ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 304, 2016-12-08 08:30

דוד אמסלם: בוקר טוב לכולם, רבותיי.

דוד אמסלם: קודם כל בעקבות הדיונים שעשינו בעבר בנושא של נחל אוג הדברים התפתחו ככה שאני שמחתי גם לשמוע שוועדת הערר קיבלה בסופו של דבר את העמדה של התושבים ושל הוועדה, ולא של העירייה - - -

<קריאה: לא של העירייה, צריך להדגיש.

<קריאה: היא לא הייתה לצדנו.

דוד אמסלם: לא חשוב, זה לא נושא אישי פה.

דוד אמסלם: אריה, אתה הובלת את זה מולי, התחלת את הסיפור, אתה וג'ינג'י, אבל כל התושבים איתכם.

<קריאה: איפה הג'ינג'י?

דוד אמסלם: ג'ינג'י לא בא, הוא מסתרק היום בבוקר.

דוד אמסלם: כפי שהבטחתי אז, שאנחנו, הוועדה תצא לסיור במקום להתרשם.

דוד אמסלם: אני מכיר את זה מתפקידיי הקודמים בעיריית ירושלים, אבל רציתי שגם חברי הוועדה יסתכלו על מה מדובר ובסופו של דבר גם יבינו מה קורה כשפקידים מבקשים תכנון מסוים, שיבינו על מדובר.

דוד אמסלם: אז בבקשה אני אעביר לך את זכות הדיבור, אריה, תסביר לנו על מה מדובר ואחרי זה אנחנו נתרשם ואני אסכם ונחזור לעבודתנו בכנסת.

<אריה לוי: אוקיי.

<אריה לוי: קודם כל אני רוצה להודות לוועדת הפנים של הכנסת על התמיכה לאורך כל הדרך ועל כך שבאתם לכאן לסיור.

<אריה לוי: בינתיים, כמו שאמרת, ועדת הערר הארצית קיבלה את הערר שלנו ושל התושבים האחרים.

<אריה לוי: אנחנו נמצאים עכשיו ממש מול המקום שתוכנן על ידי העירייה להיות מזבלה לחומרי עפר, סלעים ופסולת בניין.

<אריה לוי: האתר הזה מוקף ב-100,000 תושבים מכל עבריו, והיה מדובר כאן במשהו שאם היה מתקיים - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, תדגיש, כל סוגי התושבים, יש פה יהודים, יש ערבים.

<אריה לוי: יש פה יהודים, יש ערבים, יש ילדים, יש זקנים, יש גברים, יש נשים, יש כאן בית חולים הדסה, כולל מחלקה למחלות ריאה, יש כאן אוניברסיטה עם יותר מ-20,000 איש שמבקרים בה כל יום, סטודנטים ועובדים, בסך הכול 100,000 איש, שזה הרבה יותר מהרבה מאוד ערים בישראל.

<אריה לוי: זה שמינית מתושבי ירושלים.

דוד אמסלם: דקה, ברשותך, שכחתי דבר אחד.

דוד אמסלם: מיקי לוי היה שותף מלא בעניין הזה, להכניס אותי לסיפור.

דוד אמסלם: זה חשוב לי, זה התחיל ככה, זה התחיל מאריה וממיקי, הם פנו אליי.

דוד אמסלם: וכמובן עבדאללה הביא את אוסאמה ו - - -

<קריאה: ויעל.

מיקי לוי: יעל.

מיקי לוי: חברים, זה עבודה משותפת של כולם.

דוד אמסלם: לא, זה התחיל בהתחלה, בתחילת הדרך, עוד לפני שלדעתי יעל הייתה פה בכנסת.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, החבר'ה האלה הביאו את זה בפניי וכאן הקרדיט להם, לא לי.

<אריה לוי: אם היינו מציינים פה את השמות של כל האנשים שעזרו אז היינו מגיעים בערך לשעות אחר הצהריים ועוד הייתי שוכח כמה.

<אריה לוי: אז באמת תודה רבה לכולם על העזרה ואני כבר אומר לכם שאת העזרה אנחנו צריכים גם בהמשך.

<אריה לוי: חשוב לי גם לומר ולחזור ולומר שהעניין הוא לא אישי נגד אדם זה או אחר בעירייה.

<אריה לוי: אנחנו כאן נלחמים על איכות החיים שלנו ועל הבריאות שלנו, על בריאות של 100,000 תושבים למשך 20 שנה.

<אריה לוי: אנחנו נמצאים ממש מול אותו מקום שאמור היה להיות המפגע.

<אריה לוי: כאן ממש מתחתינו נמצאת ההתחלה של נחל אוג כאשר יש כאן מצפון את השכונות הערביות של ראס חמיס, שועפט, ראס שחאדה, מהצד הזה יש לנו כאן את הגבעה הצרפתית, צמרת הבירה, אחריהם יש את גבעת המבתר ורמת אשכול, מהצד הזה יש את עיסאוויה, יש את האוניברסיטה העברית, יש את בית חולים הדסה.

<אריה לוי: כלומר מסביב 360 מעלות 100,000 תושבים.

<אריה לוי: הוואדי הזה, לפי התכנית ההזויה שהעירייה תכננה, היא התכוונה להביא לכאן סלעים ועפר ופסולת בניין שהיו אמורים להיגרס במגרסות במספר בלתי ידוע - - -

<קריאה: פה?

<אריה לוי: פה למטה, ממש מתחתינו, בתוך הוואדי.

מיקי לוי: תסתכלו, כל הוואדי הזה - - -

יעל כהן-פארן: מעבר לכביש.

<אריה לוי: אני אגיד לכם מאיפה, מהנקודה הזאת, שבה נמצא המחסום, לאורך כל הוואדי, הפיתול הראשון והפיתול השני.

<אריה לוי: אם אתם רוצים לראות את זה בצילום אוויר, כל השטח המסומן בירוק זה השטח שהיה אמור להיות של המטמנה, כל השטח הזה, כאשר הכוונה הייתה למלא חומר, במשך 20 שנה כאשר כל יום, במשך שישה ימים בשבוע, היו אמורות להגיע לכאן בין 500 ל-800 משאיות ביום, כל יום, שישה ימים בשבוע, משבע בבוקר עד עשר בלילה, כאשר החומר הזה היה אמור להיגרס, כאשר המגרסות האלה היו אמורות לייצר כמויות אדירות של אבק ורעש, כאשר לא משנה מאיזה כיוון תבוא הרוח, מכיוון ש-360 מעלות מסביב יש תושבים.

<אריה לוי: מאיפה שלא הייתה באה הרוח תמיד היו תושבים שהיו מקבלים את האבק הזה במשך 20 שנה.

<אריה לוי: המספר של המגרסות שיעבדו כאן למטה הוא מספר בלתי ידוע והחומרים האלה, שהיו אמורים להישפך כאן במשך 20 שנה, היו אמורים להגיע עד לגובה הכביש.

<אריה לוי: במקום הנמוך ביותר להרים בעצם גבעה או הר של בערך 120-130 מטר.

<אריה לוי: אז זה המפגע, בו אנחנו נלחמנו ובו אנחנו נמשיך להילחם מול העירייה, נמשיך להתעקש על החלופה הזאת.

אוסאמה סעדי: מה המשמעות של קבלת הערר?

<אריה לוי: ועדת הערר ישבה במשך שנה שלמה על הנושא, למדה אותו לעומק ובסופה של אותה שנה, לאחר שעברו על כל החומרים שהם קיבלו מכל הצדדים, גם מהעירייה וגם מאיתנו, הוועדה, ועדת ערר ארצית, קיבלה פה אחד החלטה שהיא מקבלת את הערעור שלנו.

<אריה לוי: על פני 47 עמודים מפרטת הוועדה את כל הגורמים ואת כל העובדות ובסופו של דבר, בלי מחלוקת, פה אחד, היא נותנת בדברי הסיכום את האמירה הבאה, 'נוכח האמור אנו מחליטים לקבל את העררים במובן זה שאנחנו מחזירים את הדיון בתכנית לוועדה המחוזית'.

<אריה לוי: בהמשך הם אומרים 'על הוועדה המחוזית לבחון גם את האפשרות לקיים האתר במיקום שהוא מחוץ לגבולה המוניציפאלי של ירושלים'.

<אריה לוי: במקום אחר הם אומרים '

<אריה לוי: במקום שאינו פוגע באוכלוסייה'.

דוד אמסלם: תודה, אריה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: ברשות

דוד אמסלם: כם הייתי רוצה שגם השייח' יאמר כמה דברים.

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: אתה תדבר ערבית, אני אתרגם להם.

<ג'בועה כבועה: אנחנו גרים למטה, אנחנו כמעט 150 איש, בתוך הנחל אנחנו גרים.

<ג'בועה כבועה: אם יעשו את זה, הנה אנחנו, קודם כל יפנו אותנו - - - גם אנחנו, כל הילדים שלנו כל היום בתוך האבק, בתוך המשאיות, בכל זה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: הצטרף אלינו המוכתר של עיסאוויה.

<דרוויש דרוויש: (מדבר בערבית).

אוסאמה סעדי: (תרגום חופשי מערבית): אנחנו נמצאים פה בשטח שמשקיף על כל האזורים.

<דרוויש דרוויש: בעיסאוויה, במחנה הפליטים שועפט וגם בגבעה הצרפתית.

אוסאמה סעדי: את זה לא צריך לתרגם.

<דרוויש דרוויש: (מדבר בערבית).

אוסאמה סעדי: (תרגום חופשי מערבית): המקום הזה חשוב מאוד לכלל התושבים ואם יקימו כאן את המטמנה, המזבלה, זה יגרום למחלות לכל התושבים, במיוחד שהכביש הזה מחבר מזרח למערב.

אוסאמה סעדי: אפילו הנוסעים ברכבים יסבלו מהמקום, וגם בית חולים הדסה והאוניברסיטה העברית - - - פה בירושלים.

אוסאמה סעדי: אני מקווה בעזרתם כולכם לעצור את התכנית הזאת.

אוסאמה סעדי: שוקראן.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: אני רוצה שתפתחו טיפה, שחברי הכנסת יראו.

דוד אמסלם: אני עבדתי בעיר 20 שנה בשיפור פני העיר וזה היה חלק מהתפקיד שלי.

דוד אמסלם: הנושא הזה עלה בעבר ואנחנו הורדנו אותו ואני רוצה גם להסביר מדוע.

דוד אמסלם: יש פה קודם כל כ-100,000 תושבים מסביב במינימום.

דוד אמסלם: דרך אגב, ערבים, יהודים, זה פרויקט באמת אנושי, לא קשור לשום מפלגה ולא לדת וגזע.

דוד אמסלם: האתר הקודם היה בנווה יעקב, אנחנו סגרנו אותו בגלל שהיו שם ילדים שחלו במחלות אסטמה וגם מבוגרים וזה גרם לתחלואה מאוד קשה ולכן נאלצנו לסגור אותו.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה היה אתר פעיל והייתה לו תוחלת חיים של הרבה מאוד שנים.

דוד אמסלם: רק אני רוצה לסבר את האוזן ואת העין ולהסביר לכם, תראו מה הבעיות פה.

דוד אמסלם: מעבר לאבק, זה ברור שכל יום 800 משאיות כאן, או 500 או 400, זה לא משנה מה המספרים, במספרים האלה זה כבר לא חשוב, יש כאן בעיית זיהום אוויר עצומה, קבועה, כל השנה.

דוד אמסלם: דבר שני, כל הנחל הזה זה אגן הניקוז של כל הצד הזה, אז אתם מבינים לבד שאם הוא נסתם מה קורה עם המים.

דוד אמסלם: יש פה שיטפונות עצומים, שכשזה קרה באזור - - - המוכתר של עיסאוויה, יש לו את המגרש שם, שפעם מילאנו טיפה, כל הכביש הזה נחסם.

דוד אמסלם: אני אומר לכם, בדבר מאוד קטן של איזה 200 מטר, חסמנו את כל הכביש וכתוצאה מזה נאלצנו לעשות מעביר מים מלמטה.

דוד אמסלם: דבר שלישי, 500 משאיות בכביש ראשי בכלל, איך יוצאות ונכנסות?

דוד אמסלם: תחשבו לבד.

דוד אמסלם: נוסעים פה אנשים במהירויות, זה כביש כמעט בין עירוני, זה כביש דו מסלולי, איך בכלל אתה משלב?

אוסאמה סעדי: וממילא הוא פקוק.

דוד אמסלם: אני רואה פה כשלים כמעט בכל נושא, לכן אני התפלאתי בכלל איך איזה מישהו הזה איזה שהוא רעיון הזוי מהסוג הזה בכלל.

דוד אמסלם: למרות שאמרתי, כבר 20 שנה פסלנו את זה ואני מסכים עם ועדת הערר, אנחנו יצרנו איזה שהוא אתר במישור אדומים שלא מפריע לאף תושב.

דוד אמסלם: אתר כזה, ככלל במדינת ישראל, צריך להיות רחוק מאזור מגורים.

דוד אמסלם: לכן אני שמח שזו הייתה החלטת - - - אני מדבר הרבה בנושא הזה בגלל שאני פשוט מכיר את הפרטים ואת ההשתלשלות במהלך השנים, לכן אני שמח שוועדת הערר קיבלה את הערר שלה.

<קריאה: מה המשמעות?

דוד אמסלם: המשמעות היא שהיא החזירה את זה חזרה - - - זה כרגיל, כל ועדת ערר בכל נושא, כמו בית המשפט העליון, כשהוא מקבל החלטה הוא מחזיר את זה חזרה לבית המשפט המחוזי.

דוד אמסלם: הם יצטרכו למצוא חלופה אחרת.

דוד אמסלם: לכן קודם כל אני שמח שזו ההחלטה, ואני הבאתי את הסיור לכאן, אל"ף, בגלל שאז קבענו, ודבר שני, היה חשוב לי שחברי הכנסת יראו בעיניים שלהם בגלל שדברים כאלה יכולים לקרות במקומות אחרים בארץ, כדי שיבינו.

דוד אמסלם: לפעמים יש מין תחושה לפעמים שבוועדות המחוזיות האנשים שם רואים את הכול והם גאונים והכול.

דוד אמסלם: תראו, רבותיי, החלטה של אנשים לכאורה מקצוענים מה הם עושים.

דוד אמסלם: אז תבינו, אל תתפלאו שייצאו לנו כל מיני בעיות אחרות של פקידים שזה המקצוע שלהם והם מביאים אותנו לתוצאה הזאת.

דוד אמסלם: לכן מבחינתי זו החשיבות של הסיור.

דוד אמסלם: עכשיו, ברשותכם, הייתי רוצה להעביר את רשות הדיבור קודם כל לחברי הכנסת, למספר מילים, ואחרי זה לחלק מהתושבים.

דוד אמסלם: בבקשה, מיקי.

מיקי לוי: אתה ייצגת אותנו נאמנה, אנחנו פשוט נזעקנו לקול זעקת התושבים, גם כירושלמים, גם כמביני עניין, הבנו שהולך להיות כאן מהלך שפוגע בתושבים, פשוט התגייסנו, זה הכול, כי אנחנו עובדים אצלכם.

מיקי לוי: שיהיה לכולנו בהצלחה.

מיקי לוי: זה עדיין לא נגמר.

מיקי לוי: שיהיה ברור לחלוטין, זה חזר חזרה לוועדה המחוזית, אנחנו נצטרך להשגיח ולהמשיך להיאבק למענכם.

<תושבת השכונה: השאלה היא איך עוצרים את זה.

מיקי לוי: אנחנו כאן ואנחנו לא ניתן לזה לקרות.

<תושבת השכונה: השאלה היא איך עוצרים את זה וגורמים לניר ברקת למשוך את זה מהמחוזית.

דוד אמסלם: אנחנו כנסת, אנחנו נעשה כל מאמץ כדי לעצור את הרעיון האווילי הזה.

דוד אמסלם: הייתי מבקש מחבר הכנסת אוסאמה סעדי כמה מילים.

אוסאמה סעדי: בוקר טוב לכולם.

אוסאמה סעדי: אני באמת מתרגש לקראת הסיור הזה והרגע הזה.

אוסאמה סעדי: כשקראתי על ההחלטה של ועדת העררים באמת הייתה לי שמחה בלב.

אוסאמה סעדי: אני מלווה את הנושא הזה, אמנם מהצד של תושבי עיסאוויה וראס חמיס ומחנה שועפט, אבל גם מהצד של התושבים בגבעה הצרפתית.

אוסאמה סעדי: אני חייב להדגיש ששיתוף הפעולה בין חברי הכנסת חוצה מחנות, חוצה מפלגות.

אוסאמה סעדי: אני חייב להדגיש שאלמלא הפוש והבולדוזריות של יו"ר הוועדה, דוד אמסלם, לא היינו מגיעים ליום הזה.

אוסאמה סעדי: אני מקווה שעיריית ירושלים תתעשת סוף סוף ותמשוך ותמצא מקום חלופי.

אוסאמה סעדי: כל הכבוד לכם, גם לתושבים הערבים, גם לתושבים היהודים, במאבק הזה ביחד הצלחנו.

דוד אמסלם: חברת הכנסת פארן, בבקשה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: קודם כל שלום לכולם, אני רוצה להגיד, להצטרף לדברים שאמר היושב ראש, וכל הכבוד על המאבק הזה.

יעל כהן-פארן: זו הצלחה שלכם, אתם הבאתם את הנושא גם לכנסת, אני זוכרת את כל הפגישות, הייתי כאן בסיור איתכם.

יעל כהן-פארן: תשמעו, זה לא טריוויאלי, ועדת ערר לא כל יום מקבלת את הערר ומחזירה לוועדה מחוזית החלטה בצורה חד משמעית.

יעל כהן-פארן: אין סיכוי שהוועדה המחוזית עכשיו תקבל החלטה אחרת הפוכה, פשוט אין סיכוי, כי הם כבר הבינו את המסר מוועדת הערר, מה, הם רוצים שיוגש שוב ערר?

יעל כהן-פארן: זה לא יקרה.

יעל כהן-פארן: אז קודם כל, כל הכבוד לכם, הצלחתם באמת.

יעל כהן-פארן: אני גם פניתי לשר, אנחנו יודעים שהמשרד להגנת הסביבה כאן באמת, בצער אני אומרת, לא התנהל בצורה ראויה למשרד שאמור להגן על התושבים ועל הבריאות של האנשים - - -

אוסאמה סעדי: להבדיל ממשרד הבריאות.

יעל כהן-פארן: נכון, ואני רואה את זה, לצערי, קורה בעוד ועוד מקומות ואני נכנסת בהם כשצריך.

יעל כהן-פארן: אני חייבת להגיד שהשר, שנכנס רק באוגוסט לתפקיד שלו, הוא אמר לי ממש לפני שבוע בכנסת שהוא בוחן את הנושא מחדש במשרד ואת הגישה של המשרד, ואם המשרד להגנת הסביבה פה בכלל יבין את האירוע וזה שהוא פשוט צריך להתנגד לתכנית הזאת, זה בוודאי לא יקרה.

יעל כהן-פארן: אז זהו, אני אמשיך להיות איתכם ובאמת כל הוועדה כאן לרשותכם, כדי שהדברים האלה יתקדמו.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה לחברת הכנסת פארן.

דוד אמסלם: מצטרפת אלינו כאן לורה ורטון, חברת מועצת העיר.

דוד אמסלם: בבקשה.

<לורה ורטון: כן, שלום.

<לורה ורטון: שמי לורה ורטון, אני חברה במועצת עיריית ירושלים וגם חברה בוועדה המקומית.

<לורה ורטון: אני רוצה להודות קודם כל לכל התושבים שהתארגנו יחד, מכל השכונות, וגם לכל המנהיגים מהשכונות, לחברי הכנסת, בראשם יושב ראש הוועדה, דודי אמסלם.

<לורה ורטון: אני אופטימית כי אני רואה כמה יפה כולם עובדים פה יחד ואני מאמינה שנצליח, אבל אין ספק שזה עוד לא נגמר.

<לורה ורטון: אני בתוך העירייה אעשה כל מה שאני אוכל כדי להביא לידיעתם של האנשים שצריכים לדעת כל מה שנאמר כאן, כל מה שאתם מרגישים, וגם הצדק שבעניינים שנאמרו.

<לורה ורטון: אז תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה, לורה.

דוד אמסלם: שני תושבים שרוצים עוד לדבר, אנחנו פשוט צריכים כבר להגיע לכנסת לדיון נוסף.

דוד אמסלם: אתה רצית?

דוד אמסלם: שאלה.

דוד אמסלם: אז בואו נתחיל בשאלה.

<תושב השכונה: היום מה קורה עם פסולת הבניין?

דוד אמסלם: אני אזמן דיון בכנסת ואני אסביר לך בפגישה אישית מה קורה בכל מדינת ישראל, איך זה עובד, בסדר?

דוד אמסלם: אם תרצה.

דוד אמסלם: אריה, אתה רוצה לומר משהו?

<אריה גולן: אני גר פה 21 שנה, אני לא האמנתי שנצליח לעצור את הטיפשות הזאת.

<אריה גולן: אנחנו טיפלנו בזה גם ברדיו, היינו ראשונים, אני חושב - - -

דוד אמסלם: נכון, נכון.

<אריה גולן: ומה שמעודד פה, שאני עומד ליד המוכתר של עיסאוויה וזה מעודד מאוד, שבמאבק המשותף הזה, בינתיים אפשר לומר 'ניצחנו', אנחנו עדיין לא בסוף המלחמה, אבל את הקרב החשוב ניצחנו וזה מאוד חשוב.

<אריה גולן: אנשים רוצים לחיות פה.

<אריה גולן: אני לא מבין את העירייה הטיפשית הזאת שמנסה לחבל בשכונות ובכפרים של אנשים שחיים פה, אני לא מבין מה האינטרס פה, מה השכל.

<אריה גולן: נראה לי דבר אידיוטי ואני מודה לכל מי שעזר לנו, דודי אמסלם, ראש הוועדה, והאחרים - - -

דוד אמסלם: כל הח"כים.

<אריה גולן: והח"כים, חברי הוועדה.

דוד אמסלם: ואריה.

<אריה גולן: ואריה לוי, המנהיג שלנו.

<קריאה: והג'ינג'י.

<אריה גולן: הגיע הזמן שנחיה פה בשקט כבר, היו לנו מספיק בעיות גם בלי זה.

<אריה גולן: מיותר וברוך ה' שפטרנו.

דוד אמסלם: תודה, אריה.

<עדנה לב: מילה אחת על משרד הבריאות.

<עדנה לב: השר ליצמן התנהג בצורה מופתית, נהדרת, הוא מינה ועדה שהיא איתנו וזה מאוד מחמם את הלב לראות את כל ההתגייסות.

דוד אמסלם: דרך אגב, באמת מילה חמה רק למשרד הבריאות בעניין הזה, המשרד היחיד שיצא באמת, הפעיל את ההיגיון, לקח אחריות בנושא של הבריאות.

דוד אמסלם: אז קודם כל, אריה, תודה על המילים.

דוד אמסלם: על זה בבית הכנסת שלנו אומרים חזק וברוך.

אוסאמה סעדי: ג'מיל.

דוד אמסלם: בבקשה, ג'מיל, ואני מסכם.

<ג'מיל סנדוקה: קוראים לי ג'מיל סנדוקה, אני יושב ראש ועד שכונת בשועפט, ראס חמיס.

<ג'מיל סנדוקה: אני שמח על המפגש הזה ועל העזרה שלכם וזו פעם ראשונה מ-50 שנה שיתוף פעולה בין הגבעה הצרפתית ומחנה הפליטים שועפט, ערבים ויהודים באו לאותה מטרה, לאותו עניין, ואנחנו בשם מחנה הפליטים שועפט, יש לנו עוד ישיבות עם הגבעה הצרפתית לטובת שני הכפרים ואנחנו שמחים.

<ג'מיל סנדוקה: היום יש לי הרבה חברים בגבעה הצרפתית ותודה לכם.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: טוב, רבותיי, ברשותכם - - -

<אבו אדם: אני ראש ועד שכונת השלום בראס שחאדה, ממולכם.

<אבו אדם: אני באמת רוצה להגיד לכם תודה, לשכנים שלנו, לגבעה הצרפתית, לתושבים, תודה רבה לכם מכל הלב, בשמי ובשם התושבים ובאמת לא נשכח לכם את זה בחיים, שאתם עמדתם איתנו, מר אריה וגברתי, באמת תודה רבה לכם כולכם.

<אבו אדם: וגם תודה לחברי הכנסת וגם למיקי לוי, שהוא איתנו, וגם לבחורה של העירייה, לורה, באמת תודה לכם מכל הלב.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: הצטרף אלינו פפה אללו, אחד מהאנשים שמובילים מאבקים באופן קונסיסטנטי, הוא רוצה לומר כמה מילים.

דוד אמסלם: בבקשה.

<פפה אללו: כמה מילים.

<פפה אללו: הבעיה פה באמת זה לא רק לא למטמנה, האנשים עבדו פה, יותר מעשר שנים היה שיתוף פעולה עם התושבים, עם דרוויש דרוויש, על מנת לעשות תכנית של כל האזור.

<פפה אללו: אני אומר לך, שם היה מיועד לבית מלאכה, בית המלאכה היחידי שיש במזרח העיר, ואני אומר לך, הוועדה המקומית אישרה את זה בהתחלה, אבל אחר כך התחילה להיכנס פוליטיקה.

דוד אמסלם: קצר.

דוד אמסלם: תגיד שני משפטים.

דוד אמסלם: לסיכום.

<פפה אללו: המטמנה תפגע באמון, אני אומר לך, לא רק בבריאות, לא רק באמון של האנשים.

מיקי לוי: פפה, הצדק ניצח, זה הסיכום.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: טוב, רבותיי, ברשותכם אני רוצה לסכם בשני משפטים.

דוד אמסלם: אני שמח שהגענו עד הלום, שהצלחנו לעצור את זה בשלב הזה, זה אתם בעיקר, ואנחנו מה שנקרא נתנו לכם את הרוח הגבית.

דוד אמסלם: אנחנו נמשיך לעקוב אחרי זה כמובן, אתם תעדכנו אותנו גם.

דוד אמסלם: זה רק באמת מראה שכשהתושבים - - - אני תמיד אומר, כשאתה צודק ומתעקש אתה בסוף חייב לנצח, אין דרך אחרת, בגלל שאתה צודק.

דוד אמסלם: לכן זה באמת מראה שיש תקווה.

דוד אמסלם: גם לנהל מאבקים ציבוריים לא פשוטים, מול עיריית ירושלים זה לא פשוט לארגן מאבק והתושבים פה לקחו יוזמה, תושבים מכל הכפרים והשכונות באזור ובאמת בצורה מעוררת התפעלות הובילו את המאבק.

דוד אמסלם: בסופו של דבר זה הצליח.

דוד אמסלם: רוב התושבים במדינת ישראל יגידו לכם ש'זה לא הולך, זה לא יצליח, חבל על הזמן', אבל זה הצליח.

דוד אמסלם: אז אנחנו באמת, אני מודה לכם, אני מתפעל מזה גם באופן אישי, מכל מה שקרה פה.

דוד אמסלם: אנחנו נמשיך לעקוב אחרי זה ואני מאחל לכולנו שבת שלום.

<אריה לוי: תודה לכם על כל העזרה ואנחנו צריכים את העזרה שלכם בהמשך.

דוד אמסלם: בוודאי.