הוועדה המיוחדת למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול, כנסת 20, פרוטוקול מספר 71, 2017-02-21 12:45

תמר זנדברג: שלום לכולם.

תמר זנדברג: אני פותחת את ישיבת הוועדה למלחמה בנגע הסמים.

תמר זנדברג: הנושא שלנו היום: התמודדות עם תופעת שימוש בסמים מסוכנים בקהילה הגאה – לציון יום זכויות הקהילה הגאה.

תמר זנדברג: אנחנו נקדיש את הדיון היום לכל הספקטרום של הסמים ואלכוהול, החל מהתמכרות ועד שימוש, שוב, מה שאנחנו מכנים "נורמטיבי", בקהילת הלהט"ב ואני רוצה לברך את כולכם, אני רואה שיש לנו פה המון דוברים שיפתחו ויציגו את הדיון, אז תגידו לי אתם מי אתם/אתן רוצות/רוצים שיתחיל ומה יציג.

תמר זנדברג: יש לנו את האגודה למען הלהט"ב, רן זה אתה?

<רן שלהבי: כן.

תמר זנדברג: אוקיי, אז אתה אני מבינה הבאת את הקמפיין.

תמר זנדברג: יש לנו איגי, רכזת דרום מהאגודה למען הלהט"ב – רכז מרכז ניר כץ ז"ל למאבק בלהט"בופוביה, גיל?

תמר זנדברג: ד"ר גיל?

<קריאה: בטח מחפש את הוועדה.

תמר זנדברג: אוקיי, הוא יצטרף ופורום הבי-פאן-פולי, אלון צבעוני.

תמר זנדברג: אוקיי, אז בואו נתחיל לפי סדר הישיבה?

<קריאה: המצגת עדיין לא עובדת.

תמר זנדברג: מצגת, אוקיי.

תמר זנדברג: אז נעבור בינתיים הלאה.

<אלון צבעוני: בואי נתחיל בנושא השנתי וביסקסואליות.

תמר זנדברג: אין בעיה, נתחיל בנושא השנתי – הביסקסואליות.

תמר זנדברג: רגע, זה נושא שנבחר למצעד או לכל השנה או שניהם?

<אלון צבעוני: נושא הגאווה.

תמר זנדברג: נושא הגאווה לשנת 2017, ליוני, לחודש הגאווה, לקראת.

תמר זנדברג: התחלנו בכל השנה, אחלה, אז בבקשה.

<אלון צבעוני: אז תודה רבה, קוראים לי אלון, אני תלמיד לתואר שלישי לפסיכולוגיה מחקרית באוניברסיטת תל אביב, אני גם מתנדב בארגון חוש"ן, חבר גם בפורום הבי-פאן-פולי, אני בעצמי גם ערכתי מחקרים בנושא סטראוטיפים כלפי ביסקסואלים וביסקסואליות.

<אלון צבעוני: עד לא מזמן, היה נהוג במחקים בתחום הפסיכולוגיה לחקור ביסקסואלים וביסקסואל במקשה אחת עם הומואים ולסביות, מתוך הנחה שאין באמת הבדל בחוויה של הקבוצות האלה.

<אלון צבעוני: רק לאחרונה התחילו להפריד בין הקבוצות והתוצאות של מחקרים מהעשור האחרון מראות, שביסקסואלים זה בעצם כל האנשים שנמשכים ליותר ממגדר אחד, נמצאים במשבר ומשבר חמור.

<אלון צבעוני: אז ביסקסואלים וביסקסואליות מבחינת מצב נפשי נמצאים בסיכון חמור לדכאון, לחרדה, נטיות אובדניות ואפילו ניסיונות אובדנות וכל אלה, בסיכון חמור יותר אפילו מאשר הסיכון שבקרב הומואים ולסביות.

<אלון צבעוני: באופן לא מפתיע, כל אלה מתרגמים גם לסיכון מאד חמור גם כלפי שימוש באלכוהול, בסיגריות ובסמים ממכרים שהם לא מריחואנה.

<אלון צבעוני: מחקר אחד, למשל, מצא שלביסקסואלים ולביסקסואליות יש סיכוי של בין 2.5 ל-3 יותר מאשר הטרוסקסואלים והטרוסקסואליות להשתמש בסמים שאינם מריחואנה.

<אלון צבעוני: השאלה הגדולה היא למה, מה הופך את החוויה של ביסקסואלים לכל כך קשה, אפילו ביחס להומואים ולסביות.

<אלון צבעוני: אז המחקרים ברחבי העולם – מדובר ברמה הזאת כבר בעשרות מחקרים – מצביעים על כל מיני גורמים, אבל המרכזיים ביניהם הוא מה שנקרא: מחיקה ביסקסואלית.

<אלון צבעוני: כלומר, ההתעלמות החברתית הגורפת מביסקסואליות והאופציה של משיכה ליותר ממגדר אחד, בין אם מכוונת או לא מכוונת.

<אלון צבעוני: למרות שביסקסואלים מהווים את הקבוצה הגדולה ביותר מקרב הקהילה הגאה, הציבור הרחב וגם גופים ממשלתיים וגופים ציבוריים, לא מכירים את הקהילה הזאת, לא מכירים את הייחודיות של הקהילה, לא מכירים את המצוקות הייחודיות לקהילה הזאת וחוסר המודעות הזה הוא לא פחות מאשר קטלני לביסקסואלים ולביסקסואליות.

<אלון צבעוני: המחקרים מראים שאנשים שלא מכירים ביסקסואליות סובלניים פחות ואלימים יותר, אנשים שלא מכירים מאמצים תפיסות שליליות ומקובעות לגבי ביסקסואליות ובעצם מערערים על עצם הקיום והלגיטימיות של ביסקסואליות כנטיה מינית.

<אלון צבעוני: כל זה לא מדלג גם על ציבור הגורמים המטפלים, פסיכולוגים, פסיכיאטרים, אנשי רווחה, אשר אמונים על טיפול אינם חפים מההטיות האלה וכל זה גורם ללחץ נפשי מאד גדול בקרב ביסקסואלים וביסקסואליות, שדוחף אותם בעצם גם להתנהגויות מסוכנות, כמו למשל שימוש בסמים.

<אלון צבעוני: הצד החיובי של העניין הוא שחינוך באמת מביא שינוי וככל שגורמי הטיפול והציבור מודעים יותר לביסקסואליות והמצוקות הייחודיות לביסקסואליות אנחנו מוצאים תוצאות חיוביות יותר ופחות התנהגויות סיכון ופחות שימוש בחומרים ממכרים.

<אלון צבעוני: אז ההמלצות שלנו כפורום הבי-פאן-פולי, לחנך ולהכשיר עובדי טיפול ברווחה שעובדים בתחום ההתמכרות לסמים, בנושא זהות מינית וזהות מגדרית בכלל, אבל לגבי ביסקסואליות בפרט והקשר שבין הנטיה המינית לבין הסיכון, להפנות משאבים ליצירה והרחבה של מרחבי תמיכה למשתמשים בסמים מהקהילה הגאה, גם באופן ספציפי כלפי ביסקסואליות, לא להישאר בהגדרה הרחבה של הקהילה הגאה או הקהילה הלהט"בית, כי הרבה פעמים ההגדרות האלה נוטות להתעלם מהאות בי"ת ולנסות להפנות קמפיינים של מודעות ומניעת סמים בתוך הקהילה הגאה, אבל גם להפנות אותן כאן, באופן ספציפי, כלפי אנשים ביסקסואליים ולא להשאיר את זה רק כמושג הקהילה הגאה באופן רחב, כי אנחנו מוצאים שכל פעם שאין את ההתייחסות הזאת, ספציפית לביסקסואליים, אז אנחנו ככה נשכחים מאחור ולא מקבלים את המענה שאנחנו צריכים.

תמר זנדברג: אוקיי, תודה רבה.

תמר זנדברג: אולי נעשה הפוך, כי אתם קמפיין אז תסגרו את ההצגה, תתחילי את.

<לינור מאיה ריינשטיין: אני לינור, אני רכזת דרום באיגי, ארגון הנוער הגאה.

<לינור מאיה ריינשטיין: אני אספר קצת את נקודת המבט שלנו, את האופן שבו אנחנו חוות וחווים את צריכה הסמים בקרב הנוער הגאה.

<לינור מאיה ריינשטיין: קודם כל, חשוב להבין שנוער גאה בעצם חווה חווית התבגרות שהיא שונה, חווית התבגרות שהיא הרבה פעמים לא מדוייקת, שמורכבת מחוסר קבלה מהמשפחה ומהחברה באופן כללי.

<לינור מאיה ריינשטיין: הנסיבות האלה למעשה גורמות לכמה דברים, הראשון הוא איזה שהוא ניסיון של בריחה, ניסיון התמודדות, הישרדות אפילו במקרים מסוימים, שמורכב לצערנו גם מסמים ואלכוהול.

<לינור מאיה ריינשטיין: בנוסף, אחד מכרטיסי הכניסה המוכרים ביותר, בעיקר לקהילה ההומוסקסואלית והביסקסואלית של גברים, הלו הן המסיבות.

<לינור מאיה ריינשטיין: במסיבות אנחנו מכירים את תופעת צריכת הסמים, סמים קשים אפשר לקרוא לזה ולצערנו, כך גם הנוער שלנו נחשף באופן מוגבר לסמים מהסוג הזה.

<לינור מאיה ריינשטיין: אנחנו יודעות גם לספר שלמעשה, חמישית מהנערים צורכים סמים שהם לא מריחואנה לפני קיום יחסי מין.

<לינור מאיה ריינשטיין: במסגרת התפקיד שלי, אני מרכזת את מועדון הנוער של איגי בדרום, בבאר שבע, ושם אני יכולה לספר מתוך ההתנסות האישית – כמובן שזה תקף לכל ששת מועדוני הנוער שלנו בארץ - שאנחנו גם נתקלות בבנות ובני נוער שמגיעים אלינו, לאחר שהם צרכו סמים או אלכוהול והם גם משתפים אותנו בחוויות באמת מאד מורכבות, מאד קשות, של התנסויות מהסוג הזה.

<לינור מאיה ריינשטיין: חשוב לציין גם את האלמנט של ההורים הנוטשים, כלומר למעשה בני נוער נזרקים מהבית באיזה שהוא שלב, לעיתים, מה שגם מוביל אותם לרחוב לצריכת סמים.

<לינור מאיה ריינשטיין: אנחנו רוצות לבקש פרויקט, פרויקט שיתוקצב, כדי שנוכל לקחת בו חלק, כדי לפעול לקידום - - -

תמר זנדברג: שמה, מה הייתם רוצים שיהיה, מה הנקודות שהייתם שמים עליהן את הדגש מבחינת אופי הפעולה?

תמר זנדברג: להגיע לנוער ומה להעביר לו, מה המסר שחשוב שהוא - - -

<לינור מאיה ריינשטיין: אני חושבת שיש גם את האלמנט של ההסברה, אבל אני חושבת שמעבר לזה צריך להיות אולי איזה שהוא פתרון של מפגש עם הנוער, גם במקומות שבהם הם נחשפים לסמים.

<לינור מאיה ריינשטיין: כלומר, יכול להיות שזה צריך להיות במסיבות ויכול להיות שזה צריך להיות איזה שהוא שיווק אינטרנטי, אפליקציות.

תמר זנדברג: כלומר כמניעה, את מדברת על מניעה.

<לינור מאיה ריינשטיין: בעיקר למניעה.

תמר זנדברג: בעצם לספק, במרכאות "לענות" על הצורך החברתי, רגשי, פסיכולוגי, שבהעדרו אתם רואים, כמו שהוצג קודם, עליה בשימוש בסמים, חומרים, מה שאנחנו קוראים כאן "סלפ מדיקיישן" או איזו שהיא בריחה או התמודדות עם קושי או דברים מן הסוג הזה.

תמר זנדברג: כלומר, אתם שמים דגש על כך שאם באופן כללי אנחנו נפנה לנוער הגאה וניתן מענה לצרכים שלו, אז אנחנו נראה פחות פניה לאמצעים אחרים.

תמר זנדברג: אוקיי, בסדר גמור, תודה רבה.

תמר זנדברג: ערן או הצטרף אלינו האגודה למען הלהט"ב?

תמר זנדברג: ד"ר גיל?

<קריאה: אבל אנחנו הצטרפנו, החברה לקידום הבריאות בקהילת הלהט"ב, ההסתדרות הרפואית.

תמר זנדברג: הסתדרות הרפואית, מאה אחוז, אז הוא יציג את הקמפיין שהם רצו לעשות, אחרי זה נעבור אליכם ואחרי זה נשמע ממשרדי הממשלה והרשויות המקומיות, בבקשה.

<רן שלהבי: אוקיי, אני רן מהאגודה למען הלהט"ב, מנהל את הדיגיטל של האגודה ואיתי עידו.

<עידו כהן: עידו מחברת הפרסום 'פטפוט', ליווינו את האגודה בקמפיין הזה.

<עידו כהן: חשוב לי גם להגיד שאני גם דובר איגי, אני בשני כובעים פה וחשוב לי להגיד בהקשר למה שאמרת – אני חייב לרוץ לוועדה השנייה של זנות אפורה, אבל אני הולך לספר שם איזה שהוא סיפור קטן על המערך הדיגיטלי שלנו, שבו אנחנו נתקלים המון בבני נוער שמשוחחים איתנו במרחבים הדיגיטליים והם מספרים סיפורים על מפגשים – במיוחד עם אנשים מבוגרים – שהמפגש עצמו כולל שימוש בסמים, שוב ההגדרה 'סמים קשים', כדי להיכנס למעגל החברתי.

<עידו כהן: נגיד הם גרים בפריפריה והם מגיעים לתל אביב ובמפגש הזה הם יכולים לישון שם, אצל אנשים מבוגרים ומקיימים איתם יחסי מין, תוך כדי שימוש בסמים, אז היה חשוב לי גם להתייחס לנקודה של איגי בהבט הזה.

תמר זנדברג: שזה מבחינת

תמר זנדברג: כם דבר שהוא – איך אתם מתייחסים אליו?

תמר זנדברג: כלומר, זו תופעה שאני מבינה קודם כל שהיא ייחודית לקהילה הזו.

<רות גופן: לא חושבת, אני לא חושבת.

<רות גופן: אני יכולה לדמיין גם איך נשים סטרייטיות צעירות מגיעות לתל אביב וגברים סטרייטים מבוגרים מנצלים אותן וחלק מהניצול הוא - - - שימוש בסמים.

תמר זנדברג: אה, לא, זה ברור.

תמר זנדברג: רגע, לא, אני בדיוק רוצה לעשות את ההבחנה בין מה שתארת עכשיו שזה מאפיין של קהילה מוחלשת, בין אם זה נשים צעירות, בין אם זה קהילת המיעוט כמו להט"ב.

תמר זנדברג: כלומר, זה כמובן מאפיין של זנות או כניסה לזנות, אם אנחנו מדברים על הרצף וכו', מה שאני שואלת זה – האם זה המאפיין של מוחלשות או איזו שהיא שוליות חברתית וקושי כתוצאה מאיזשהו קושי להתמודד או שאתם רואים בקהילה גם שימוש בסמים שהוא רצוי, שהוא משמש לצורך הנאה, כיף שהוא מקמפיין כמו מסיבות או כמו דברים מן הסוג הזה.

<רות גופן: אני לא יודעת אם דיברו קודם כי נכנסתי קצת באיחור, בדיונים על שימוש בסמים אני תמיד מתבטאת קצת אחרת בדיונים שהם תוך קהילתיים ובדיונים שהם חוץ קהילתיים, כי דיונים בנושאים של סמים אמורים נורא לעורר הומופוביה ואני מוצאת את עצמי כל הזמן בדיונים האלה – רגע, מסבירה, רגע גם אצל סטרייטים יש את אותו דבר בדיוק חברים.

תמר זנדברג: חד משמעית.

<רות גופן: אבל זה תחום כזה שאוהבים בעזרתו קצת להתנגח בנו, אז אנחנו צריכים להיות אמיצים.

תמר זנדברג: לא, המטרה שלנו היא להיפך.

<רות גופן: נכון, לא לא, עליך אני סומכת.

תמר זנדברג: לשאול מה הצרכים או מה המאפיינים של הקהילה שאתם - - -

<רות גופן: עליך אני סומכת ואני באה לפה, אבל אנחנו צריכים להיות אמיצים ולהגיד שחוץ מהכיפים של המסיבות וחוץ מזה שכן יש צריכת סמים שהיא ככה בסופי שבוע ולפעמים במסיבות וזה אולי נחמד ואנחנו צריכים להיות לא שיפוטיים לזה - - -

תמר זנדברג: אגב, זה גם תופעה שהיא גם סטרייטית, היא אוניברסלית.

<רות גופן: נכון, נכון.

תמר זנדברג: אבל אני שואלת, האם אתם מזהים – כי הוזכר כאן הנושא של קיום יחסי מין.

תמר זנדברג: האם התופעה הזו של שימוש בסמים ואלכוהול וחומרים משני תודעה ומשככי כאבים לצורך העניין, הם שימוש בסמים ואלכוהול לצורך קיום יחסי מין מהסוג הזה שהוא מעורב בו ניצול, שמעורב בו ניצול של אולי נשים צעירות או גברים צעירים - - -

<קריאה: יש מוטיבים כאלה, בהחלט.

תמר זנדברג: או שהוא חלק – כמו תרבות המסיבות או תרבות המועדונים - - -

<רות גופן: לא, תסתכלי על אלון קסטיאל ומה שקרה שם, חלק מהענין היה שהוא נתן סמים לנשים וכך ניצל אותן.

תמר זנדברג: לא לא לא, החדרה כפויה של חומרים זה עבירה חמורה.

<רות גופן: יש את זה אצל סטרייטים ויש את זה - - -

תמר זנדברג: אנחנו דרך אגב עובדות כאן בכנסת, כמה חברות כנסת, על שינוי החוק.

תמר זנדברג: אני שאלתי על צריכה עצמית.

<רות גופן: אני לא מבינה - - -

תמר זנדברג: שאלתי על צריכה עצמית, על צריכה מבחירה של סמים.

<לינור מאיה ריינשטיין: אני חושבת שאני יכולה להתייחס לזה בהיבט של איגי, כמו שאמרתי קודם, המסיבות האלה כן מהוות באיזה שהוא מקום כרטיס כניסה לקהילה, בהרבה מאד מבונים.

<לינור מאיה ריינשטיין: כלומר, בבית ספר אנחנו לא נחשפים לדברים האלה, לא מדברים אתנו על איך להיות חלק מקהילה, מאד קשה להתמצא ולמצוא את - - -

תמר זנדברג: הבנתי.

<לינור מאיה ריינשטיין: ובאמת אתרי הכרויות, אפליקציות ובסוף זה גם מגיעים למסיבות האלה ששם פשוט נותנים לך את הסמים ואתה מבין, שזה מה שאתה צריך לעשות כדי להיות חלק עכשיו.

תמר זנדברג: הבנתי.

<קריאה: להתקבל חברתית.

<לינור מאיה ריינשטיין: אז מתוך הצורך בשייכות.

<רות גופן: זה קו שנורא קשה למתוח אותו - - -

תמר זנדברג: ברור.

<רות גופן: מתי את אומרת – רגע, האיש מחרבן לעצמו את החיים ומתי את אומרת – נו, פעם בחודשיים הוא לוקח אקסטה, שיהנה.

תמר זנדברג: עד כאן זה לא דבר שהוא יחודי לאף קהילה, דרך אגב אנחנו פה בוועדה הרבה מאד מתעסקים עם זה והרבה מאד על הקו הזה, בין המכורים לבין סכנת התמכרות ונזק עצמי לבין שימוש שאין לנו עניין – בטח לא להפליל אותו, לצורך העניין.

<רן שלהבי: טוב, אני אציג את הקמפיין שבעצם ביצענו.

<רן שלהבי: במהלך סוף שנת 2015 ובמהלך 2016 התרחשו מספר מקרי מוות בקהילה הגאה עקב שימוש מופרז בסמים.

<רן שלהבי: החלטנו באגודה למען הלהט"ב ובשיתוף עם הרשות הלאומית - - -

תמר זנדברג: איזה מקרי מוות, אגב, כתוצאה ממה?

<רן שלהבי: שימוש בסמים קשים.

תמר זנדברג: של מה, מנת יתר?

<רן שלהבי: ערבוב.

<רות גופן: דוגמה ספציפית שהיה?

<רות גופן: קטמין, GHB, קוקאין, MDMA, הערבובים הם קשים.

<קריאה: ותרופות של HIV.

<רות גופן: אצל חלקם, לא כולם.

<רן שלהבי: כתוצאה מהמקרי מוות, החלטנו באגודה לצאת בקמפיין יחד עם הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול, יחד עם הליינים של המסיבות, מתוך מלחמה בתופעה של סמי המסיבות.

<רן שלהבי: קהל יעד שלנו היה בעיקר גייז בגילאים 21-45.

<רות גופן: גייז זה אומר גברים?

<רן שלהבי: בעיקר גברים, היה גם קמפיין נשים אבל בעיקר זה היה גברים, כי ראינו את זה בתור קהל היעד שהכי נפגע מהתופעה.

<רן שלהבי: חשוב להבין שיש פה שני קהלי יעד מבחינתנו, קהל יעד של אנשים שצורכים סמים וקהל יעד של אנשים שלא צורכים סמים ופנינו לשניהם.

<רן שלהבי: המסר שלנו היה "אל תעלם".

<רן שלהבי: עשינו שימוש באימג' של שיחת ווטסאפ, אימג' שהוא מוכר מחיי הקהילה הגאה, בעיקר רלוונטי לעולם הדייטים וההיכרויות, תוך שהיא מציגה איזה הפרעה של התעלמות באופן מפתיע, עקב שימוש בסמים.

<רן שלהבי: פה אפשר לראות גם את הקריאייטיב עצמו שזה היה שיחת ווטסאפ תחת המסר " בשנה האחרונה מתו חמישה בליינים משימוש בסמים – תשאר אתנו".

<רן שלהבי: עשינו את זה לקראת תקופת המסיבות, לקראת תקופת הסילבסטר.

<רות גופן: למה הורדתם את זה?

<רות גופן: זה היה קמפיין מעולה.

תמר זנדברג: תכף נשמע מהרשות, יש לנו כאן את הרשות למלחמה בסמים ויעדכנו אותנו על אפשרות המשך המימון של הדבר הזה.

<רן שלהבי: שמו פוסטרים ברחבי העיר, חילקנו גלויות במסיבות - - -

<רות גופן: זה היה באינטרנט, אני ראיתי את זה בלי לדעת מי יזם את זה וזה היה מעולה.

תמר זנדברג: אז יפה, יש לך פידבק מיידי מקהל היעד.

<רות גופן: מהפציינטים, פציינטים באו אלי ושאלו אותי אם אנחנו מעורבים בזה, אפילו לא ידעתי להגיד מי עשה את זה.

<רן שלהבי: מאד מחמיא לשמוע, אז פרסום דיגיטלי באטרף, עמוד הפייסבוק והאינסטגרם של האגודה והקמנו מיני-סייט יעודי שמסביר על ההשלכות של שימוש בסמים.

<רן שלהבי: פה אפשר לראות קצת את המודעות שליד פוסטרים של מסיבות, החיבור הזה היה חיבור יחסית מתאים בין מסיבות לבין מלחמה בסמים, גם באטרף במובייל, בדסקטופ, באנרים של הקמפיין תחת המסר "אל תעלם", גם ברשתות החברתיות, יש פה דוגמה של המיני-סייט שבעצם מסביר על ההשלכות באופן יותר מורחב.

<רן שלהבי: 500 פוסטרים, 5,000 גלויות, חשיפה של 18 מיליון בדיגיטל, שזה המון, מה שהוביל לכמעט 18 אלף הקלקות למיני-סייט, כלומר 18 אלף הקליקו ונחשפו לתוכן של הקמפיין והגיעו למיני-סייט.

<רות גופן: זה היה בעברית?

<רן שלהבי: זה היה בעברית.

<רות גופן: איך 18 מיליון?

תמר זנדברג: 18 אלף.

<רן שלהבי: 18 מיליון חשיפות.

<רן שלהבי: יש הבדיל בין חשיפות לבין אנשים שנחשפו.

<רן שלהבי: זהו.

תמר זנדברג: אוקיי, אחלה, תודה רבה.

תמר זנדברג: יש לכם איזו שהיא מחשבה באמת להמשיך באופן שוטף או סביב פיקים – סילבסטר, פורים, אירועים של מסיבות וכאלה?

<רות גופן: גאווה.

תמר זנדברג: גאווה כמובן, נכון.

<רן שלהבי: כרגע זה נושא שאנחנו עדיין חושבים איך אנחנו ממשיכים אתו, קמפיין עלה ממש לאחרונה אז אנחנו עדיין בשלבים של בדיקת האפקטיביות שלו והאם הוא עבד, אנחנו עדיין בתהליך חשיבה.

תמר זנדברג: כלומר, יש לכם תהליך הערכה שאתם תסיימו אותו בזמן הקרוב?

תמר זנדברג: אוקיי, אז קודם כל נשמח כוועדה, אחר כך נצטרף את זה גם לפרוטוקול – כאשר תסיימו את הבדיקה והעברה, באופן כללי אני אגיד לך גם יושבים כאן נציגים של הרשות, נושא הקמפיינים – באופן כללי ולא רק לקהילה – זה נושא שאנחנו מאד מתחבטים בו.

תמר זנדברג: מה אפקטיבי, מה לא אפקטיבי, איך, למה, אלכוהול, סמים, איזה, מה מו מי – אז אם אתם פה עליתם על איזה שהוא משהו שמפלח את קהל היעד ועושה את זה בצורה אפקטיבית ויש לזה תוצאות, אז אנחנו נשמח גם לדעת, לנושא הזה, אבל גם ללמוד מזה לדברים אחרים.

תמר זנדברג: אחלה, ד"ר גל וגנר או מי מכם?

<קריאה: שנינו.

תמר זנדברג: שניכם, אחד אחרי השני ואחרי זה נעבור לרשות, משרד הרווחה, עיריית תל אביב, בבקשה.

<גל וגנר קולסקו: אנחנו מהחברה לבריאות הלהט"ב בהסתדרות הרפואית, אני גם פספסתי את ההתחלה אז קצת מבחינת נתונים שעלו, אם זה מעניין אתכם, אז ממחקרים שאנחנו מכירים בחו"ל אנחנו יודעים שלהט"בים משתמשים בשכיחות הרבה יותר גבוהה בסמים ויש מחקרים שאנחנו עשינו בארץ שהראו על שכיחות של כ-25 אחוז יותר בגברים הומואים לעומת סטרייטים, בנשים לסביות וביסקסואליות ראינו שימוש ב-40 אחוז יותר בסמים - - -

תמר זנדברג: סליחה שאני מפסיקה אותך, אפרופו הקמפיין, כאישה, אני אומרת שאמנם סטרייטית אבל אישה, הנתון הזה מראה על כך שנשים לסביות חשופות יותר ועדין כשאתם עושים קמפיין, הוא מיועד כמעט, בעיקר, רק להומואים.

<רות גופן: זה לא רק אפליה וזה לא טעות לעשות קמפיין לחוד - - -

תמר זנדברג: אני לא אומרת לחוד, אבל זה - - -

<רות גופן: זה משהו אחר לגמרי.

<גל וגנר קולסקו: כן, סוג השימוש באופן הרבה פעמים אחר.

<רות גופן: הסמים שרצים במסיבות של הבנים ומה שקורה במסיבות של הבנות, זה אחר לגמרי, זה טוב מאד, זה בסדר גמור שיהיה קמפיין לגברים.

<רות גופן: חבל שאין קמפיין לנשים וכדאי לעשות, זה לא מקרה שבתוך שנתיים מתו מבלים גברים הומואים, אני לא יודעת אפילו אם הם היו ביסקסואלים, לפחות שניים אני הכרתי והם הומואים, הם לא ביסקסואלים, וזה חלק מתרבות המסיבות.

תמר זנדברג: אוקיי, אגב מבחינת - - -

<גל וגנר קולסקו: אם אמרנו כבר גברים – נשים, יש איזו שהיא אוכלוסייה שקצת מתפספסת לנו שזה אוכלוסייה טרנסג'נדרית.

<גל וגנר קולסקו: אנחנו רואים ועל זה אין לנו נתונים מחקריים - - -

תמר זנדברג: מה עם הביסית?

תמר זנדברג: אתם יודעים?

תמר זנדברג: הביסקסואלים, ביסים באופן כללי, שימוש בסמים עוד יותר גבוה מההומואים והלסביות.

תמר זנדברג: אני רק אגיד על הטרנסקסואלים, על נשים טרנסג'נדריות בעיקר, שרובן חיות בזנות ברחוב – חלק גדול, סליחה, לא הרוב – אבל חיות בזנות רחוב, שימוש בסמים מאד שכיח כדי להקהות, זו אוכלוסייה שגם צריך לזכור אותה ולתת לה מענה.

תמר זנדברג: זה הכל, גם רותי קודם אמרה, שבאמת אנחנו כאילו אומרים – אוקיי, אז ההומואים כולם משתמשים בסמים, תזכרו מאיפה זה בא, זה הכל תוצר בסופו של דבר של חיים בדיכוי מגיל ילדות וזה התבטאות מאוחרות של החיים האלה בדיכוי.

תמר זנדברג: למה ביסים אנחנו רואים במחקרים האחרים יותר?

תמר זנדברג: כי ביסים מדוכאים יותר, חיי הארון של הביסים יותר קשים כנראה מאשר להט"בים אחרים, לסביות והומואים בעיקר.

תמר זנדברג: אז אנחנו רואים - - -

תמר זנדברג: יש לכם גם ידע מבחינת – הזכרת באיזה מילה – מה אופי השימוש וסוג הסמים?

תמר זנדברג: סתם לדוגמה, אני אגיד לכם מעיסוקים אחרים שלנו, שלנשים מכורות לעומת גברים יש הרבה הבדלים באיזה חומרים הן משתמשות ולמה הן מתמכרות, אלכוהול ותרופות מרשם יחסית - - -

<רות גופן: - - - ובמסיבת הומואים, סתם אני פשוט - - -

תמר זנדברג: לא, אני לא שואלת רק על מסיבות, אני שואלת באופן כללי.

<רות גופן: חלק מתרבות המסיבות וזה בא מברלין ומניו יורק וזה עכשיו בתל אביב, מסיבות שחלק מהבילוי הוא הרבה סמים והרבה סקס.

<רות גופן: במסיבות לסביות יש פחות סקס, לצערי, אבל זה ככה.

<רות גופן: זה חלק מתרבות הבילוי ההומואים - - -

תמר זנדברג: אני שואלת אם יש הבדל בסוגי הסמים ואופי השימוש, בבית לעומת במועדונים?

<גל וגנר קולסקו: במחקרים בדרך כלל - - -

<רות גופן: כן, הסמים של הבנים זה סמים של הדיס-אינהיביציה, הסמים של G וקטמין, זה סמים שעושים אותך יותר - - -

<קריאה: משחררי עכבות.

<רות גופן: יותר חרמן ועם פחות עכבות ולכן גם אפשר לתת לך עוד קצת יותר וגם תאבד לגמרי את ההכרה ולא תוכל להתנגד, במקרים של אונס, כי G זה סם מאד שכיח אצל הבנים ורגילים לשמוע על G – G זה GHB, זה סם האונס.

<רות גופן: אז במינון כזה הוא עושה אותך בהיי וככה בלי עכבות ויותר חרמן ובמינון עוד קצת יותר גבוה הוא גם יגרום לזה שאתה תהיה מעורפל הכרה ולא תוכל להתנגד ויש גם אמנזיה רטרוגרדית, אתה תשכח אחר כך, זה מוחק את הזיכרון ככה שאפשר גם לאנוס אישה והיא בכלל לא תזכור את זה וכל הראיות וכל הסיפור יתברר בדיעבד על סמך בדיקה של רופאה משפטית.

<רות גופן: שוב, סמים זה נושא נורא מורכב.

<רן שלהבי: יש את המושג אגב, שגם לא נכנסנו לזה וזה בגברים וזה הקם-סקס, אני לא יודע אם אתן מכירות את זה אבל זה מה שגולש כרגע מאירופה/ארצות הברית לתוך ישראל, זה מסיבות סקס-סמים, זה מסיבות שנעשות בבתים פרטיים, לא מסיבות גדולות, שימוש של הרבה סוגי סמים שרותי הזכירה תוך קיום יחסי מין, זה אחד הקשיים המשמעותיים כרגע וזה בתוך קהילת ההומואים בעיקר, שוב, אנחנו רואים כי יש לנו אנשים שמגיעים יותר ויותר וזה איזה שהוא נושא שאנחנו יודעים לפחות שבלונדון יש עליו דגש מאד גדול בתחום המניעה וההתעסקות אתו ואנחנו, אגב, במאי הולכים לעשות כנס בריאות של החברה שלנו ובתוך הכנס הזה שמיועד לקהל הרחב הולך להגיע אורח מלונדון שמתעסק בתחום ואנחנו הולכים לתת דגש על העניין הזה של קם-סקס ויהיו הדרכות גם לרופאים, גם לעובדים סוציאליים וגם מפגשים עם הקהילה, זה תחומים שאנחנו מנסים איך שהוא לעצור אותם לפני שהם סוחפים את המדינה שלנו גם.

תמר זנדברג: כלומר ההבדל כרגע, לצורך העניין, בין גברים לנשים קודם כל הוא בכמות לטובת או לרעת הנשים, שזה אתם מסבירים בנושא השוליות והדיכוי, כי נשים זה דיכוי כפול אז קצת יותר, אבל מבחינת אופי וסוג הסמים וכו', פחות או יותר דבר, נשים אולי - - -

<רות גופן: לא, זה סדרי גודל אחרים לגמרי וסמי מסיבות יש דברים מאפיינים, אגב, אנחנו כולנו נשב פה ונדבר וננהל שיחה כזאת ובעוד כמה שנים צפוי לנו הבום הגדול וזה כשהקריסטל מת', הטינה, יגיע לארץ.

<רות גופן: זה סם איום ונורא, מאד ממכר מהפעמים הראשונות בטיפול בו ואנחנו לשמחתנו רואים אותו ממש מעט ברחובות תל אביב, אבל הוא מאד פופולרי במסיבות בלונדון ובברלין ולכן, אנחנו גם צופים לראות אותו פה.

<רן שלהבי: זה בדיוק מה שאנחנו מנסים עכשיו לעשות, לעצור את זה, איך שהוא להשתלט על זה לפני.

<רן שלהבי: אולי להבהיר את עניין המספרים, ההשוואה היתה של גברים הומואים לעומת סטרייטים ונשים לסביות לעומת סטרייטיות, אז זה שהמספר נראה כאילו בנשים יותר, זה לא אומר שכמותית הן משתמשות יותר, אלא יחסית לנסים סטרייטיות הן משתמשות יותר.

<רן שלהבי: השכיחות בנשים לסביות לעומת סטרייטיות היא גבוהה יותר לעומת גברים הומואים וסטרייטים, זה לא אומר שהן משתמשות יותר.

<רות גופן: שלא נמחק פה את הביסקסואלים, אז נגיד כל הזמן גברים להט"בים כי לשבת פה ולא להזכיר את הגברים הביסקסואלים זה נראה לי לא בסדר.

תמר זנדברג: רגע, אז רק שתהיה לנו נקודת השוואה, גברים הושוו מול גברים סטרייטים – נשים השוו לנשים סטרייטיות וכאשר בתוך כל אחת משתי הקבוצות האלה יש גם ביסקסואלים שהם יחסית - - -

<רות גופן: לגמרי.

תמר זנדברג: לצורך העניין, ההבחנה בין ביסקסואל להומו או לסבית הוא האם הוא גבר או אישה ואז הוא משווה יחסית לגברים או לנשים הסטרייטים.

<רות גופן: בדיוק.

<רות גופן: אני רק רוצה - - -

תמר זנדברג: ובתוך הקהילה עצמה יש הבדל בין הומואים ולסביות?

תמר זנדברג: לסביות פחות או יותר מהומואים?

<גל וגנר קולסקו: שכיחות כמותית?

<גל וגנר קולסקו: לסביות לעומת הומואים אז הלסביות פחות.

תמר זנדברג: הבנתי.

תמר זנדברג: אוקיי.

<רן שלהבי: חשוב להגיד גם מבחינת הקמפיין, היתה פניה גם לנשים, נשים להט"ביות באופן כללי.

<רן שלהבי: היה פה באמת יותר התרכזות בקהילת הגברים הלהט"בים אבל גם היתה פניה לנשים בפרינט וגם ברשתות החברתיות.

תמר זנדברג: אוקיי.

<רות גופן: חגבי הקו הזה – שאיך אפשר למתוח אותו, אני רק רוצה להקריא לכם סמס שקיבלתי ממש בדרך לפה וקראתי אותו בפקקים, כשהאוטו עצר – לא תוך כדי נהיגה.

<רות גופן: הפניתי מטופל שלי שפוטר מהעבודה שלו ואני יודעת שהוא ככה מידי פעם עושה סמים במסיבות.

<רות גופן: הוא פוטר בזמן האחרונה מהעבודה שלו ובא אלי בשוק והפניתי אותו לעובדת סוציאלית שכתבה לי את הסמס בדרך לפה – אני מעדכנת שפגשתי את – שמו של הבחור – להבנתי יש דם בעיה של סמים, הוא מספר שהתחיל ללכת ל A.N כי יש לנו N.A בגן מאיר והוא לא מוצא כרגע צורך בהמשך ליווי אצלנו.

<רות גופן: כלומר, הנה בדיוק הקו, בחור הומו, נורמטיבי, החזיק עבודה יפה, מידי פעם בסופי שבוע וזה הלך וגלש.

<רות גופן: אז כל פעם אני שואלת אותו – אז כמה G?

<רות גופן: והוא אומר זה, עוד קצת ועוד קצת ועוד קצת והוא פוטר מהעבודה ואני בתמימותי חשבתי – טוב, הוא עכשיו בשוק מהעבודה ואני אפנה אותו לעובדת הסוציאלית שתעזור ובעצם מה שיצא שם זה שהסמים, בדיוק זה, הוא בעצם איבד את העבודה שלו כי הסמים בעצם השתלטו שם על הכל והוא פוטר מהעבודה שהוא מחזיק שנים ארוכות, זה לעניין הקו וזה שהומואים הם כן יותר בסיכון, צריך לקבל את זה שזה חלק מתרבות הבילוי וזה בסדר ולא להיות שיפוטיים כלפי זה, גם כדי לקבל מידע ממטופלים אבל כן, כנראה, לפחות בחלק מהסמים סכנת ההתמכרות האי גדולה והאפשרות שהאיש יתחיל לאט לאט להתקדם לכיוונים הרסניים ולא רק רקריאשנל דראג (תרגום חופשי: סם לשעות הפנאי) לא רק משהו של סופי שבוע מסיבות, קיים סיכון כזה.

<רות גופן: שוב, זה תמיד נורא קשה איך לא לצאת - - -

תמר זנדברג: ברור.

<רות גופן: כאלה שמרניים שלא – אוי ואבוי, הילד שותה חשיש, אבל אנחנו כן ניצבים בפני כנראה איזו שהיא בעיה וכן נכנסים סמים שהם סמים שהולכים ונהיים יותר ויותר מסוכנים וצריך להתעסק עם הבעיה הזאת.

<רות גופן: אנחנו, האיגוד הרפואי, אנחנו כבר שנינו שנים עובדים בקהילה במסגרת מרפאת גן מאיר והשנה הקמנו איגוד של רופאים במטרה שיצטרפו אלינו עוד רופאים ואנחנו נשמח לרכז את הנושא של הטיפול בסמים בתוך הקהילה, זה נושא שחייבים להתעסק אתו, למרות שהוא לפעמים מעורר הומופוביה כשמביאים את הנתונים החוצה.

<רות גופן: אנחנו נשמח לרכז את זה גם בתוך הקהילה, כי אנחנו צריכים איתנו גם את הארגונים השונים, את חוש"ן ואת האגודה ואת המארגנים של הליינים של המסיבות, לפעמים אנחנו יודעים שיש מסיבות שהחבר'ה שמוכרים סמים נכנסים פנימה בלי הרבה מגבלות ואנחנו גם נשמח להיות גורם שמגשר בין הגורמים המטפלים של הרווחה כדי שאני אדע למי להפנות בחורצ'יק כזה ושאני לא אפנה אותו בטעות לגורם לא מתאים, זה נורא חשוב, אנחנו ממש מתנדבים לרכז את הנושא הזה ולטפל בו.

תמר זנדברג: רק אם תוכלו לומר מילה על איזה סוג של שרות אתם מעניקים כרגע במרכז הגאה?

תמר זנדברג: זה שעות מרפאה או איך אתם - - -

<רות גופן: שנינו הקמנו מרפאה וזו מרפאת גן מאיר , של הכללית, שכבר קיימת 7 שנים.

<רות גופן: אני הקמתי עכשיו מרפאה גם במכבי לקהילה, אז גם יש פתרון למכבי לקהילה, לאנשים שלא מוצאים את עצמם במרפאות הרגילות.

<רות גופן: אבל מה שעשינו השנה זה הקמנו איגוד רפואי, כי על הכתפיים של שנינו כבר כבד לנסוע ולעשות הרצאות ולקדם את כל הדברים שצריך לקדם והקמנו איגוד, של רופאים, בתוך ההסתדרות הרפואית, תדמיינו את לאוניד אידלמן עומד פה מאחורינו, זה הגב שלנו.

<גל וגנר קולסקו: מה שיפה באמת זה לראות שההסתדרות הרפואית בישראל הבינה שהקהילה הלהט"בית יש לה פערים בבריאות ושחייבים לגשר וההסתדרות הרפואית החליטה לתמוך בפעילות כזאת כדי לקדם בריאות להט"בים.

תמר זנדברג: וחברים רופאים שבמסגרת החברות באגודה הם עוברים איזו שהיא הכשרה, הרצאות, העשרה?

<גל וגנר קולסקו: טקס ההקמה תהיה במאי.

<רות גופן: כן, אבל שבועיים אחרי שפתחנו ויצאנו בקריאה הצטרפו אלינו 50 רופאים, כמובן שהגרעין הקשה זה חלקם רופאים להט"בים אבל לא רק וזה מאד שימח אותנו.

<רות גופן: הרופאים שיש להם באמת בין המטופלים שלה מקהילת הלהט"ב ומבינים שהעניין חשוב והצטרפו אלינו ושוב, אנחנו נתחיל לעבוד, באמת חלק מהענין זה - - -

תמר זנדברג: כשחלק מהמטרות שלכם זה לספק ידע, הכשרות לרופאים - - -

<רות גופן: גם הכשרות לרופאים וגם קידום הבריאות בתוך הקהילה.

תמר זנדברג: יופי, אחלה, תודה רבה.

תמר זנדברג: נעבור אליכם, משרדי הממשלה, אולי בעצם נתחיל איתי אתי, עם הרשות, נצא רגע מהקמפיין ואיך אתם רואים את סה.

תמר זנדברג: אחר כך אני רואה את יואב, איריס ממשרד הרווחה, נרצה לשמוע ממך ויש פה עוד משרדי ממשלה כמו בריאות?

תמר זנדברג: מאה אחוז וחינוך?

תמר זנדברג: את ממשרד החינוך?

תמר זנדברג: אוקיי.

<רותי תוינה: אני אתחיל ואומר שאת שיתוף הפעולה שלנו עם הקהילה התחלנו בשנת 2014, בשיתוף של משרד הבריאות והקהילה הגאה נערך קמפיין בקרב הקהילה, תחת הכותבת, בעיריית תל אביב, "אתה לא לבד" שזו פעילות שלוותה בחלוקה של חומרי הסברה בשטח ובאנרים באינטרנט, שקראו לחברי הקהילה להשתמש בשירותים שהגופים מספקים, בין היתר בדיקות והחלפת מזרקים ואפשרויות של גמילה וכו'.

<רותי תוינה: הקמפיין האחרון, זה שהוצג כאן ושמומן כולו על ידי הרשות, היה באמת בעקבות חיבור עם האגודה שזה חלק בעצם ממערך ההסברה בנושא הסכנות שטמונות בסמי מסיבות והטריגר המשמעותי היה גם אותם מקרי מוות שפורסמו והיה ברור שצריך לעשות פה איזה משהו שיעלה את המודעות לכל הנושא הזה ויתן חומר רקע והסברים על הנושא של הסכנות שקיימות.

<רותי תוינה: אני לא אכנס לזה כי כבר ראיתם את המצגת, אני מחזיקה גם אצלי מה זה כלל שזה כלל גם - - -

תמר זנדברג: כמה כסף הקציתם לקמפיין הזה?

תמר זנדברג: כמה הוא עלה?

<רותי תוינה: אני מודה שאת זה לא טרחתי לברר, את יודעת שזה לא התחום שלי אבל אני יכולה תכף לנסות לקבל את זה.

תמר זנדברג: כן, אם תוכלי לברר את הנתון הזה וגם, אם את כבר מבררת, א' כמה כסף ו-ב' לאור מה ששמענו שזה קמפיין שהניה מוצלח, לפחות זו הערכה ראשונית אבל זה עוד בעיבודים על האפקטיביות, אם אתם בוחנים ובאיזה אופן להפוך את זה לאיזה שהוא מהלך קבוע.

<רותי תוינה: אז אני רוצה להסביר את זה, זה דבר שנעשה בעקבות פניה אלינו, בעקבות הצגה של רעיון שהתחברנו אליו וראינו לנכון.

<רותי תוינה: זה לא עניין של הפעלה מתמשכת, זה היה משהו שהיה נקודתי - - -

תמר זנדברג: לא, אני מבינה.

<רותי תוינה: גם הקבוצה שאמרו שזה גברים וכו', זה גם היה משום המיקוד שהופנה אלינו על ידי הקהילה עצמה, שכרגע זה הנושא הובער יותר גם מפני שהוא נפוץ יותר.

תמר זנדברג: אין בעיה, את זה קיבלנו, אני רק שואלת לאור – ברור לנו שזה היה נקודתי ושזנה היה אפרופו גם פרק זמן מסוים וכו', אבל אני כן שואלת לאור ההצלחה המשוערת שמן הסתם תתברר יותר בשבועות הקרובים, אנחנו לפני יוני שזה חודש מאד פסטיב בקהילה ובתל אביב באופן כללי, יש פיקים כמו באוכלוסייה הכללית שזה סילבסטר, פורים, יום העצמאות ולא יודעת מה, שזה מאד רלוונטי.

תמר זנדברג: אתם הצגתם כל מיני דברים, נייר לקמוס וכל מיני דברים שמיועדים לסמי אונס, גם זאת קהילה שיש לה פיקים של מסיבות שאפשר להרוויח מקמפיין כזה.

<רותי תוינה: השאלה לגמרי מובנת, תוך כדי שאת שאלת כבר אני שאלתי, כמו שאמרתי את יודע שזה לא התחום שלי, אני לא פוסלת, זאת אומרת אני, אנחנו, הרשות לא פוסלים, זה כמובן תלוי תקציבים - - -

תמר זנדברג: בסדר, תקציבים זה גם עניין של סדר עדיפויות.

<רות גופן: וזה לא משהו שנמצא כרגע בתקציב אצלנו כמו שזה שכבר הוכנס, אבל לא פוסלת שתהיה פניה וידונו ויבחנו וגם יראו אם מצליחים לשבץ את זה בתקציב הקיים, זאת אומרת התשובה היא לא – כרגע אני לא יכולה להתחייב על משהו, אבל זה תלוי כמובן בפניה וביכולות כפי שיתבררו לנו בהמשך.

תמר זנדברג: אין בעיה, אז אני רק אומרת וגם אני אגיד את זה בסיכום שאנחנו כוועדה, אנחנו מבקשים מכם לעמוד בקשר רצוף שזה לא יהיה פר פניה ואז מגרדים, אלא כן להיות מיינדד לקהילה הזאת שהיא חלק – לאור מה שעולה כאן, גם יש בה שימוש מוגבר בסמים ואלכוהול מכל מיני סיבות וגם רגישות וסכנה מוגברת לגלישה להתמכרות, לסכנות של שימוש חד פעמי במסיבות וכל הדברים האלה ולכן, אני בהחלט חושבת לאור השיתוף פעולה שהתחיל כחד פעמי ומוצלח, אתם צריכים לעמוד בקשר רצוף, לאורך כל השנה.

תמר זנדברג: בטח ובטח שיוני, זה תאריך יעד שהוא א' קרוב מאד ו-ב' מאד בפוטנציאל.

<קריאה: במצעד הגאווה, קמפיין נגד שימוש בסמים.

תמר זנדברג: כן, זה מה שאני אומרת, יוני זה חודש הגאווה, עיריית תל אביב, שתכף נעבור אליה, מפרסמת בכל העולם לבוא, התיירות הגאה בעיריית תל אביב זה משהו שהעירייה מאד מתגאה בו ויש לה גם פנים שהם בסיכון וצריך לתת עליהם את הדעת בצורה אחראית ונכונה.

<רותי תוינה: כמו שאמרתי, כרגע אין תקציב, אבל יבררו, יבדקו ואם יהיה – אז ברור שעל הקונספט אנחנו כבר הראינו את החשיבות שלו.

תמר זנדברג: אם זה יהיה חלק מהתוצאות של הדיון הזה, אנחנו נשמח.

תמר זנדברג: מאה אחוז, תודה.

<איריס נהרי: אני רק רוצה להגיד משהו על העניין הזה עם הקמפיין שאני חושבת שעשיתם את זה נורא נכון שנתתם לגורם מהקהילה לעשות את זה, כי אם בחודש יוני בגאווה אתם תצאו בקמפיין נגד שימוש בסמים, אז כולם ישתמשו בעוד יותר סמים.

<איריס נהרי: צריך לתת לגורמים מהקהילה, זה מצוין, ככה, לא לשים את זה בידיים שלא מכירים את הסוגיות הספציפיות לקהילה, זה נורא חשוב.

<רותי תוינה: האמת שזה תמיד נעשה באופן הזה, בהקשר הזה.

<איריס נהרי: זה מצוין שזה ככה נעשה כי אז מצליחים לחדור את ההתנגדות.

תמר זנדברג: אני אומרת עוד פעם שזה גם לקח לנו ובגלל זה מאד חשוב לנו לראות את הנתונים של הקמפיין, כי אנחנו עסקנו כאן כמה פעמים בקמפיינים למניעת שימוש לנוער, לאוכלוסייה הכללית ומי אחראי על ניסוח הקמפיין, המסרים, הקריאייטיב, זה נורא משנה איך זה ישפיע.

תמר זנדברג: בקהילה הזאת זה מאד ברור כי יש גורמים מתוך הקהילה, לא יודעת אם אפשר בדיוק ליישם את זה בקהילות אחרות כמו נוער או נשים וכו', אבל כן חשוב ללמוד איך כשמדברים לאנשים בשפה שהיא לקוחה מעולם התוכן שלהם, אז המסר נופל על אוזניים יותר קשובות.

תמר זנדברג: איריס נהרי, משרד הרווחה.

תמר זנדברג: <איריס נהרי:> אנחנו נותנים מענה ביחידות שלנו, אמנם אחוז מאד קטן, ככה אני שומעת היום ואני שומעת את הקריאה כאן ואת מה שאתה אמרת ואני מאד אשמח לחבור ולראות איך אנחנו ממשיכים למנף את התחום הזה.

תמר זנדברג: אני חושבת שרוב המענים של משרד הרווחה, גם בנוער צעירים וצעירות זה באמת בתל אביב, אני אתן ליואב לדבר על - - -

תמר זנדברג: אבל רגע, רק אצלכם ביחידות, גם שירות ההתמכרויות וגם יחידות, זה אולי נוגע ליחידות הרווחה באופן כללי, הנושא הזה של חינוך והכשרה של אנשי הטיפול, של עובדות סוציאליות, לאוכלוסייה הזאת, זה נושא שקיים?

תמר זנדברג: היה מתי שהוא בשנים האחרונות איזה שהוא יום עיון?

<איריס נהרי: זה מה שאני אומרת, הוא לוקה בחסר.

<איריס נהרי: אני יודעת להגיד, בשירות שלי, שיש בשירות נוער וצעירים גם הוסטל וגם מענים שקרוב לוודאי שהם יותר מכוונים, אצלנו בשירות אני מאד אשמח לקיים יום כזה, אני חושבת שזה מאד חשוב.

תמר זנדברג: כלומר עד עכשיו לא היתה שום הכשרה בנושא להט"ב בשירות ההתמכרויות.

<רות גופן: יש קבוצה בגן מאיר, חברים.

תמר זנדברג: לא, אני שואלת משהו אחר, לעובדות סוציאליות ביחידות?

<רות גופן: A.N זה לא משרד הרווחה?

<יואב בן-ארצי: לא, זה משהו עצמאי, זה קבוצה עצמאית נטו, ללא עובדים סוציאליים, ללא פסיכולוגים, הם מקיימים את עצמם לבד.

<יואב בן-ארצי: כל הקבוצות תמיכות שנשענות על 12 הצעדים, קבוצת תמיכה שהמוטו שלהם עזרת מכור למכור.

<יואב בן-ארצי: אין להם שום קשר לרווחה, לאף אחד, אין עובדים סוציאליים.

<קריאה: יש שם אמרה – חיבוקים כן, סמים לא.

<קריאה: גם פה צריך להעתיק, חיבורים כן וסמים לא.

תמר זנדברג: לא, תראו, A.N זה שיש קבוצה במרכז הגאה זה באמת מאד חשוב וגם באופן כללי הקבוצות האלה של A.M ו-A.N הן לא מספיק, זו אחת הדרכים החשובות, אבל יש במשרד הרווחה שירות התמכרויות, הוא מספק שירותים להמון יחידות רווחה של הרשויות המקומיות בכל הארץ ונזרקה כאן כפפה, אפרופו גם מה שאמרו איגי, שאחד הדברים שהם מזהים זה הצורך בחינוך והכשרה של אנשי הטיפול, שזה הדבר שיכול לעזור הכי הרבה גם למניעה וגם לזיהוי בשלבים הראשונים ואנחנו תכף נעשה את החיבור בין הארגונים לבין האגודה לבין אנשי הרווחה והבריאות.

תמר זנדברג: אני בכלל חושבת שיום כזה, יום הכשרה, יום הסברה לאנשי הטיפול – מה זה, איך נראה נער או נערה שמתמודד עם שאלות של זהות מינית, ביסקסואלית, הומואית, לסבית, טרנסית, מה הן הרגישויות, לאן כדאי להפנות, אפילו שאתם קיימים ושאפשר להפנות אליכם לצורך בריאות אחרת, שוטפת ולא רק בתחום הסמים, זה דבר שאני לא בטוחה שכל אנשי הטיפול בכל היחידות יודעים אותו ואת זה אני אומרת בלשון המעטה, אז אני חושבת שיש כאן הרבה מאד מודעות שאפשר להעלות באמצעות החיבור הזה.

תמר זנדברג: יואב.

<יואב בן-ארצי: טוב, קודם כל אני רוצה לציין שלפני משהו כמו חמש שנים, כתבתי נייר עמדה לגבי הנושא של שימוש בקרב קהילת הלהט"ב, אני חי בעיר תל אביב, אני נמצא בקהילה – אני לא מבלה במועדונים, אבל אני חי ושייך לקהילה.

<יואב בן-ארצי: אפיינתי את השימוש, הייתי מאד זהיר בעובדות כי לא היו לי עובדות מוצקות, הסתמכתי על נתונים מחו"ל, פחות מהארץ, כי לא היה בארץ, אבל הבנו שהלך הרוח של השימוש בסמים הוא הופך להיות באמת תרבות בילוי.

<יואב בן-ארצי: נכון שהוא מתחיל ממקום של מצוקה, יציאה מהארון או הישארות בארון ואחרי זה הוא הופך להיות – אני לגמרי מקבל את מה שאת אומרת – חלק מכרטיס כניסה לתוך החברה הלהט"בית.

<יואב בן-ארצי: בפעם הראשונה שהפצתי את הנייר בקרב המשרדים, נפנפו אותי.

<יואב בן-ארצי: פעם שניה, זימנתי דיון עם משרד הבריאות ומשרד הרווחה, הרשות הלאומית למלחמה בסמים והוחלט שהרשות מסייעת.

<יואב בן-ארצי: 2014 זה לא רק היה קמפיין אלא זה גם היה נקודה שהקמנו – הבנו שלשירותים שלנו, טיפול בנפגעי התמכרויות – סדין אדום, לא מגיעים.

<יואב בן-ארצי: יש לנו יחידה ברוטשילד שהיום יש בה יותר מטופלים להט"בים, הרבה יותר מכל תקופה אחרת והרבה יותר מכל יחידה אחרת, היא כבר הופכת להיות מתמחה עם איזו שהיא רגישות לאוכלוסייה שהעובדות, בעיקר עובדות, מגיבות נכון לקודים התרבותיים שקשורים בכל זאת בהוואי של האוכלוסייה הזאת, האוכלוסייה הלהט"בית.

<יואב בן-ארצי: לצד זאת, הקמנו נקודה במרכז הגאה, נקודה טיפולית, סברנו שבכל זאת, היות והמקום הוא מקום מוכר, סוג של בית, כן יגיעו לטיפול.

<יואב בן-ארצי: אני חייב לציין שגם בקמפיין היה אתר נחיתה ומי שהגיע לאתר הנחיתה יכל גם להתכתב באופן אנונימי כדי לזכות באיזה שהוא מענה יעוצי.

<יואב בן-ארצי: קיבלנו מעט מאד תגובות, הפעלנו את הפרויקט הזה – עיריית תל אביב, האגודה, משרד הבריאות והרשות הלאומית למלחמה בסמים.

<יואב בן-ארצי: אני לא אלאה בפרטים וגם לא אכנס לתוך משהו טרחני, אבל משהו בנושא הכספי לא בדיוק עבד עם האגודה ועם הזה, הפרויקט הזה בעצם די באיבו נקטע.

<יואב בן-ארצי: אני יכול לומר - - -

תמר זנדברג: רגע, זה ההתייעצות האינטרנט אבל - - -

<יואב בן-ארצי: לא לא לא, זה מעבר לזה - - -

תמר זנדברג: כל היחידה?

<יואב בן-ארצי: לקחנו איש מקצוע.

תמר זנדברג: אה, אז היום בעצם אין שירות, אין מענה התמכרותי במרכז הגאה?

<יואב בן-ארצי: במרכז הגאה יש אנשי מקצוע שמטפלים, זה הפך להיות סוג של עבודה משולבת.

<יואב בן-ארצי: הם גם נותנים מענה פסיכו-סוציאלי שגם קשור בנושא של התמכרויות אבל לא פרופר התמכרויות, אוקיי?

תמר זנדברג: אבל יש להם ידע בנושא להתמודד?

תמר זנדברג: נניח אם יבוא נער/נערה, צעיר/צעירה, גבר/אישה, לא משנה ועם - - -

<יואב בן-ארצי: יש להם ידע בנושא, אני התרחקתי, אני בעבר הדרכתי שם והיות ויצאנו מהשותפות הזאת אז אני לא יודע להגיד ומי שניהל את השירות הפסיכו-סוציאלי שאיתו עבדתי, גם הוא סיים לעבוד שם, אז אני לא יודע.

<קריאה: השירות שמה מצוין, אבל להגיד שהם מתמחים בנושאי הסמים זה ממש לא.

<יואב בן-ארצי: כששלומי היה - - -

תמר זנדברג: איזה שירות, רווחה?

<קריאה: השירות בגן מאיר.

תמר זנדברג: איזה שירות?

תמר זנדברג: רווחה, עובדת סוציאלית?

<קריאה: שלומי עבר לנחמני.

<קריאה: הוא מדבר על האגודה וזה פשוט עבר לנחמני.

<קריאה: מהאגודה הם בכלל ירדו מהקטע של סמים, לדעתי.

<יואב בן-ארצי: דקה, כששלומי היה, היה איש מקצוע שגם הוא עזב, שכן התמחה בנושא הזה בתוך האגודה.

<יואב בן-ארצי: שלומי עזב וגם, איך קראו לו – לא זוכר את השם שלו, גם הוא עזב.

<יואב בן-ארצי: בקיצור, היום אני לא יכול להגיד שיש בוודאות, אני יכול להגיד היום שיש אלינו יותר ויותר פניות למרכז הטיפולי.

<יואב בן-ארצי: אבל, יחד עם זאת אני רוצה לציין משהו נוסף, הבנו כמה הפעילות שהייתה עכשיו, האחרונה – שהיה בעיני קמפיין מצוין – שחייבים ללוות את זה בהמשך פעילות הסברתית, גם לבעלי הליינים, כי הם בעצם סוג של סרבר, הם מתווך ביננו לבין האוכלוסייה שצורכת את הסמים.

<יואב בן-ארצי: אני אגיד לך משהו?

<יואב בן-ארצי: אני סקפטי עד כמה הם יגיעו לטיפול, אבל אין לי ספק שפעילויות הסברה, יעוץ והכוונה הן מאד, בעיני, מדוייקות לאוכלוסייה ולאופן השימוש או לאופי השימוש שלה, נכון להיום, כמו שאני רואה אותו.

<יואב בן-ארצי: את הטיפול אלינו, ליחידות.

<רות גופן: הם מגיעים לטיפול כשאין להם ברירה, כשמאבדים את מקום העבודה.

<יואב בן-ארצי: אז אני אומר, אני לא רוצה להגיע למקום הזה שהם יגיעו אלינו לטיפול כשאין להם ברירה, אני רוצה לנסות ללכוד אותם בשלב שלפני, אוקיי?

<יואב בן-ארצי: לכן אני חושב שפעילויות הסברה, יעוץ והכוונה ולא טיפול שהוא מרתיע במידה מסוימת, יכול – א', לעצור בזמן המתאים ולהביא לאינו לטיפול ולא להגיע למקום של אובדן מקום עבודה או אובדניים אחרים, שחס וחלילה גם יכולים להגמר במוות.

<יואב בן-ארצי: איך עושים את זה?

<יואב בן-ארצי: עד כמה אנחנו יכולים לדייק את המענים האלו – שאלה גדולה.

<יואב בן-ארצי: אני יכול להגיד שאנחנו היום בעיריית תל אביב מבינים שבכלל אוכלוסיית המשתמשים לרעה בסמים היא רחבה יותר, כבר לא מדברים על התמכרות, אלא מדברים על העדר שליטה.

<יואב בן-ארצי: זאת אומרת הבנו שבעצם הלקוחות שלנו הם הרבה יותר רחבים ממה שאנחנו בעצם רואים אותם בפועל ואנחנו עובדים על מיתוג מחודש של היחידות, כדי שהן תקראנה ליותר ויותר אנשים להגיע, לפחות לרמה של יעוץ והכוונה ואחרי זה, בתקווה, גם לטיפול.

תמר זנדברג: כלומר, מה זאת אומרת?

תמר זנדברג: היחידות שלכם בתל אביב?

<יואב בן-ארצי: כן.

תמר זנדברג: אני אגיד לך למה אני שואלת, כי עולים כאן הרבה דברים שאנחנו גם מתעסקים בהם בוועדה באופן כללי, כל הנושא הזה של מענה להתמכרות על הרצף, לפני שאתה שותה מתדון או זקוק להחלפת מזרקים או לכפר גמילה של שנה במלכישוע, אלא בשלב הזה בתחילת ההידרדרות, שבו המשפחה מסביב שמה לב שיש איזו שהיא בעיה, אתה מאבד עבודה או בדרך לאבד עבודה, התפקוד יורד וכל מיני דברים כאלה.

תמר זנדברג: אחד הדברים שאנחנו כל הזמן רואים כאן בוועדה זה שאין מספיק מענים בשלב הזה, אין מרפאה, אין מקום שאתה יכול לבוא, לדבר עם פסיכיאטר, לדבר אולי עם עובדת סוציאלית בתחום היעוצי - - -

<קריאה: יש וזה בתחום הפרטי.

<קריאה: זה הרבה פעמים אנשים נורמטיביים שלא רוצים שזה יהיה כתוב להם בשום מקום, יש לא מעט מענים והם בתחום הפרטי.

תמר זנדברג: מאה אחוז, בסדר, אנחנו מדברים - - -

<קריאה: צריך לדבר גם על העניין הזה שאני מפנה.

תמר זנדברג: אגב, גם בתחום הפרטי, לאן את מפנה?

<קריאה: שאולי לב רן.

<יואב בן-ארצי: אם יש לך 800 שקל לשעה.

תמר זנדברג: אז זה לא שיש לא מעט מענים, זה שיש מענה.

<קריאה: - - - נורמטיבי, שמחזיק דירה משלך ועבודה טובה, אז יש לך כסף לשאולי לב רן.

תמר זנדברג: לא, השאלה היא, תראי את ד"ר שאולי לב רן אירחנו כאן, לפחות פעמים שלוש בוועדה, הוא הציג לנו גם את התפיסה שלו לגבי התמכרויות, תפיסה מאד מעניינת וחשובה, גם את המרפאה שלו שהוא בינתיים סגר ועברה.

תמר זנדברג: אבל אני כן אומרת ש-א' זה אחד וזה פרטי, באמת אחד.

תמר זנדברג: ב' אני חושבת, נכון שיש סטיגמה כמו להרבה דברים גם לטיפול נפשי יש סטיגמה, בכל זאת הרבה אנשים פונים בין אם זה פרטי ובין אם זה לא, בתחום הזה אנחנו עוד הרבה לפני הסטיגמה.

תמר זנדברג: יש הרבה אנשים שפשוט אין להם לאן לפנות או שהם לא יודעים או שלאנשים שהם כן מגיעים אליהם, כמו רופא משפחה או פסיכיאטר או פסיכולוג או עובדת סוציאלית עבור משהו אחר, לא ידעו להפנות.

תמר זנדברג: לא ידעו להגיד לו – תשמע אדוני - - -

<גל וגנר קולסקו: אני גם אין לי ממש לאן להפנות, אם לא היה מישהו אין לי את האוטומט שאני יודע שאני יכול לשלוח אותו לפה, אין לי את זה, אני צריך לחפור, אני צריך לחפש.

תמר זנדברג: נכון נכון, חד משמעית.

<גל וגנר קולסקו: אגב, נושא של הארם רידקשן, זה משהו שאתם גם מתעסקים בו?

תמר זנדברג: נכון, לכן אני שואלת, יואב, אני מבינה שמה שאתם רוצים וזה דבר שהוא מאד רלוונטי לעיר תל אביב, גם בהיותה מרכזית וגדולה ועיר שרואה הרבה דברים, עיר שיש בה המון התרחשויות, המון קהילות, המון קבוצו, המון מיעוטים.

תמר זנדברג: כשאתה אומר שאנחנו ממתגים מחדש, מה זה אומר?

תמר זנדברג: בכל מרכז בריאות בין אם של קופת חולים, בין אם עירוני, לא יודעת, טיפת חלב, תראה אחות, אמא, שהיא מזהה איזה משהו והיא חושבת שהיא זקוקה ליעוץ בתחום הזה או משהו כזה, יהיה לאן להפנות אותם?

תמר זנדברג: יהיה מרכזים?

<יואב בן-ארצי: כשאני אומר מיתוג מחודש, הוא לא רק שם הוא גם מהות, אוקיי?

תמר זנדברג: אז זה מה שאני שואלת, מה יהיה המהות?

<יואב בן-ארצי: המהות, זה שהסברתי קודם, קריאה לאוכלוסיות שלא מגיעות אלינו אפילו לרמה של יעוץ והכוונה טלפוניים, שנשמע אותם, שיהיה קשר איתם ברמה הזו ואחרי זה הם יגיעו אלינו לטיפול.

תמר זנדברג: עם עובדת סוציאלית?

<יואב בן-ארצי: ברור.

<יואב בן-ארצי: זה השירות, השירות שלנו זה עובדים סוציאליים, יש לנו חמש יחידות בעיר תל אביב - - -

<קריאה: אני אומרת שהיום אגף - - - נכנס בכל הנושא של הקהילה לתוך שירותי הרווחה, ובתוך שירותי הרווחה ישבו עובדים סוציאליים שיקבלו את האוכלוסייה ויפנו אותה לתחומי המומחיות שלהם.

תמר זנדברג: לא, בסדר, אנחנו מדברים פה על שירותי התמכרויות.

תמר זנדברג: אני שואלת, אם אדם מיוזמתו או כתוצאה מהפניה של רופא משפחה או עובד סוציאלי יהיה לו מקום שאליו הוא יוכל לפנות, לצורך יעוץ, טלפוני, פרטני.

<יואב בן-ארצי: אז אני אומר, זה בדיוק העניין, שהיום קיימים המקומות, הם פחות ידועים כמקומות שמייעצים, מכוונים, וגם מטפלים, אוקיי?

<יואב בן-ארצי: המקומות האלה קיים, הרעיון הוא לשווק אותם מחדש עם השילוב של ייעוץ והסברה ומן הסתם, ברגע שזה יאושר, אני מניח שגם תראי את זה בשלטי חוצות בעיר ונראה את זה בכל מקום, כל פלטפורמה שהיא יכולה לשרת אותנו.

תמר זנדברג: אוקיי, אז אנחנו נבקש מכם, ברגע שבאמת תצאו עם זה ליידע אותנו כוועדה כדי שאנחנו נוכל – אנחנו פה רואים את כל הגורמים הממשלתיים, הטיפוליים, שגם אנחנו נדע ונהיה מרושתים ונדע שאפשר להפנות או כל הדבר הזה.

<יואב בן-ארצי: במקביל לזה אנחנו צריכים להבין שיש לנו בעצם שתי אוכלוסיות מול העיניים, אוכלוסיות של בעלי הליינים, שבעיני הם אקוטיים ואיתם צריכים לעשות גם פעילויות הסברה וגם כאן הרשות נרתמת בעזרת אורית, אנחנו נקיים פעילות הסברתית לבעלי הליינים, אנחנו קובעים את זה יחד עם מנכ"ל האגודה, אוהד וזה יקרה בקרוב.

תמר זנדברג: אוקיי.

תמר זנדברג: תודה, משרד הבריאות?

<אלינה פיפלקס: אין הרבה מה להוסיף, חוץ מזה שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה מאד הדוק עם כל הגורמים האחרים ובנוסף לזה משרד הבריאות גם מתעסק הרבה בטיפול בחולי או נשאי איידס כמובן וגם כן, בכל הפעילות נגד סמים, משתתפים גם בפעילות של הרשות ואנחנו מוכנים להגביר את הפעילות.

תמר זנדברג: רגע, מה זאת אומרת?

תמר זנדברג: אתם כמשרד בריאות יש לכם את האשפוזיות והדברים האלה ויש לכם עוד דבר, שהוא מאד רלוונטי לדיון הזה, זה מרפאות בריאות הנפש בקהילה, הממשלתיות וכולל כל מה שהעברתם לקופת חולים.

תמר זנדברג: חלק מהאנשים האלה שדובר כאן ואני אומרת את זה גם מדיונים קודמים, זה רלוונטי גם לכאן, יגיעו בהתחלה עם איזו שהיא מצוקה נפשית.

תמר זנדברג: הם יגיעו למרפאת בריאות הנפש, יחפשו שירות מהסוג הזה, השאלה אם שם יהיה להם מענה שגם מזהה פוטנציאל התמכרות או תחילתה של התמכרות ובהקשר של הדיון הספציפי הזה, האם אתם ערוכים עם הכשרות לאנשים האלה, לפסיכיאטרים, למטפלים, במרפאות בריאות הנפש לראות מצוקה שנובעת על רקע זהות מגדרית, דיכוי מוחלשות כקהילת להט"ב, יש לכם או אי פעם עשיתם הכשרה לפסיכיאטרים במרפאות הממשלתיות, איזה שהוא עיסוק או נגיעה בתחום הזה?

<אלינה פיפלקס: כל הזמן פותחים קורסים חדשים לטיפול בהתמכרויות, כמעט כל שנה יש פתיחת או המשך קורסים.

<קריאה: השאלה אם יש דגש על להט"בים, זה שיש התמכרויות אנחנו יודעים אבל הנושא הוא להט"בים.

<אלינה פיפלקס: לא.

תמר זנדברג: גם להט"בים אין ממספיק וגם להט"בים ובטח לא התמכרות להט"בים, כלומר זה לא זה ולא זה ושלילה כפולה.

<רות גופן: אני רוצה להגיד לזכותם שמטופלות טרנסיות נקלטות באשפוזיות כנשים.

<אלינה פיפלקס: כולם מודרכים וכולם יודעים איך להתמודד.

<רות גופן: יש לי כמה מטופלות שנקלטו.

<רות גופן: לא רק ביקורת, צריך גם להגיד דברים טובים.

תמר זנדברג: אני לא בביקורת, אני רק שואלת האם אי פעם היתה נגיעה.

<רות גופן: מישהי ככה, התקבלה כאישה, אף אחד לא הרים גבה בכלל, חזרה ואחר כך עוד פעם שלחתי אותה.

תמר זנדברג: לאשפוזית רגילה?

תמר זנדברג: גמילה מסמים?

<רות גופן: כן כן, גמילה, איפה שהוא בדרום.

<אלינה פיפלקס: יש גם חדר מיוחד ובכל האשפוזיות יודעים איך לקלוט טרנסג'נדרים ברצון רב והכל.

<אלינה פיפלקס: זה ברור, אבל בקשר - - -

<רות גופן: לא, זה לא ברור, צריך להתעכב על זה ולומר כל הכבוד לכם.

<רות גופן: באמת.

תמר זנדברג: להם זה ברור ואנחנו משבחות ומשבחים אתכם.

<אלינה פיפלקס: אנחנו במשרד הבריאות מקבלים את זה כברור, כמובן שאף אחד לא צריך להרגיש לא בנוח במסגרת שלנו, זה ברור לחלוטין.

<אלינה פיפלקס: בקשר להכשרה אז כל הזמן אנחנו פותחים כבר שנים רבות, קורסים להכשרה בעניין התמכרויות ורוב הסטודנטים שלנו הם פסיכיאטרים מומחים, אז בהרצאות תמיד נותנים דגש גם על עבודה עם טרנסג'נדרים, עבודה עם הקהילה הגאה, כמובן.

<אלינה פיפלקס: אצלנו זה כבר רוטינה.

<רות גופן: כן, הם בסדר.

<גל וגנר קולסקו: דן כרמלי מעביר את זה.

תמר זנדברג: אוקיי, תודה.

תמר זנדברג: קודם כל הצטרפה אלינו חברת הכנסת מיכל רוזין, גם חברתי האישית וגם חברתי לסיעה אז זה כבוד פעמים בשבילי, שהיא אחת מהיוזמות של היום הזה בכנסת במסגרת השדולה הגאה, שזו הזדמנות באמת להודות לכם.

תמר זנדברג: התורים שהיו היום בכניסה והאיחורים בכל הועדות, באמת רק מראים על ההד המשמעותי מאד שהיה בדיון הזה.

תמר זנדברג: את רוצה להגיד מילה או שתשמעי?

תמר זנדברג: אז נעבור אליך מהמשטרה, רק תציג את עצמך שם ותפקיד?

<גדעון גבאי: גדעון, נציג חטיבת החקירות.

תמר זנדברג: מאיפה?

תמר זנדברג: ארצית?

תמר זנדברג: מרחב כל שהוא?

<גדעון גבאי: נפגעי עבירה.

תמר זנדברג: אוקיי.

<גדעון גבאי: אחד, אני רוצה להגיד שהמשטרה פועלת בנחישות וברגישות בטיפול בכל העבירות, בלי הבחנה בין המגזרים, זה דבר ראשון.

<גדעון גבאי: דבר שני, אני רוצה להגיד שלמשטרה יש קשר רציף עם הקהילה הגאה, יש לנו נציג שלנו שהוא יוצר את הקשר, אנחנו מעבירים הנחיות ונהלים לשטח לגבי נושא הטיפול בלהט"בים ודבר נוסף, אנחנו מעבירים גם הכשרות לשוטרים בבתי הספר הארצי, כיצד להתנהג עם האוכלוסייה הזו.

תמר זנדברג: מי מעביר את ההכשרות האלו?

<גדעון גבאי: ספציפית, יש לנו מי שאחראי אצלנו לנושא והוא עושה את זה.

<רות גופן: חוש"ן גם.

תמר זנדברג: אה חוש"ן?

<רות גופן: באים למשטרה, חוש"ן.

תמר זנדברג: אתה יכול לאפיין לנו איפה אתם רואים את קהילת הלהט"ב, באיזה עבירות אתם רואים אותם בנפגעי עבירה בעיקר, על מה מדובר, איפה אתם פוגשים את הקהילה הזו בעבודת המשטרה?

<גדעון גבאי: אנחנו לא עובדים לפי מגזרים, אנחנו - - -

תמר זנדברג: לא, אף אחד מאתנו לא עובד לפי מגזרים, אבל כן יש קהילות של מאפיינים ייחודיים שללמוד אותן זה לא אומר שאנחנו עושים הבחנה או אפליה מסוג כל שהוא, זה אומר שאנחנו לומדים את האוכלוסייה ואת הצרכים שלה.

<גדעון גבאי: אם אנחנו מדברים על הצרכים של האוכלוסייה אז כמו שאמרנו אנחנו מנחים את האוכלוסייה לגבי פניה, האופן שבו אנחנו צריכים לפנות לכל אחד מהלהט"בים בשטח, איך מבצעים עליהם חיפוש, כל הדברים האלה ואפילו נכנסים לדקויות קטנות לנהלים - - - בשטח.

תמר זנדברג: וההכשרה הזו שדיברת עליה, היא הכשרה רוטינית?

תמר זנדברג: כל שוטר עובר אותה?

תמר זנדברג: היא חלק מהכשרה בסיסית?

<גדעון גבאי: כן.

תמר זנדברג: בבית ספר לשוטרים?

<גדעון גבאי: בבית ספר לשוטרים, מסלול של עבירות מין, בגדול.

תמר זנדברג: אוקיי, מה לגבי הנגיעה לסמים?

תמר זנדברג: סמים, אלכוהול ועבירות מהסוג הזה?

<גדעון גבאי: אמרתי, אנחנו לא מטפלים במיוחד במגזר, אלא בכלל, בכל תופעת הסמים בלי להתייחס למגזר כזה או אחר.

תמר זנדברג: בסדר, שוב, ברור שאנחנו כולנו באים, אבל עדיין, סתם לדוגמה – היו לכם בשנה האחרונה, כמה שנים אחרונות, מודיעין, חקירות, נפגעי עבירה מתוך מועדונים, מועדוני קהילת להט"ב, היו לכם נפגעי עבירה מעבירות סמים - - -

<גדעון גבאי: לא מוכר לנו הנושא הזה של מוות בתחום מועדונים או משהו - - -

<רות גופן: תיזהרי, הפעיל משטרה שתתחיל לסגור מסיבות בעיר, זה וואחד, משהו שצריך לעשות בשכל ולא – יאללה, לכו תסגרו את המסיבות אם יש בהם סמים, צריך נורא להזהר.

תמר זנדברג: בדיוק מהסיבה הזו - - -

<רות גופן: סליחה שאני - - -

תמר זנדברג: לא לא לא, אני שואלת, בדיוק מהסיבה הזו.

<לינור מאיה ריינשטיין: את מתפרצת לדלת פתוחה.

תמר זנדברג: אני שואלת, אם למשל יש סגירה של מסיבות בלי להבין, אני שואלת קודם כל האם זה קיים כן או לא.

<רות גופן: אנחנו לא רוצים שהם ילכו לשם, אנחנו רוצים לפעול אחרת.

<גדעון גבאי: אנחנו בדקנו ולא מצאנו איזו שהיא תופעה של סמים, לא מצאנו איזה שהם מקרי מוות במועדונים.

תמר זנדברג: רגע, אתה אומר לי שלקראת הישיבה הזו עשיתם עבודת בדיקה האם יש משהו מהזמן האחרון, בעבודה שלכם, שהוא ייחודי לקהילת הלהט"ב ולא מצאתם כזה.

<גדעון גבאי: כן.

תמר זנדברג: אוקיי, מישהו מהגורמים מהחברה האזרחית, אתם מזהים איזה שהוא צורך או איזה שהוא מאפיין מיוחד בעבודה עם המשטרה שצריך להעיר עליהם?

תמר זנדברג: כי אם אין בעיה אז כמו שאומרים, אם זה לא שבור, אין מה לתקן.

תמר זנדברג: אבל אם יש איזה שהוא צורך אז נשמח לשמוע.

תמר זנדברג: מישהו?

<רות גופן: לא, אני חושבת שהם עובדים נורא יפה עם חוש"ן.

<קריאה: השיתוף עם האגודה טובה, אנחנו לא מכירים את זה.

<רות גופן: המשטרה עובדת יפה עם חוש"ן, ממה שאנחנו יודעים, תמיד אנחנו שמחים אם מזמינים את חוש"ן שלוש פעמים בשנה, אבל יאמר לזכות משטרת ישראל שחוש"ן נותנת שם הכשרות.

<רות גופן: אני לא יודעת בדיוק סדרי גודל וזה, אבל הם פתוחים.

תמר זנדברג: לא, הוא אומר שזה בהכשרה הבסיסית לבית ספר לשוטרים, אז - - -, אם אין בעיה אז לא.

תמר זנדברג: חזי, אחרי זה מיכל ואחרי זה נסכם אלא אם כן יש עוד מישהו שרוצה או רוצה להשתתף.

<יחזקאל בן זימרה: אפשר להגיד כבר צהרים טובים.

<יחזקאל בן זימרה: אני חזי, אני סגן מנהל הרשות למניעת אלימות, סמים ואלכוהול בעיריית ראשון משמש גם בראש תחום התמכרויות.

<יחזקאל בן זימרה: אני אקדים ואומר משהו לגבי הוועדה שלנו, אנחנו בשנתיים האחרונות, בוועדת הסמים שאני חלק מהוועדה הזאת, קידמנו את רעיון האי ההפללה ותודה לאל זה באמת הולך וקורם עור וגידים וזה יוצא לפועל.

<יחזקאל בן זימרה: אבל, נראה לי שיש איזה שהוא קצר בתקשורת, אני בכל אופן באופן אישי לא מעודד שימוש בסמים מכל סוג שהוא, כל סוג שהוא.

<יחזקאל בן זימרה: אני נגד סמים ואלכוהול באופן אבסולוטי וכיוון שנפגשתי עם אנשים שבאים אלי, בעיסוק שלי והם הבינו כאילו שאנחנו מתירים לאנשים ללכת ולהשתמש בסמים וזה לא נכון.

<יחזקאל בן זימרה: יש פה איזה קצר בתקשורת, אנחנו פה בוועדת סמים מתנגדים לסמים, אנחנו נגד בעד אי הפללה ומעבר לזה, אני באופן אישי גם בעד לגליזציה כוללת, אבל אני נגד אנשים שישתמשו בסמים ונגד שימוש בסמים מכל סוג שהוא.

<יחזקאל בן זימרה: לגבי הנושא של הקהילה הלהט"בית, התייחסתי מאד לנוער.

<יחזקאל בן זימרה: אנחנו בעיריית ראשון לציון, אני באופן אישי, כמט 14 שנים בתפקיד שלי ונתקלתי אולי בשלושה מקרים או שני מקרים שבאו אלי לבקש עזרה.

<יחזקאל בן זימרה: אנשים מאד מתביישים, לא נחשפים, יש קושי עם זה ואני חושב שמה שעלה פה, בכלל, גם לצעירים וגם בכלל לכל הקהילה זה מענה מאד ייחודי לתת להם.

<יחזקאל בן זימרה: אנשים שבאמת מכירים את הקהילה ושיוכלו לבוא אליהם בביטחון ולדבר איתם.

<יחזקאל בן זימרה: אנחנו צריכים לתת להם את ההרגשה של החיבוק, של אהבה, שבאמת אכפת לנו מהם כי הם מפחדים, קשה להם להחשף ואני מבין את זה כי אני בשיחות עם שניים או שלושה מטופלים שהיו לי – אני גם לא מטפל, דרך אגב, אני לא גורם מטפל אלא גורם מפנה, אבל אותם שניים שלושה שדיברו איתי וסיפרו לי את סיפור החיים שלהם, היה להם קשה מאד לבוא ולהחשף.

<יחזקאל בן זימרה: אז אני חושב שאנחנו צריכים באמת לחשוב עליהם באופן אחר, איך לתת להם מענים.

<יחזקאל בן זימרה: עכשיו כשהיינו פה בוועדה ואני שמח מאד, יושבת ליידי מנהלת אגף הרווחה בעיריית ראשון, פה היום היא השיגה חצי משרה לטיפול בקהילתה הלהט"בית, באופן כללי, לאו דווקא בשימוש בסמים.

<יחזקאל בן זימרה: עובדת סוציאלית שתטפל באופן אישי ואני חושב שעובדת סוציאלית צריכה להיות גם כשירה ומוכשרת, שעברה הכשרה לגבי סוג האוכלוסייה הזאת כי זו אוכלוסייה באמת שקשה, היא גם לא מאפשרת לחדור אליה וצריך להגיד את זה.

<יחזקאל בן זימרה: ואני לא רוצה חס וחלילה שישמע פה כאילו איזה משהו, הרבה פעמים כשאתה בא ואתה רוצה, אתה כאילו – יש איזה שהוא מחסום.

<יחזקאל בן זימרה: יוצרים לנו מחסום כדי להיכנס פנימה ואנחנו באים ממקום טוב, ממקום באמת שרוצה לעזור.

תמר זנדברג: אנחנו שמחים על התקן, חושבים שזה מאד חשוב ומה שעולה מהדברים שלך בהחלט זה שאתם, ככל שתשתפו פעולה עם הארגונים עם האגודה, עם איגי, עם חוש"ן, עם ההסתדרות של הרפואה הלהט"בית בהסתדרות הרפואית, אז אתם תגלו שיש דלת פתוחה והכל עובד כמו שצריך.

<יחזקאל בן זימרה: אנחנו נשמח לעזור.

תמר זנדברג: שניה, חברת הכנסת מיכל רוזין.

מיכל רוזין: יש פה מי שכבר רואה אותי בהופעות חוזרות אז אני אנסה לחדש.

מיכל רוזין: קרקס נודד פה, מ-9:00 בבוקר, ועדה אחרי ועדה עם נושאים מאד חשובים, שחלקם – וזה אחד מהם – מעיד על בגרות גם של הקהילה, לא רק פונים החוצה ומסתכלים כלפי הרשויות אלא גם פנימה לתוך הקהילה, לתוך בעיות שיש לקהילה, אני באה עכשיו מזנות אפורה ועכשיו הנושא של סמים ואלכוהול והתמכרויות ואין ספק שזה נושא שכן יש לו ייחודיות, אמרת – אני לא עושה הבחנה – אני חושבת שכשלא עושים הבחנה אז עושים השטחה, כשעושים השטחה עושים השתקה.

מיכל רוזין: כשאתה אומר – אני לא רואה הבדלים, כולם אותו דבר, יש בזה לכאורה משהו שאומר – אני מקבל את כולם אותו דבר, אבל אז אני לא רואה איפה הבעיות ומי ייחודי ואני צריך לתת לו יחס אחר.

מיכל רוזין: חזי, צר לי לומר לך בדיון בוועדת שקיפות, על רשויות מקומיות ומה הן עושות לטובת הקהילה, ראשון לציון סרבו להגיע.

מיכל רוזין: למה אני אומרת את זה?

מיכל רוזין: אני אומרת לך, אני הייתי בדיון והם סרבו להגיע.

<יחזקאל בן זימרה: למי פניתם?

מיכל רוזין: עזוב, אחר כך נברר.

מיכל רוזין: זו ועדת שקיפות והודיעה עיריית ראשון לציון - - -

<יחזקאל בן זימרה: למי פניתם?

תמר זנדברג: חזי, כנס להקשבה.

מיכל רוזין: עיריית ראשון לציון הודיעו שהם לא מגיעים לוועדת שקיפות, חבל שלא באתם ואמרתם שהנה יש עוד תקן נוסף, זה היה עוזר מאד בדיון.

מיכל רוזין: למה אני אומרת את זה?

מיכל רוזין: כי אחד הדברים ששמענו מהקהילה בראשון וזה רק דוגמה, אני לא בהתקפה אישית, אני נותנת את זה כדוגמה.

מיכל רוזין: אתם רוצים שיבואו אליכם, אתם רוצים שיתלוננו, אתם רוצים שיפנו אליכם לעזרה?

מיכל רוזין: הצעד הראשון הוא הריצ'ינג אאוט, הוא להכיר בקהילה, הוא לתת משאבים לקהילה, יש לכם בית פתוח פה, העירייה הזאת מכירה בכם, נותנת לכם משאבים, מעודדת את מנהלי בתי הספר והמנהלות להביא את חוש"ן, מעודדת את ארגון איגי לפעול פה, מעודדת לתת בית לקהילה ועוד ועוד ועוד דוגמאות או אפילו דוכן בפסטיבל שהיה ועיריית ראשון לא הסכימה לתת.

מיכל רוזין: אני אומרת, בסופו של דבר, אתה רוצה שיגיעו אליך גם עם הבעיות, גם עם הקשיים, זה לא התקפה על עיריית ראשון ובמקרה לקחתי אותך כדוגמה, כי אתה פה, יש הרבה עיריות שלא פועלות כך.

מיכל רוזין: לקחתי אותך כדוגמה כי חבל, הייתי אומרת את זה שהנה, יש תקן לעוד חצי עובדת סוציאלית ואולי זו התחלת הדרך.

מיכל רוזין: כשעיריה עושה את הריצ'ינג אאוט, כשהיא מכירה בקהילה, כשהיא נותנת משאבים בסופו של דבר הקהילה תראה בה כתובת.

מיכל רוזין: כתובת לפנות בכל הבעיות, אים ספק שהנושא של סמים ואלכוהול, גם בקרב הקהילה, הוא נושא שצריך לדבר עליו.

מיכל רוזין: אובדנות באמצעות שתיה ואלכוהול, הטרדות או פגיעות מיניות בחסות סמים ואלכוהול, הדברים האלה היו מושתקים הרבה מאד זמן, גם פנימה בתוך הקהילה וגם החוצה, ראוי לדבר על זה, נכון לדבר על זה, לא נפתח דיון על סם אונס כי אנחנו יודעים שגם זה דבר - - -

תמר זנדברג: הזכרנו את זה.

מיכל רוזין: שקיים והוא צריך לקבל טיפול הרבה יותר כוללני, כי בכלל הוא רק בתחילת הדרך אבל הנושא הזה הוא באמת – יש פה הרבה עבודה של לעשות לטובת הקהילה על מנת שהקהילה תרגיש בטוחה לפתוח גם את הקשיים והאת הבעיות ולבקש עזרה.

מיכל רוזין: תודה.

תמר זנדברג: תודה רבה מיכל.

<גל וגנר קולסקו: באנו להעלות לגורמים שמתעסקים, אני הזכרתי קודם את העניין של הארם-רידקשן, כי אנחנו דיברנו על האנשים שמתו בשנים האחרונות, הסיבות זה ערבובים של כל מיני סמים.

<גל וגנר קולסקו: לפני שנה עשינו בכנס בריאות שלנו הרצאה על ערבובים, זאת אומרת ללמד אנשים מה לא לעשות, זן היתה ההרצאה הכי פופולרית ש-200 איש הגיעו, אז אני חושב שלקמפיינים הבאים כדאי אולי לשים דגש על, אם אתה כבר לוקח איך תעשה את זה נכון.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: טוב, תראו, קודם כל באמת תודה לכל היוזמים של היום הזה, באמת הימים האלה מאירים אצלנו בוועדה המון זויות ואני חושבת שזה מאד חשוב ומבורך.

תמר זנדברג: אני רוצה לסכם בשני דברים ממש קונקרטיים ואפילו לתת לכם, לכל הגורמים כאן, גם משרדי ממשלה וגם הגורמים האזרחיים משימות.

תמר זנדברג: המשימה הראשונה היא בתחום הקמפיין וההסברה, אנחנו ראינו בברכה את הקמפיין הנקודתי שהיה, שמענו אפילו כאן מהתגובות הספורדיות שהיו, שהוא כן היה אפקטיבי וראו אותו והא דיבר בשפה הנכונה והיה חשוב.

תמר זנדברג: אנחנו נשמח לשמוע מכם את התוצאות היותר כמותיות שלו, מבחינת ההערכה של האפקטיביות של איך הוא עבד ואנחנו נבקש מכם כאגודה ומהרשות למלחמה בסמים, להתכונן בקמפיין נוסף לקראת חודש יוני, לקראת חודש הוועדה הקרוב - - -

<קריאה: זה צריך לבוא עם צ'ק אבל, תמר.

תמר זנדברג: בסדר, הצ'ק אצלכם.

תמר זנדברג: יש אצלכם כסף שתמיד אפשר לגרד למטרות הנכונות וזאת אחת מהן.

תמר זנדברג: אני באמת חושבת, זה קמפיין אינטרנט ולא מדובר כאן על סכומים גבוהים ואפקטיביות היא מאד חשובה, אז אנחנו כן נבקש ממנהלת הוועדה בסיכום שנאמר, אני חושבת עוד חודשיים מהיום, משהו כזה, באפריל.

תמר זנדברג: אנחנו נבקש עדכון גם מכם לגבי אפקטיביות הקמפיין וגם הערכות לקמפיין נוסף ליוני, אני חושבת שזה לוח זמנים ריאלי.

תמר זנדברג: נבקש עדכון על זה ונראה אם זה יהיה במסגרת ועדה או שנוכל להסתפק בהתכתבויות בינינו, אבל אנחנו נשים את אבן הדרך הזאת של חודש אפריל כדי לראות שאנחנו ערוכים לזה בזמן והכל קורה ואין איזה שהן בעיות, לרבות ובזה אני סומכת עליהם כגורמים מקצועיים, יש לכם בטח אנשי קריאייטיב ותוכן וכו', מה התוכן הראוי לקמפיין הזה.

תמר זנדברג: האם הוא הימנעות, האם הוא הארם רידקשן, האם הוא לעשות באחריות, האם הוא אל תעלם" – לא יודעת, זה עולם התוכן שלכם.

תמר זנדברג: זה דבר אחד, הדבר השני שאני רוצה לבקש מאגודה לרפואת להט"ב?

<רות גופן: אנחנו חייבים שם.

<רן שלהבי: חברה לבריאות להט"ב.

תמר זנדברג: חברה לבריאות להט"ב בהסתדרות הרפואית או רפואת להט"ב, אם יש צורך ביחד עם הארגונים האחרים, אני לא יודעת איך אתם עובדים כאגודה או משה כזה, אבל אתם הגורים המקצועי אז מבחינתי אתם החשובים כאן, ביחד עם הנציגים של משרד הרווחה והבריאות שקיימים כאן, לתכנן ביחד.

תמר זנדברג: שירות ההתמכרויות במשרד הרווחה, שירות ההתמכרויות במשרד הבריאות ואתם איזה שהוא יום עיון או הסברה בנושאי בריאות להט"ב בהקשר של התמכרות ושימוש בסמים.

<רן שלהבי: יש, רק שיצטרפו.

תמר זנדברג: בכנס שלכם אתם הולכים - - -

<רן שלהבי: בקרוב, ב-18.5 אנחנו הולכים לתת סשן ארוך שיתעסק בסמים בקהילה, עם אורחים מחו"ל שמומחים בטיפול בנושא הזה.

תמר זנדברג: אז יפה, אז אם כך הוועדה מבקשת ממשרדי הרווחה והבריאות להתרשת על הכנס ועל המושב הזה, אולי שווה שתשבו לפני זה ותתכננו אולי כדאי לתת ביטוי לרווחה ולבריאות לשמוע מהם מה הם עושים ובעיקר שהם ישמעו.

תמר זנדברג: תחשבו ביחד מי מהשירות שלכם צריכים לבוא ולשמוע לדעתם, מי כדאי שיהיה ונשמח אם אחרי שהדבר הזה קורה תדווחו לנו חזרה שזה קרה.

<רות גופן: נשמח שתבואי לכנס.

<רן שלהבי: כן, בדיוק.

תמר זנדברג: אני אשמח לבוא לכנס, אני אשמח, תשלחו לי הזמנה.

תמר זנדברג: אני אשמח לבוא ויותר מזה, שזו באמת תהיה גם התחלה של שותפות בין כל הגורמים כשאתם בעצם הגורם המקצועי המתחלל שיכול להגיד מה צריך ולהוריד את התורה הזו בסוף לשטח, כי בסוף זה יצטרך להגיע לעובדות סוציאליות, לפסיכיאטרים, לרופאים ושהם בסוף יהיו הנשאים של הבשורה הזו.

תמר זנדברג: אז אני רוצה להודות לכולן ולכולם על ההשתתפות, הישיבה נעולה.