לזמני תחילת וסיום השיעור בכל קמפוס, אוטובוס עם חמישים מקומות שפועל מטעמה.

<שלומית אבינוח קואולמן: בשעות מאוחרות?

<נעה אבירם: הוא פועל עד 8:00 בערב.

<נעה אבירם: הוא פועל בהתאם לסיום שעות הלימודים.

<נעה אבירם: בנוסף לכך פועל כמובן קו 68 שהוא אחד הקווים הכי טובים בירושלים והוא פועל במפרקית ופועל באוטובוסים חדשים.

<נעה אבירם: בנוסף לכך פועל גם קו 42 שמקשר בין שלושת הקמפוסים והוא מותאם ספציפית לזמני השיעורים וגם הוא מסתיים בשעה 8:00 בערב.

<נעה אבירם: סטודנט לא צריך לחכות בהר הצופים וגם אם הקו בא חצי שעה אחר כך, זה מותאם לו כך שזה יהיה עשר דקות אחרי סוף השיעור.

<נעה אבירם: זה המענה שניתן היום.

<נעה אבירם: אני עוברת לבר אילן.

<נעה אבירם: כמו שאמרתי לגבי נתניה.

<נעה אבירם: אנחנו בוחנים את כל הסיפור של קו 640.

<נעה אבירם: לגבי תל אביב.

<נעה אבירם: עניתי וגם ציין כאן נציג הרכבת לגבי הנושא של תזמון קווים.

<נעה אבירם: שוב, אם יש בעיות ספציפיות, אם אתם אומרים שקו ארבעים דקות לא יוצא, יש איזושהי בעיה.

<בטי אלברט: בן אדם מחכה ארבעים דקות ולא משנה לאיזה קו.

<נעה אבירם: אם ארבעים דקות אין שירות, כנראה יש איזושהי בעיה.

<נעה אבירם: תעבירו את הפרטים המדויקים כדי שנוכל לבדוק.

<אתי פרימט: מה בנוגע לרב קו?

<נעה אבירם: אני אגיע לזה.

ישראל אייכלר: זו השאלה האחרונה.

<נעה אבירם: קודם כל, בקווי מה שנקרא עוטף ירושלים, יהודה ושומרון, ניתנת שם הנחה של חמישים אחוזים מובנית לכל הנוסעים ולכן שם לא מכבדים את הערך הצבור.

<נעה אבירם: היכן שזה לא ניתן, כן מכבדים את הערך הצבור.

<נעה אבירם: לגבי מה שאתם אומרים על אפיקים באשדוד, לא מוכר, לא ידוע.

<נעה אבירם: אם זה אכן המצב, זה לא תקין.

ישראל אייכלר: תגישו פנייה ספציפית ונעביר אותה.

חנין זועבי: לגבי נקודת שירות בתוך האוניברסיטאות.

חנין זועבי: זה קשור אליכם?

<נעה אבירם: זה היה קשור אלינו.

חנין זועבי: למה שלא יהיו נקודות שירות בתוך המוסדות?

<נעה אבירם: היכן שיש תנועת נוסעים הכי משמעותית ומיקום נוח.

<קריאה: כשהם מוציאים את התעודות, הם מוציאים שנתי.

ישראל אייכלר: אני רוצה לאפשר למנהלת הוועדה שלומית לייצג את רמת הגולן.

<שלומית אבינוח קואולמן: מר אילן שעיבי, ממונה תחבורה ציבורית, החברה הכלכלית גולן לא יכול היה להשתתף בדיון.

<שלומית אבינוח קואולמן: זאת התלונה שהוא שלח ואני מקריאה אותה לפרוטוקול.

<שלומית אבינוח קואולמן: החברה הכלכלית גולן היא המפעיל של קו 58 ו-158.

<שלומית אבינוח קואולמן: מענה לתל חי.

<שלומית אבינוח קואולמן: חבר הכנסת ג'בארין, תל חי העלו שלוש נקודות.

<שלומית אבינוח קואולמן: הם אמרו שאין התאמה בין לוח הזמנים של תחילת הלימודים לאוטובוסים, העלו בקשה לא להיכנס לקריית שמונה אלא קודם כל להוריד סטודנטים, והסטודנטים ביקשו שיהיה אוטובוס ממעיין ברוך ובית הלל, שהאוטובוס ייכנס.

<שלומית אבינוח קואולמן: אלה שלושת הנקודות שהם העלו ויש לי גם תשובות.

יוסף ג'בארין: יש כאן מישהו מתל חי?

<שלומית אבינוח קואולמן: הוא לא הגיע.

<שלומית אבינוח קואולמן: העלו את הנקודות בשמו.

יוסף ג'בארין: גילוי נאות.

יוסף ג'בארין: אני לימדתי בתל חי.

יוסף ג'בארין: אני בחל"ת מתל חי.

יוסף ג'בארין: הסטודנטים דיברו אתי.

<שלומית אבינוח קואולמן: התשובה: "אשכול גולן המופעל באחריות מועצה אזורית גולן מספק שירותי תחבורה ציבורית לכלל תושבי הגולן ובכלל זה גם לכפרים הדרוזים.

<שלומית אבינוח קואולמן: הקווים 158 ו-58.

<שלומית אבינוח קואולמן: יוצאים מאלרום, עוברים בכפרים בוקעתא, מסעדה, מג'דל שמס ועין קניה.

<שלומית אבינוח קואולמן: מגיעים לתחנה מרכזית קריית שמונה ומשם ממשיכים למכללת תל חי.

<שלומית אבינוח קואולמן: התאמת לוח הזמנים לשעות סיום והתחלת הלימודים – קו 58 הותאם לשעות תחילת וסיום הלימודים במכללה כבר ב-30 באוקטובר בהתאם ללוח השיעורים שנשלח אלינו.

<שלומית אבינוח קואולמן: ב-2 לינואר נעשה עדכון בהתאם ללקחים שנלמדו מאז ה-30 באוקטובר.

<שלומית אבינוח קואולמן: הוספת כניסות לישובים מעיין ברוך ובית הלל.

<שלומית אבינוח קואולמן: כפי שצוין בסעיף 1, הקו יוצא מאלרום.

<שלומית אבינוח קואולמן: זמן הנסיעה למכללת תל חי היא מעל 75 דקות היות מודל ההפעלה באשכול מסתמך על קווים מהירים ומיעוט בכניסה לישובים.

<שלומית אבינוח קואולמן: אין מקום להכניס דווקא את הקו הנ"ל לישובים אלו.

<שלומית אבינוח קואולמן: , יש לקבל פתרון ממשרד התחבורה לסוגיה זו".

<נעה אבירם: רק לציין שיש קווים שנכנסים לישובים האלה.

<קריאה: קו 35 ו-36.

<בטי אלברט: הם טוענים שאין.

<בטי אלברט: אני לא מכירה את האזור.

<קריאה: תגידי לו שידבר אתנו ואנחנו נראה לו איך הם נכנסים.

<שלומית אבינוח קואולמן: נגיד לפרוטוקול, קווים 35 ו-36.

<שלומית אבינוח קואולמן: "3.

<שלומית אבינוח קואולמן: שינוי מסלול ההגעה למכללה לפני הכניסה לתחנה מרכזית קריית שמונה.

<שלומית אבינוח קואולמן: שוב, כפי שצוין בסעיף 1, הקווים נותנים שירות לכלל תושבי הגולן ורוב הנוסעים בקו זה, היעד הוא קריית שמונה, מה גם שהיה היעד המקורי לקו.

<שלומית אבינוח קואולמן: כבר בשנה שעברה עם פניית סטודנטים מהכפרים, הארכנו את הקו עד מכללת תל חי ובכך אף תרמנו לתגבור הנסיעות מקריית שמונה למכללה.

<שלומית אבינוח קואולמן: לכן לא ישונה מסלול הקו.

<שלומית אבינוח קואולמן: המבקשים לא להגיע לקריית שמונה יכולים לרדת בצומת המצודות ומשם להמשיך עם קווי אגד למכללה.

<שלומית אבינוח קואולמן: עם זאת ולרמות האמור, אנו מוכנים בתיאום עם המכללה לבדוק אפשרות כי הנסיעה היוצאת בשעה 6:50 מאלרום, כן תתחיל במכללה.

<שלומית אבינוח קואולמן: כל זה במידה והשינוי לא יפגע בשאר המשתמשים.

<שלומית אבינוח קואולמן: לסיום אציין כי אשכול גולן פתוח וקשוב לצורכי המשתמשים ונשמח לעזור היכן שאפשר".

ישראל אייכלר: תודה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לציין שבמכללת תל חי יש הרבה סטודנטים וזאת המכללה היחידה לסטודנטים עם לקות למידה.

<שלומית אבינוח קואולמן: יש לה התאמות.

יוסף ג'בארין: לא מדובר רק על הכפרים הדרוזים באזור אלא בעצם כל האזור של סחנין וערבה.

יוסף ג'בארין: למה עכשיו אנחנו מקבלים יותר ויותר פניות?

יוסף ג'בארין: יש עלייה משמעותית במספר הסטודנטים הערבים אבל אלה קווים שכולם יכולים ליהנות מהם.

יוסף ג'בארין: עוד מעט המספר יגיע לאלף סטודנטים במכללה.

יוסף ג'בארין: כמעט ואין קווים ישירים.

יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים על סטודנטים שמסיימים ללמוד אולי בשעה 8:00 וזאת סוגיה שצריך לתת עליה את הדעת.

יוסף ג'בארין: אולי לא בדיון הזה אבל בדיון אחר.

<נעה אבירם: דובר כאן שבשיתוף עם ההתאחדות אנחנו עורכים סקרים בכמה מרכזים אקדמאיים כאשר תל חי הוא אחד מהם.

<נעה אבירם: זה גם יאפשר לנו לראות מאיפה באים, מתי באים, כמה באים.

ישראל אייכלר: מאוד חשוב.

יוסף ג'בארין: יש מפגש להערכה מחדש את המצב שם?

<נעה אבירם: זה מה שאנחנו רוצים לעשות.

יוסף ג'בארין: יש בתכנית שלכם איזושהי מסגרת לישיבה?

ישראל אייכלר: מחר מתקיים מפגש אצל המנכ"לית עם התאחדות הסטודנטים.

<בר זהר זונשיין: כנראה בסוף הסימסטר הקרוב נגיש מסקנות בשיתוף המשרד.

<נעה אבירם: אנחנו רוצים סקרים שבאמת ייתנו לנו לדעת כמה זמן, מאיפה אנשים באים ולאן הם נוסעים.

ישראל אייכלר: תודה לחבר הכנסת ג'בארין, תודה לנעה אבירם מנהלת הפעלה ורישוי תחבורה ציבורית.

ישראל אייכלר: אני מסכם.

ישראל אייכלר: התחבורה הציבורית צריכה להיות ממוקדת יותר ומתאימה לצורכי הסטודנטים.

ישראל אייכלר: אנחנו פונים לסיטיפס להביא את נתוני הגעת הרכבות באפליקציה מובית.

ישראל אייכלר: אנחנו רוצים שתיבדק אפשרות לתגבור קווים 618 ו-640, מבר אילן לצפון ולנתניה.

ישראל אייכלר: לבחון אפשרות שימוש בכביש 6 עבור אוניברסיטת בר אילן, נתניה ומרכז.

ישראל אייכלר: אני חושב שזה יכול להוות פתרון לכל האזורים האלה.

ישראל אייכלר: לבדוק את הקו בין לוד לבר אילן, מה התדירות הדרושה ובאיזה שעות.

ישראל אייכלר: פנייה לחברת אפיקים ולאגד תעבורה, לכבד את הרב קו ביהודה ושומרון.

ישראל אייכלר: אבל קיבלנו את ההסבר של נעה לגבי הערך הצבור.

ישראל אייכלר: לבדוק מה קורה באשדוד.

ישראל אייכלר: להגביר את הקווים העירוניים והבין-עירוניים בשעות הערב ובעיקר בימי ראשון בבוקר וחמישי בערב.

ישראל אייכלר: אוטובוסים ישירים מהקמפוסים למקומות מהם מגיעים הסטודנטים ולא משנה אם מדובר במגזר הערבי או במגזרים אחרים.

ישראל אייכלר: בכל ישוב בו יש מקבץ סטודנטים שצריכים להגיע, אפשר לתאם את הנסיעות לפי הצרכים שלהם.

ישראל אייכלר: צריך לשפר את הסנכרון בין הרכבת לאוטובוסים.

ישראל אייכלר: בעניין השאטלים מהרכבת, אני חושב שמשרד התחבורה צריך להשקיע בכל המקומות בהם יש תחנות רכבת, ערים או אוניברסיטאות.

ישראל אייכלר: כדאי מאוד גם לסטודנטים וגם למשרד התחבורה וגם לתחבורה הציבורית בכלל שיהיו שאטלים שיהיו חלק מההזנה של הרכבות.

<נעה אבירם: זה אחד הפרויקטים הכי מרכזיים בשנים האחרונות.

ישראל אייכלר: צריך לשפר את זה.

ישראל אייכלר: בכל תחנת רכבת, אם יהיה שאטל נוח, אנשים ישימו בצד את הרכבים הפרטיים שלהם.

יוסף ג'בארין: בכמה מהמדינות זה משתקף גם במחיר.

יוסף ג'בארין: אנשים משלמים מחיר שכולל גם את זה.

ישראל אייכלר: הסעיף הבא.

ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים שתהיה הארכת שעות אוטובוסים בתקופה עונתית, בתקופת מבחנים, בתקופות מיוחדות.

ישראל אייכלר: פשוט לתאם את העונתיות של הצרכים של הסטודנטים עם התחבורה הציבורית.

ישראל אייכלר: כשהם לא צריכים, חבל לבזבז את האוטובוסים שיסעו ריקים.

ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים תחנת עדכון רב קו באוניברסיטת תל אביב ובעוד אוניברסיטאות, היכן שיש צורך והצדקה.

ישראל אייכלר: אנחנו פונים לראש עיריית הרצליה, למרות שלא עלתה דרישה מהאוניברסיטה עצמה, להשתתף במימון השאטל בין הרכבת לבין המרכז הבין תחומי בהרצליה.

חנין זועבי: קו ישיר מאוד חשוב לטמרה.

<רותם קוגל: לגבי ראש העיר, יש לזה רקע.

<רותם קוגל: אני לא ארחיב כאן.

ישראל אייכלר: דיברנו על קווים ישירים.

חנין זועבי: טמרה, כפר יאסיף, לתל אביב ולירושלים.

ישראל אייכלר: אמרתי, היכן שיש מקבץ של נוסעים.

ישראל אייכלר: הגברת קווים עירוניים ובין-עירוניים בשעות הערב.

חנין זועבי: האזור של טמרה וכפר יאסיף ושפרעם.

חנין זועבי: זו בעיה ספציפית.

ישראל אייכלר: אבקש לדאוג באופן מיוחד גם לטמרה, כפר יאסיף ושפרעם.

ישראל אייכלר: במסגרת הבדיקות שאתם עושים.

ישראל אייכלר: את תשלחי לנו את הפנייה.

חנין זועבי: אני אשלח.

ישראל אייכלר: אנחנו נעביר אותה למשרד התחבורה.

ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לאגד שהיו כאן בהרכב מלא, להתאחדות הסטודנטים ולכל הנציגים, ולמשרד התחבורה על התשובות הענייניות.

ישראל אייכלר: תודה.