ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 467, 2017-02-27 12:00

אלי אלאלוף: אנחנו היום ב-27.2.2017, זה תאריך מצוין, זה כל היום אותו תאריך, א' באדר תשע"ז, השעה 12:16 דקות.

שולי מועלם-רפאלי: חודש טוב.

אלי אלאלוף: זה חודש טוב, שמרבים בו בשמחה, למרות שזה יום האזכרה של אמי היקרה.

שולי מועלם-רפאלי: אולי תגיד לנו משהו אחד ממנה.

אלי אלאלוף: לא, קשה.

אלי אלאלוף: פשוט אישה מדהימה.

אלי אלאלוף: כל האימהות היהודיות בדרך כלל, אבל זאת הייתה מיוחדת.

ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, אתה יודע שעושים סעודה, כי יש עלייה לנשמה ביום ההילולה.

אלי אלאלוף: סליחה, מתנצל על הנימה האישית.

איילת נחמיאס ורבין: לא, זה בסדר דווקא.

אלי אלאלוף: יש לנו הצעת חוק של התגמולים לנפגעי פעולות איבה בחוץ לארץ, הצעת חוק של חבר הכנסת חיים ילין ודוד ביטן.

אלי אלאלוף: אני חושב שהכי טוב היה שתציג את זה בעצמך, חיים, בבקשה.

חיים ילין: תודה רבה, כבוד היושב ראש.

אלי אלאלוף: למרות שיש לי דברים להגיד, אבל לא עכשיו, יותר מאוחר.

חיים ילין: כבוד היושב ראש, באמת תודה ותודה על הוועדה שלך שזירזה את התהליך.

חיים ילין: אני רוצה גם להודות לענת מימון ולענבר הרשקוביץ, שהיו איתנו לאורך כל הדרך.

חיים ילין: כולנו קוראים עיתונות וכולנו מבינים שאנשים, במיוחד ישראלים, אוהבים לטייל בחוץ לארץ ותמיד אנחנו קוראים את הכותרות של אנשים שנפגעים בפיגועי טרור.

חיים ילין: החוק במהות בא וראה שיש לאקונה, זאת אומרת בתוך כל הנפגעים, מי נפגע ומי לא נפגע, ואנחנו באנו וניסינו לסגור את הדבר הזה.

חיים ילין: זה מה שהחוק מנסה לעשות.

חיים ילין: אנחנו יודעים שיש הרבה דברים שאנחנו יכולים, כשאנחנו מטיילים, לסגור את זה בביטוח, אבל יש דבר אחד שאין ביטוח עליו וזה אירוע הטרור.

חיים ילין: נפגע טרור, גם אם הוא יעשה כל ביטוח שהוא רוצה, הוא לא יקבל שום דבר כי אין ביטוח כזה ולא משנה איך.

חיים ילין: בפוליסות אין דברים כאלה.

חיים ילין: אתה יכול לעשות ביטוח אקסטרים, אתה יכול לעשות ביטוח תאונות דרכים מורחב, אתה יכול לעשות מה שאתה רוצה על הנושא הזה וכשאנחנו מתמודדים עם טרור ואנחנו מבינים מה המשמעות של התפשטות הטרור בעולם אנחנו מבינים שצריך לקדם חקיקה וזאת החקיקה עצמה שאנחנו מנסים לעשות.

חיים ילין: עוד יותר, כאשר הפיגוע נעשה נגד ישות יהודית או ישראלית, הוא מוכר כפעולות איבה.

חיים ילין: זאת אומרת כשאנחנו באים ומקלפים את כל הקליפות נשארים אירועים מאוד מאוד מצומצמים, ואני מקווה מאוד שגם לא נצטרך להשתמש בחוק הזה לעולם, אבל מאוד מאוד מצומצמים שבעצם הם באים להציל משפחה והכרה במשפחה.

חיים ילין: זה הכול, זה בפשטות.

חיים ילין: כל מי שינסה לעשות מזה מניפולציות, אני מבקש לא לעשות את זה פה כי זה דיני נפשות תרתי משמע.

חיים ילין: הנוסח הראשון דיבר על ועדת חריגים, שזה פחות או יותר מה שהסברתי, שהיא תכיר על ידי זה שהגוף שביצע את פעולת הטרור הוא אחד הארגונים שמוכרים גם על ידי מדינת ישראל והעולם כולו, בדרך כלל בקטע הזה יש שיתוף פעולה מלא בין כלל המדינות.

חיים ילין: הוא מכיר באנשים שנפגעו רטרואקטיבית, כי הוועדה רשאית לקבוע גם רטרואקטיבית, אבל הפיצוי וכל הנושא החומרי והתקציבי הוא רק מיום תחולת החוק.

חיים ילין: זה חשוב מאוד להבהיר, כי אלה דברים שבדרך כלל אנחנו מבינים שזו סוגיה כואבת גם בביטוח לאומי וגם באוצר, שבדרך כלל מתנגדים.

חיים ילין: יש פה גם דוח של הממ"מ שדווקא הוא לא מציין את אותם פיגועים שבגללם אנחנו ביקשנו וזה מה שאנחנו חווינו במאלי, בברלין ובאיסטנבול, שאלה הפיגועים האחרונים שהיו, אני הבנתי שהיה פיגוע גם בבלגיה, בבריסל, אלה פיגועים שהם מאוד מאוד טריים ומאוד עצובים.

חיים ילין: דווקא אנחנו לא מדברים, לא על תאונות דרכים ולא על סוג כזה של אירועים שעליהם יש ביטוח.

חיים ילין: לגבי אזהרת מסע, שגם התייחסנו לזה, דיברנו על זה שאם יש אזהרת מסע למדינה מסוימת ועדיין עדיין הלכו לטייל, אז ההכרה של אזהרת המסע תהיה גם מיום תחולת החוק, זאת אומרת מהיום שאנחנו קובעים שזה החוק קדימה.

חיים ילין: גם ברמות של אזהרת המסע צריך לדון.

חיים ילין: דוגמה קלאסית, שזו אזהרת מסע מאוד משמעותית, זאת אזהרת המסע שיש לסיני, היא הכי משמעותית, נקודתית, פצצה מתקתקת.

חיים ילין: לעומת זה בטורקיה יש אזהרת מסע על כל המדינה, הכול כלול מה שנקרא בסופו של דבר, אבל החוק הזה לא כלול.

חיים ילין: זאת אומרת אנחנו צריכים לנסות למצוא את הדבר הזה שמצד אחד אנחנו כמדינה בחקיקה הזאת מכירים ויש את הערבות ההדדית, ומצד שני יש גם אחריות לאזרח הישראלי שמטייל באותם מקומות.

חיים ילין: לא יכול להיות שאנחנו בעצם הולכים וסוגרים כל דבר אפשרי.

אלי אלאלוף: סליחה, חיים.

אלי אלאלוף: יש נציג האוצר פה?

אלי אלאלוף: טוב, אז בואו נחגוג.

איילת נחמיאס ורבין: כן, החתול לא בבית.

חיים ילין: פעולות איבה זה ביטוח לאומי אז - - -

אלי אלאלוף: בסדר, בודקים את זה.

חיים ילין: זהו.

חיים ילין: בגדול אלה הנקודות המשמעותיות.

חיים ילין: אני לא מאמין בחוקים שמתחילים לעשות על כל דבר ועל כל אירוע חוק.

חיים ילין: אני מאמין שיש חשיבות לוועדה בגלל שיש מיעוט של אירועים כאלה, ועדה שהיא ועדת חריגים שתוכל לטפל, ואני חושב שזה גם הדבר היפה שקרה, שבעצם השרים, ברגע שאתה לא מכתיב להם, אתה לא בא עכשיו עם פטיש בראש ואומר 'ככה צריך להיות', אלא אתה אומר להם, 'אתם אחראים על זה, אתם צריכים בוועדת חריגים לקבוע', אז זה הסיפור.

חיים ילין: בסופו של דבר לידיעה כללית יש גם ועדה שנמצאת בתוך משרד הביטחון, הוועדה הזאת תודיע האם היה פיגוע ואיזה סוג פיגוע והיא תהיה בקשר גם עם ארצות שהפיגוע בוצע שם.

חיים ילין: אנחנו יודעים שמשרד החוץ בדרך כלל רץ לכל מקום, למרות, מילה אישית, שכל הזמן מכסחים למשרד החוץ את הצורה הוא עושה עבודה בלתי רגילה, מגיע לו באמת, אני אומר לכם, כשמדברים על ערבות הדדית ועל מדינת ישראל אז אני יכול לציין את זה.

חיים ילין: מה שצריך זה פשוט שהחוק הזה יגיע בקריאה ראשונה, הוא עבר בטרומית, לוועדת שרים לחקיקה ומשם נוכל להמשיך בתהליך כמה שיותר מהר.

חיים ילין: תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: ישראל אייכלר, בבקשה.

אלי אלאלוף: אחר כך איילת ורבין ושולי מועלם.

ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, קודם כל אני תומך בהצעת החוק של חבר הכנסת ילין וחברת הכנסת ורבין, כי יש פה באמת עוול נורא שאף אחד לא התכוון אליו, אבל יש שם איזה סעיף שצריך להוכיח כאילו שהכוונה הייתה נגד ישראלים, זה יצר עיוות נוראי.

ישראל אייכלר: אני רואה פה את המחקר של הממ"מ, שהוא מפרט לנו מתי כן התקבלה הבקשה להכיר כפעולות איבה ומתי לא, נראה שם אבסורדים שזועקים.

ישראל אייכלר: למשל אני רואה פה שהפיגוע במגדלי התאומים בניו יורק הוכר, ואני מסכים שזה הוכר כפיגוע טרור.

אלי אלאלוף: על ידי מי?

ישראל אייכלר: על ידי הוועדה לנפגעי פעולות איבה.

איילת נחמיאס ורבין: הוועדה במשרד הביטחון.

שולי מועלם-רפאלי: על ידי מדינת ישראל.

ישראל אייכלר: יש ועדה במשרד הביטחון שהיא מוסמכת לקבוע על פי החוק, ואני אגיד בשני משפטים בעל פה מה החוק אומר, שאם הדבר נעשה בישראל או על ידי גורם שפועל נגד ישראל והתכוון נגד ישראלים מכירים בזה.

ישראל אייכלר: זה מה שאומר החוק.

ישראל אייכלר: עכשיו באה מדינת ישראל, משרד הביטחון, ואומרים שהפיגוע במגדלי התאומים זה היה נגד ישראל או משהו כזה.

ישראל אייכלר: זה לא היה מפריע לי בכלל, אבל בבריסל היה פיגוע השנה וגם בטלוויזיה הצרפתית פורסם, ואני העברתי את זה לכל הגורמים, שהמחבל אמר בבית המשפט שהוא התכוון - - -

אלי אלאלוף: אני רוצה לציין שיש לנו פה עובדים זרים מתאילנד.

אלי אלאלוף: אני מנחש נכון?

<קריאה: אורחים מסין.

אלי אלאלוף: אורחים מסין.

אלי אלאלוף: אז אני קודם כל שמח לראות פה מסין.

<קריאה: הבעלים של נמל שנחאי.

אלי אלאלוף: בעלים של נמל?

אלי אלאלוף: וואו.

שולי מועלם-רפאלי: אפשר לקבל הצעות איך לתפעל נמל?

שולי מועלם-רפאלי: אני מסתבכת בתוך הקואליציה.

אלי אלאלוף: ברוכים הבאים.

ישראל אייכלר: אני אמשיך, ברשותך, היושב ראש.

ישראל אייכלר: היה פרסום בעיתון צרפתי ובטלוויזיה הצרפתית שהמחבל אמר שהוא התכוון לדלפק של ארצות הברית ושל תל אביב.

ישראל אייכלר: ביקשתי גם ממשרד הביטחון וגם ממשרד החוץ, מהמנכ"ל עצמו, גם בוועדת חוץ וביטחון, ביקשתי דיון מהיר בוועדת חוץ וביטחון אחרי כמעט שנה שזה לא זז והיושב ראש לא אישר לי את זה.

ישראל אייכלר: זו הייתה החלטה פשוטה, לא מכירים בשני הפצועים הישראלים שנפגעו שם בפיגוע בבריסל.

ישראל אייכלר: ואני עובר פה ורואה אבסורד נוסף, פיצוץ משאית תופת בבית כנסת בטוניס, ב-2002, לא הוכר.

ישראל אייכלר: אני חושב שמשאית תופת בבית כנסת, אין דבר יותר ברור שהכוונה נגד ישראלים.

אלי אלאלוף: ובכלל באיזה מקום, בג'רבה.

ישראל אייכלר: כן.

ישראל אייכלר: אני רואה פה, היה בדנמרק, תיירים ישראלים, והוכר, כמובן אירוע הדקירה באומן לא הוכר.

ישראל אייכלר: למה באומן לא הוכר?

ישראל אייכלר: למה בבריסל לא הוכר?

ישראל אייכלר: ולמה שבוע לפני האירוע בבריסל, אדוני היושב ראש וחברים, ב-19.3, שלושה ימים לפני זה, היה פיגוע בטורקיה, מחבל מתאבד באיסטנבול, מאותו דאעש, מאותם ארגונים, וכן הוכר כנפגע פעולות איבה.

ישראל אייכלר: השאלה הזועקת היא למה.

ישראל אייכלר: ועכשיו היה פרסום במאקו שעשרה חודשים לאחר פיגוע הטרור הרצחני בנמל התעופה בבריסל, ממצאי חקירה ראשונים מתפרסמים, על פי דיווחים בבריסל ביקשו המחבלים לפגוע בעיקר באמריקאים ובישראלים.

ישראל אייכלר: אני שואל שאלה פשוטה, חבר הכנסת ילין שיבח את משרד החוץ, אתה יודע כמה פעמים אני ביקשתי ממשרד החוץ שיבררו את הדבר הזה?

ישראל אייכלר: שייכנסו לבית המשפט בבריסל ויביאו את הפרוטוקול?

ישראל אייכלר: כמה פעמים ביקשתי ממשרד הביטחון?

איילת נחמיאס ורבין: הוא לא אמר שמשרד החוץ מושלם, הוא אמר שהם עובדים יפה.

איילת נחמיאס ורבין: הוא לא אמר שהם מושלמים.

ישראל אייכלר: את לא צריכה לסתור את דבריי, כי זה מה שאמרתי.

איילת נחמיאס ורבין: לא סותרת את דבריך, אני חושבת שזה מה שהוא אמר.

ישראל אייכלר: אני אומר שזה היה מחדל של משרד החוץ מהרגע הראשון.

חיים ילין: ידידי, אני בדרך כלל מסתכל על חצי הכוס המלאה, לעולם לא על הריקה, בגלל זה אני בן אדם אופטימי ומאמין.

ישראל אייכלר: אני מצטער לומר שבמקרה, או שלא במקרה, גם באומן הדקירה שלא הוכרה וגם בבריסל, הפצועים הם חרדים.

ישראל אייכלר: ובטורקיה הפצועים לא היו חרדים.

אלי אלאלוף: הישראלים שנרצחו בבריסל הם לא היו - - -

ישראל אייכלר: לא, אני מדבר על שני הישראלים בלבד שנפצעו.

ישראל אייכלר: לא היה שום אזכור, לא על ידי ראש הממשלה, לא ממשרד החוץ, שום דבר, התנכרות מוחלטת.

אלי אלאלוף: אם זה נכון ואני מתפלל שזה לא יהיה נכון, אז זה פשוט בושה.

ישראל אייכלר: אלי, אתה מכיר אותי, אני אומר דברים - - -

אלי אלאלוף: לא יודע, לכן אני אומר, זה - - -

ישראל אייכלר: אפילו יושב ראש ועדת חוץ וביטחון אמר לי בשבוע שעבר שהוא הולך לשלוח להם מכתב שהוא רוצה נימוקים ולראות מה הסיבה שהם לא הכירו בדבר הזה.

אלי אלאלוף: אני מצטרף לכל מחאה.

אלי אלאלוף: אם זה ייבדק על ידך ותמצא שזה נכון, לכל מחאה אני מצטרף.

ישראל אייכלר: כן.

ישראל אייכלר: אז מה שאני מבקש, אדוני היושב ראש, החוק הזה הוא חוק חשוב מאוד, אבל שהוא יכלול, בדרך כלל לא עושים חקיקה רטרואקטיבית, שיתחיל מתחילת השנה לפחות.

ישראל אייכלר: שלא יהיה שונה פצועי איסטנבול מפצועי בריסל ופצועים אחרים, שוועדת החריגים הזאת - - -

חיים ילין: לא שמעת מה אמרתי?

חיים ילין: ההכרה היא רטרואקטיבית, הפיצוי לא רטרואקטיבי, הוא מיום החוק.

ישראל אייכלר: אז אני מבקש שהפיצוי יהיה רטרואקטיבי בדיוק כמו ההכרה.

חיים ילין: אז עכשיו אתה תפיל את החוק, זה מה שאתה הולך לעשות.

ישראל אייכלר: זה לא ייפול.

ישראל אייכלר: על שני פצועים?

שולי מועלם-רפאלי: לא, זה עניין מהותי.

שולי מועלם-רפאלי: זה עניין עקרוני.

חיים ילין: לא, ידידי, הולכים עד 2002, מה קרה לך?

איילת נחמיאס ורבין: אני ביקשתי את הכי הרבה שאפשר להכיר.

ישראל אייכלר: רבותיי - - -

חיים ילין: התנגדת לחוק, קמת ודיברת נגד החוק, זה בסדר, עכשיו אתה בא ואתה רוצה להפיל את החוק כי מה שאתה מבקש זה להפיל את החוק.

חיים ילין: אני מכיר את האוצר ואת ביטוח לאומי ואת כולם, הם לא יודעים רטרואקטיבית לבוא ולהגיד - - -

שולי מועלם-רפאלי: ישראל, אני רוצה לתת לך דוגמה שעליה לא היה ויכוח בבית הזה.

שולי מועלם-רפאלי: כשהעברנו את החוק ביחס לאלמנות צה"ל שנישאו היה ברור שאנחנו מכירים בהן, כמובן מחזירים להן את ההכרה, אבל התגמולים הכספיים שמגיעים להם, לפי כל דין והבית הזה הצביע, כולל אתה, כולו מקיר לקיר, בעד הצעת החוק הזאת, היה ברור שזה רק מאותה נקודה וקדימה.

שולי מועלם-רפאלי: עוד יותר, עוד ביקשו מאיתנו, זה היה נובמבר, ביקשו שזה יתחיל בינואר אחרי אותה שנה.

שולי מועלם-רפאלי: אני מציעה לקחת את הדבר הגדול שיקרה בעקבות החוק הזה, וזה עצם ההכרה, וקבלת הפיצוי, כיוון שמדובר על חודשים ספורים ביחס לפיגוע שאליו אתה מתייחס, אני מציעה לא להפיל את הדבר הטוב שיש בחוק הזה על עניין של חודשים ספורים של פיצוי כספי.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהדבר הגדול הטוב שקורה בחוק הזה הוא המטרה.

ישראל אייכלר: אני בכלל פה לא בוויכוח, שיהיה ברור, כשאני רואה פה שפיגוע שבוע אחרי זה, בטורקיה, בנמל התעופה באיסטנבול, הוא בתהליך הכרה ולפני יומיים זה אושר, ורק בריסל לא אושר ויש שם רק שני פצועים חרדים, אני רואה בזה עוול שלא - - -

שולי מועלם-רפאלי: הוועדה הצטרפה אליך, יושב ראש הוועדה אמר דברים מאוד ברורים.

חיים ילין: לא, אבל לא בגלל זה, אל תפיל את החוק הזה.

ישראל אייכלר: אני לא מפיל.

ישראל אייכלר: ברגע שאתה מפיל עליי - - - עוד רגע תפיל עליי את המנהרות שיש לך שם בעזה, מה הקשר?

ישראל אייכלר: מה הקשר?

אלי אלאלוף: תרשו לי שנייה, חבר'ה, באמת.

אלי אלאלוף: בהצעת חוק מותר להוסיף, מותר לגרוע, מותר לדון, זה לא מה שנאמר אוטומטית יתקבל בחוק.

ישראל אייכלר: אז זה מה שאני מבקש.

אלי אלאלוף: אוקיי, אז אמרת שאתה רוצה - - -

ישראל אייכלר: ואם האוצר יגיד שזה יעלה לו מיליארד שקל, אני אוכיח לו שמדובר בשני פצועים אם הוא יעשה את זה חודש קודם.

אלי אלאלוף: ברשותכם, יש פה נציגים של משפחות שכולות שנפגעו מטרור, אז האחרונה, הצעירה גם מכולם, ליאן נאסר שנהרגה בטורקיה ומשפחתה נמצאת פה ואנחנו מודים לכם שבאתם.

אלי אלאלוף: נמצא פה ירון צברי, שגם הוא בן למשפחה שנפגעה בטרור, ואבי בן הלל, שהוא בן של הרוג מפעולת טרור ויושב ראש או מנכ"ל עמותת במעגלי צדק.

אלי אלאלוף: אנחנו מודים לכם שבאתם.

אלי אלאלוף: ורותי, מה?

<רות פרמינגר: ארגון נפגעי פעולות איבה.

<רות פרמינגר: הארגון שלנו היה צריך לבוא גם, אייבי מוזס, והוא לא יכול היה להגיע ואני רוצה להעיר הערה אחת.

אלי אלאלוף: עוד מעט, בסדר?

<רות פרמינגר: כן, תודה.

אלי אלאלוף: ברוכים הבאים.

אלי אלאלוף: ברשותכם, איילת.

אוסאמה סעדי: אפשר, אדוני?

אוסאמה סעדי: סיימו חבריי?

שולי מועלם-רפאלי: לא, רק התחלנו.

אלי אלאלוף: קודם כל איילת.

איילת נחמיאס ורבין: אוסאמה, יש לי הרבה סיבות, בעיקר חומוס, לתת לך לדבר לפניי, אבל אני - - -

אוסאמה סעדי: דברי, דברי.

שולי מועלם-רפאלי: אוסאמה, אפשר שפעם אחת תביא גם חומוס כשר שגם אני אצליח להבין על מה אתם כל הזמן מדברים?

אוסאמה סעדי: הכול כשר.

אלי אלאלוף: חומוס לא יכול להיות לא כשר.

ישראל אייכלר: אין אפילו חשש מעשר, כי אם הוא הביא את זה, זה פטור ממעשר.

שולי מועלם-רפאלי: כן, כי זה פטור ממעשרות.

איילת נחמיאס ורבין: תראו איך פתרנו את זה יפה.

שולי מועלם-רפאלי: תראו איך אמרנו דבר תורה סביב השולחן.

איילת נחמיאס ורבין: בדיוק, על הדרך.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה, אדוני יושב הראש, תודה רבה לחבריי חברי הכנסת.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שאנחנו מדברים בנושא באמת מאוד מאוד כאוב.

איילת נחמיאס ורבין: אני התחלתי לגעת בעניין הזה לפני נדמה לי כשנה.

איילת נחמיאס ורבין: באחד מהפיגועים שהיו בטורקיה נודע לי שהמשפחה לא מקבלת הכרה בביטוח לאומי ואז התחלתי להתגלגל עם הבירוקרטיה יחד איתם ואני חושבת ששם פעלו די במהירות.

איילת נחמיאס ורבין: פניתי אז לשר הרווחה חיים כץ שבאמת הם הובילו את המשפחה יד ביד, גם כנראה בעקבות הפנייה שלי, ולקחו אותם יד ביד והצליחו להעביר אותם את הבירוקרטיה.

איילת נחמיאס ורבין: אחד הדברים, תשימו לב בעבודה שביקשתי מהממ"מ, ובכל מיני מקומות יש 'הנפגע לא המשיך בתהליך הכרה', זאת אומרת אנשים אחרי שהם עוברים את החוויה המאוד מאוד קשה, וצריך לזכור, פיגועי הטרור בארץ הם כמובן איומים ונוראים ואני לא משווה, אבל כשאתה עובר את זה שם, מרוחק מכל מי שאתה מכיר, מהמשפחה שלך, בבית חולים זר, אחר כך היכולת שלך להתמודד עם הבירוקרטיה היא באופן טבעי יותר קשה ומסובכת ולכן אנחנו רואים פה, הרבה יותר ממה שאנחנו כולנו מכירים, נטייה של אנשים לא להמשיך בהכרה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לך, באופן אידיאלי, ואנחנו יודעים שחוק זה תוצר של פשרה, גם אפרופו מה שאמר חברי חבר הכנסת אייכלר לחבר הכנסת ילין, באופן עקרוני כמדינה למודת טרור אני הייתי רוצה שכשיש ישראלי שנפגע מטרור בחו"ל בכלל לא נשאל את עצמנו שאלות, הוא יהיה זכאי להכרה, יכול להיות שצריך לדבר על גובה התגמולים, אבל אל"ף, לשמחתנו לא מדובר במאות ואלפי אנשים, ברוך ה', באמת ברוך ה', ולא הייתי רוצה שהם יצטרכו לעבור את התהליכים הקשים שהם נדרשים לעבור, כולל ועדת חריגים.

איילת נחמיאס ורבין: שוב, כמו שאמרתי, חוק זה בסוף תוצר של איזה שהיא פשרה, אני חושבת שמה שמציע חבר הכנסת ילין היא פשרה סבירה.

איילת נחמיאס ורבין: אני הגשתי הצעת חוק אולי טיפה פחות מתפשרת בהקשר הזה, למעט דבר אחד, אני הייתי רוצה שנוותר על ועדת החריגים - - -

שולי מועלם-רפאלי: בנוסח החדש ויתרנו.

איילת נחמיאס ורבין: בנוסח החדש ויתרו על ועדת החריגים?

חיים ילין: אין.

ישראל אייכלר: אפשר לכתוב בפירוש, אם מדובר בחרדים לא צריך להכיר, ואם לא מדובר בחרדים כן צריך להכיר.

ישראל אייכלר: רבותיי, אתם לא תשתיקו את הזעקה הזועקת מהמציאות הזאת.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו איתך.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת אייכלר, אתה יושב פה עם חברי כנסת שאתה יודע את יחסם לנושא החרדי.

ישראל אייכלר: נכון, אבל - - -

אוסאמה סעדי: אייכלר, בהצעת החוק אין אפליה.

אוסאמה סעדי: אין שום אפליה.

אלי אלאלוף: אני לא מבין, ישראל, ידידי היקר - - -

חיים ילין: עד עכשיו לא היה שום דבר, עכשיו יש משהו שצריך לתקן את זה, גם לא.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד, עוד לא קרה בוועדה הזאת, ישראל, ברשותך, אנחנו מתכנסים בתדירות מאוד גבוהה יחסית, אני לא מסתכל על ועדות אחרות אבל הוועדה הזאת, לפחות עשרה דיונים בשבוע, פלוס בפגרה, עוד לא היה ולא יהיה דיון על גזענות בוועדה הזאת.

איילת נחמיאס ורבין: לא, להיפך, שתיטען - - -

אלי אלאלוף: לא, אל תשימי מילים בפי.

אלי אלאלוף: לא היה ולא יהיה.

אלי אלאלוף: כל עוד שאני פה בוועדה כיושב ראש לא יהיה דיון שיבטא גזענות או יגן על גזענות כלשהי, בוודאי לא בתוך גבולות מדינת ישראל.

אלי אלאלוף: כל אזרחיה, המדינה הזאת היא של כל אזרחיה, וכל מה שעשינו, כולל בדוח העוני, זו פעם ראשונה שיש דוח שלא הפריד בין ערבי וחרדי וותיק ולא יודע מה, אין דבר כזה, לא יהיה.

אלי אלאלוף: גם כשחשבו שעשינו חוק פה לטובת העלייה מצרפת, זה חוק אוניברסלי שאפשר לכל אחד לחזור לארץ.

אלי אלאלוף: מי שרוצה לחזור אנחנו מקבלים אותו בברכה כאזרח שחוזר, בכל המקצועות.

אלי אלאלוף: אז אני מבקש, אל תכניס את זה פה, לא יהיה.

ישראל אייכלר: אני רוצה להגן על זה.

אלי אלאלוף: לא, אבל לא יהיה חוק.

ישראל אייכלר: להגן על מה שאמרת.

אלי אלאלוף: החוק לא יבטא שום הבדל בין אף אחד.

אוסאמה סעדי: אין, גם לא ערבי ולא יהודי, לא חרדי ולא דתי.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת אלאלוף, אני רוצה לסיים את דבריי.

אלי אלאלוף: מותר כיושב ראש - - -

איילת נחמיאס ורבין: בוודאי שמותר לך, אבל לא הכנסתי לך מילים לפה.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת קפץ עליי שוב, אבל תנו לי לסיים כדי שנוכל באמת להתקדם.

ישראל אייכלר: אני רשמתי מה שאמר היושב ראש ואני מחכה - - -

איילת נחמיאס ורבין: אבל היושב ראש ידוע בהתנהלותו זו.

שולי מועלם-רפאלי: כולנו.

איילת נחמיאס ורבין: ולכן אני לא הכנסתי לך מילים לפה, חברי חבר הכנסת אלאלוף, כל מה שאמרתי זה שלא יהיה דיון על גזענות שנטען כלפי הוועדה.

איילת נחמיאס ורבין: אז סליחה, לא אמרתי שום דבר נורא.

איילת נחמיאס ורבין: כל מה שאני מבקשת זה לסיים את דבריי בעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שכן יש דיון ראוי בשאלה מה המשמעות של אזהרת מסע.

איילת נחמיאס ורבין: זה דיון שאני לא ממהרת להוציא אותו מחוץ לחדר, למרות שהזכיר חבר הכנסת ילין את הפיגוע במאלי ובנו של שמואל בן הלל, שנרצח בפיגוע, היה כאן קודם - - -

שולי מועלם-רפאלי: הוא פה עדיין.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, אני מתנצלת, אני לא רואה בלי משקפיים, אני גם לא שומעת בלי משקפיים.

אלי אלאלוף: ועדת הבריאות תעניק לך משקפיים.

איילת נחמיאס ורבין: אני מודה מראש.

איילת נחמיאס ורבין: זה כן דיון שראוי לקיים אותו, אבל באמת אני רוצה להודות ולהוקיר את זה שמרגע שוויתרו על ועדת חריגים אני חושבת שאנחנו כן נכנסים למציאות אחרת שבה אנחנו נראה אנשים בשעתם הנוראית ביותר מקבלים מענה מהמדינה, שגם אם היא לא שלחה אותם היא באמת אותה מדינה למודת טרור שיודעת איך לגשת לטרגדיות האיומות האלה.

איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע, חבר הכנסת אלאלוף, הסתכלתי פה על הרשימה המאוד מאוד ארוכה פה, יש 479 נפגעים ישראלים באירוע מאז 2002, 44 הרוגים, 258 פצועים, מחוץ למדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: זה מספר מאוד מאוד גדול, שוב, בהקשר של מדינת ישראל, ואני נזכרתי, דווקא אפרופו מה שאתה אמרת, חבר הכנסת אייכלר, בפיגוע הנוראי במומביי, בבית חב"ד.

איילת נחמיאס ורבין: יש אירועים שהם נרשמים לך כישראלי, כישראלית.

איילת נחמיאס ורבין: וכדי לסיים את זה, חבר הכנסת אייכלר, חבר הכנסת ילין, חברת הכנסת מועלם, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, זה רק בני אדם ברגעים האלה, שום דבר אחר.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: שולי, תרשי לי לבקש ממך זכות לתת קודם כל רשות דיבור למשפחה.

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

איילת נחמיאס ורבין: של ליאן נאסר ז"ל, האבא יישא את הדברים.

איילת נחמיאס ורבין: זאהר, בבקשה.

<זאהר נאסר: דבר ראשון אני מודה לכולם פה באולם.

<זאהר נאסר: אין לי הרבה מילים, אין לי הרבה מה להגיד, לא יודעים מה לעשות, האמת, זו כל הבעיה שלנו, לא יודעים מול מי לעמוד, עם מי לדבר.

<זאהר נאסר: אנחנו קיבלנו מכתב מטורקיה על ידי משרד החוץ ותרגמתי את זה, שילמתי לתרגם את זה, אבל אני לא יודע לאן לפנות עם ארבעת הדפים האלה.

<זאהר נאסר: אנחנו לא יודעים מול מי לעמוד, עם מי לדבר, למי לפנות.

אלי אלאלוף: ביטוח לאומי לא נכנס לתמונה הזאת?

אוסאמה סעדי: הוא לא מכיר.

חיים ילין: משרד הביטחון צריך - - -

אלי אלאלוף: אני שואל את מי שפה.

אלי אלאלוף: תרשו לי, שלומי, אתם פה.

<שלמה מור: אדוני, כדי שחוק התגמולים והביטוח הלאומי ייכנס לתמונה נדרש שהרשות המאשרת במשרד הביטחון תכיר באירוע כאירוע - - -

אוסאמה סעדי: פעולת איבה.

אלי אלאלוף: יש פה נציג משרד הביטחון שהגיע?

אלי אלאלוף: כן, בבקשה, גברת.

<אביטל שנבל: שלום.

<אביטל שנבל: שמי עורכת דין אביטל שנבל, אני נציגת הרשות המאשרת ורק לתקן איזה שהיא טעות שאני חושבת שאנשים לא מכירים, הרשות המאשרת זה לא איזה בניין עם שלוש קומות, זה בן אדם אחד, ראש חטיבת תביעות לביטוח במשרד הביטחון, אני מסייעת לו ברוב התביעות היותר מורכבות, כשיש הרבה חומר לקרוא.

<אביטל שנבל: הרשות תמיד רוצה לקבל עוד עין ביקורתית לפני שהיא מקבלת החלטה, אז אני גם עוברת על החומר ואני מתעסקת בזה הרבה שנים.

<אביטל שנבל: זה תיקון אחד.

<אביטל שנבל: אם אני כבר אדבר, ברשותך, אין דומה - - -

אלי אלאלוף: אני רק רוצה להבין, גברתי, ברשותך, תרשי לי שאלת הבהרה.

אלי אלאלוף: אתם פניתם אולי למשפחה?

<אביטל שנבל: אנחנו לא יכולים לפנות למשפחה.

אלי אלאלוף: אז מה התפקיד שלך?

אלי אלאלוף: המשפחה הייתה צריכה להגיע אליכם?

<אביטל שנבל: אני אסביר.

<אביטל שנבל: המסלול הוא שהמשפחה מגישה תביעה למוסד לביטוח לאומי להכרה כנפגעי פעולות איבה, ביטוח לאומי אוסף בדרך כלל את החומר הרפואי, לפעמים גם התייחסות משטרת ישראל והחומר מועבר אלינו.

<אביטל שנבל: משרד הביטחון בכלים ובהתאם למערכות היחסים עם גורמי אכיפת החוק והחקירה השונים פונה לקבל עוד חומר כדי להשלים את התמונה.

<אביטל שנבל: אבל כן היה חשוב לי לומר משפט אחד - - -

אלי אלאלוף: הוא פונה למי?

אלי אלאלוף: למערכות בארץ או בחו"ל?

<אביטל שנבל: למערכות בארץ ודרכן למערכות בחו"ל.

<אביטל שנבל: גם המערכות בחו"ל, בדרך כלל יש להן אנשי קשר למשטרת ישראל, למוסד, יש אנשי קשר.

<אביטל שנבל: לא אני פונה למשטרת ברלין, יש תקשורת מוסדרת.

<אביטל שנבל: אבל חשוב לי לומר, אין דינו של פיגוע משנת 2002 כדינו של פיגוע בשנת 2012, כי נעשו כאן השוואות, איך בזה הכירו ובזה לא.

<אביטל שנבל: החיים, לצערנו, דינמיים במובן הרע של המילה והמציאות עם השנים פשוט מתחדשת לנו, אחת לכמה שנים יש איזה שהוא אירוע שמי חשב בכלל שיכול לקרות ולשון החוק, כפי שהייתה, לא מתאימה כרגע.

אלי אלאלוף: בעברית פשוטה, אני יכולה לעזור לך, בשבילכם כל עוד שהמשפחה לא פונה אליכם אתם לא יודעים שזה קרה.

<אביטל שנבל: המשפחה פונה למוסד לביטוח לאומי - - -

אלי אלאלוף: אז זה מה ששאלתי.

<אביטל שנבל: תראה, כולם קוראים עיתונים אז - - -

אוסאמה סעדי: סליחה, אתם בדקתם את האירוע הזה באיסטנבול?

אוסאמה סעדי: בעניין הפיגוע הספציפי הזה באיסטנבול.

שולי מועלם-רפאלי: לא, אבל אם אין פנייה של המשפחה לביטוח לאומי זה בכלל לא מגיע אליהם לבדיקה, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: הם מחכים ל - - -

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

אלי אלאלוף: שולי, ברשותך, השארת לי - - -

אוסאמה סעדי: אבל יש הוצאות, יש זה, למה צריך לחכות למשפחה הזאת שהיא תפנה על מנת לקבל - - -

אלי אלאלוף: אתם רוצים דיון מסודר או שאנחנו בעצמנו נתבלבל?

אלי אלאלוף: שוב, הביטוח הלאומי לא ראה בעיתון שיש אירוע כזה?

<אסנת כהן: אני רוצה להגיב.

אלי אלאלוף: שם ותפקיד, גברת.

<אסנת כהן: שמי אסנת כהן ואני מנהלת אגף נפגעי פעולות איבה - - -

אוסאמה סעדי: הם הגישו בקשה, אדוני היושב ראש.

אלי אלאלוף: רגע, אוסאמה, תן לי לנהל את זה.

<ירון צברי: גם אליקים הגישו בקשה.

אלי אלאלוף: גברת - - -

<אסנת כהן: אסנת כהן, מנהלת אגף נפגעי פעולות איבה.

<אסנת כהן: כאשר יש פיגוע אנחנו כבר פונים, בלי שהמשפחה פונה או לא פונה, אנחנו פונים למשרד הביטחון כדי להכיר באירוע כאירוע, האם הוא אירוע על רקע לאומני או לא על רקע לאומני, כדי שנדע אם אנחנו נכנסים מיידית.

<אסנת כהן: בדרך כלל כשיש פיגוע איבה אחרי שלוש דקות אנחנו נמצאים שם אם האירוע מוכר ואין בעיה, עובדים ברגישות, יד ביד, כמו שאמרתם, אנחנו עושים את מקסימום המאמץ.

<אסנת כהן: כאשר מראש אנחנו מקבלים ממשרד הביטחון סבירות, בדיקה, ואומרים לנו שזה לא מוכר, אני חושבת שאין טעם להשלות את המשפחה ולהגיד להם 'בואו תגישו תביעה ואנחנו נדחה אתכם'.

<אסנת כהן: זה קצת נראה רע, זה קצת נראה לא טוב ואני חושבת שאנחנו צריכים להיות - - -

אוסאמה סעדי: אתם פניתם למשרד הביטחון בעניין הפיגוע באיסטנבול?

<אסנת כהן: בוודאי.

אוסאמה סעדי: פניתם?

<אסנת כהן: בוודאי, איזו שאלה, פנינו למשרד הביטחון - - -

אוסאמה סעדי: לא, אבל היא אומרת שעד שלא פונים אנחנו לא - - -

<אסנת כהן: אז אני אומרת, אנחנו פונים, זה בדיוק העניין.

<אסנת כהן: אני פונה, זה יכול לקחת אפילו ארבע דקות אחרי האירוע, כשאני שומעת שיש אירוע אני מרימה טלפון ושואלת, בואו ננסה לחשוב מה המניע לאירוע, האם זה נכלל בתוך החוק או לא נכלל.

אוסאמה סעדי: האירוע הספציפי הזה, אתם פניתם?

אוסאמה סעדי: קיבלתם תשובה?

<אסנת כהן: כן, כן.

שולי מועלם-רפאלי: הם קיבלו תשובה שלילית.

<אסנת כהן: קיבלנו תשובה שלילית בעל פה, בוודאי.

אלי אלאלוף: כי כרגע החוק, כפי שהוא, אין להם פתרון.

ישראל אייכלר: אני יכול לשאול שאלה את משרד הביטחון?

אלי אלאלוף: בבקשה.

אוסאמה סעדי: אין לכם ועדת חריגים במשרד הביטחון?

ישראל אייכלר: מ-2012 - - -

אלי אלאלוף: לא, אני מבקש, ישראל.

ישראל אייכלר: אני רוצה לשאול אותה שאלה, פעם ראשונה ש - - -

אלי אלאלוף: אני שאלתי ספציפית, בוא נכבד את המשפחה.

אלי אלאלוף: רגע, קצת סדר אפשר לבקש מכם?

אלי אלאלוף: חברי הכנסת ונציגי משרדי הממשלה, בואו ניתן קצת תמונה רגועה למשפחה, שתי דקות.

אלי אלאלוף: תכבדו, כשהם משפחות כאלה שהכאב הוא נורא ונראה, אז בואו נתייחס אליהם קצת אחרת, גם נתייחס בעצמנו למצב אחרת.

אלי אלאלוף: אני שוב חוזר לפיגוע באיסטנבול, נעשתה איזה פעולה כלשהי על ידי אחד מהגופים הישראלים?

אלי אלאלוף: בבקשה, משרד הביטחון.

<אביטל שנבל: נעשתה בדיקה מול, שוב, כל הגורמים הרלוונטיים שאני לא אפרט אותם כרגע.

<אביטל שנבל: לא הייתה ואין כרגע אינדיקציה לכך שמטרת המפגעים הייתה מטרה ישראלית.

אלי אלאלוף: לפי החוק עניתם.

<אביטל שנבל: כן.

אוסאמה סעדי: יש ועדת חריגים במשרד הביטחון?

אוסאמה סעדי: יש ועדה הומניטרית?

שולי מועלם-רפאלי: לא.

אוסאמה סעדי: אני שואל.

אוסאמה סעדי: אתם עונים לי? אני שואל את משרד הביטחון.

אוסאמה סעדי: אני טיפלתי אצלכם בתיקים כאלה, יש ועדה הומניטרית במשרד הביטחון, ביחידה לביטוח ותביעות שיש לה שיקול דעת שבמקרים כאלה, אפילו את ההוצאות האלה, במקום להטיל את זה על המשפחה אתם יכולים לבדוק את זה כמשרד ביטחון?

<אביטל שנבל: אני חושבת שמוקדם אולי מוקדם לפנות לשם כי במידה שהתיקון הזה יצליח אז יהיה פתרון.

<אביטל שנבל: ועדת חריגים זה לא פתרון טוב, דרך אגב - - -

שולי מועלם-רפאלי: לכלום.

<אביטל שנבל: תשאל חברי כנסת ותשאל, ועדות חריגים זה לא פתרון טוב.

אוסאמה סעדי: אני שאלתי, יש ועדת חריגים - - -

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: בואו נאפשר לחברת הכנסת שולי מועלם, בבקשה.

שולי מועלם-רפאלי: תודה, אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להגיד בקצרה.

שולי מועלם-רפאלי: קודם כל אני משתתפת בכאב הגדול שלא יודעת, רק הזיכרונות הטובים מהילדה שלכם ומהאחרים שיושבים פה, אבות ואימהות ואחים, זה הדבר היחיד שאנחנו יכולים להשתתף איתכם.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני, אני חושבת שזה בדיוק מה שיענה על המציאות הקשה שראינו אותה ואני רוצה להגיד שלושה משפטים.

שולי מועלם-רפאלי: האחד, ברור לחלוטין שכל ארגוני הטרור בעולם כולו מכוונים גם לאזרחי ישראל, אני לא חושבת שלמישהו יש על זה שאלה.

שולי מועלם-רפאלי: אם הוא אמר או לא אמר שהמטרה שלו עכשיו היא הרס מדינת ישראל והרס יהודים, זה לא רלוונטי, אנחנו שומעים את האמירות שלהם כל הזמן.

שולי מועלם-רפאלי: לדעתי זו נקודת המוצא, פיגועי טרור מופנים לאזרחי ישראל כי ככה העולם נברא ובנוי כרגע.

שולי מועלם-רפאלי: אני יכולה להצטער על זה, אני יכולה לכאוב את זה, אבל אני לא מצאתי עוד ארגון טרור שלא סימן גם את ישראל ואזרחיה היהודים והערבים, על כל החלקים שלהם, כמי שהוא מכוון אליהם.

שולי מועלם-רפאלי: זה אחת.

שולי מועלם-רפאלי: שתיים, אחד הדברים שחשוב לי להגיד, כמי שעוסקת בלי הפסקה עם משפחות שכולות, זה באמת העבודה הנפלאה שעושה האגף של נפגעי פעולות איבה בביטוח לאומי ובמשרד הביטחון, את זה נשים בצד, לא על זה אנחנו מדברים.

שולי מועלם-רפאלי: שלוש, והוא הדבר המרכזי, ברגע שיהיה ברור שהתיקון הזה הוא בפנים המשפחות האלה לא יהיו לבד, אוסאמה, בשום תהליך.

שולי מועלם-רפאלי: עם ההכרה באה גם הזכות הכלכלית, אבל גם הליווי הנפשי, שהוא כמובן, לא צריך להכביר בו מילים.

שולי מועלם-רפאלי: ודבר אחרון שאני מבקשת להגיד, לחברים שלי במשפחות השכולות, אסור, חבריי במשפחות השכולות המוכרות ובארגונים המוכרים, אסור חלילה שהארגונים האלה יביאו ולו נים נימה של התנגדות לחוק החשוב הזה.

שולי מועלם-רפאלי: אני אומרת את זה כי בעבר, כשפעלנו על הכרה באלמנות צה"ל, נוצרה סיטואציה הזויה של מלחמות בתוך המשפחות השכולות ואני כואבת את המציאות הזאת ומציעה שאם למי מהארגונים המוכרים היה רעיון להתנגד לחוק החשוב הזה, יגנוז אותו עכשיו.

שולי מועלם-רפאלי: משפחות שכולות מטרור הן משפחות שכולות מטרור וחלילה לנו ליצור הפרדה האם זה קרה כאן או במקום אחר.

שולי מועלם-רפאלי: נכון לשים את התמוכות בהצעת החוק החשובה הזאת ולנהל את זה בשום שכל, אבל מדינת ישראל מזמן כבר הכירה בהבנה באחריות שלה על משפחות שכולות שנפגעות מטרור במדינת ישראל ובעזרת ה' אחרי החוק החשוב הזה בעולם כולו.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת אוסאמה.

ישראל אייכלר: אוסאמה, ברשותך.

ישראל אייכלר: אני רוצה שאלה, מ-2012 כל הבקשות אושרו, כן, כן, כן, כן, כל הטבלה, המקום היחיד שלא אושר בכל הטבלה עד היום הזה, עד הסיפור הזה של משפחת נאסר - - -

<קריאה: וברלין.

ישראל אייכלר: ברלין זה כבר היה זה, ברלין עוד לא מופיע בדוח, אבל גם ברלין, אבל פה בדוח מופיע, כולם אושרו חוץ מהמתאבד בבריסל.

ישראל אייכלר: ואני שואל את משרד הביטחון, מה ההיגיון - - -

<אביטל שנבל: זה פשוט עניין של אינדיקציות בחומר.

<אביטל שנבל: תאמין לי שפנינו לכל גורם חקירה אפשרי בחו"ל ובארץ ואין אינדיקציה באירוע של בריסל שמטרת המפגעים הייתה מטרה יהודית סלאש ישראלית.

<אביטל שנבל: פשוט אין אינדיקציה כזאת.

<אביטל שנבל: הם באו לנמל תעופה בינלאומי - - -

ישראל אייכלר: בדקתם את הפרסומים?

<אביטל שנבל: פרסומים זה לא - - -

ישראל אייכלר: לא, בדקתם את המקור שלהם?

<אביטל שנבל: אני מניחה שאתה - - -

ישראל אייכלר: לא, השאלה אם בדקתם את המקורות שלהם.

<אביטל שנבל: מה שווים פרסומים?

<אביטל שנבל: אנחנו לא עובדים לפי פרסומים, לא בתקשורת הצרפתית ולא בתקשורת פה.

<אביטל שנבל: אנחנו פונים לגורמי חקירה שבקיאים ומיומנים ויודעים את מלאכתם וההחלטה לא - - -

אלי אלאלוף: אוקיי, תודה.

אלי אלאלוף: זה נבדק ובינתיים זה לא נמצא מתאים.

אלי אלאלוף: בבקשה, אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, משפחות יקרות, במיוחד משפחת נאסר, שאנחנו כואבים את הכאב הגדול שלכם ואנחנו היינו אצלכם בטירה ובאמת האובדן של ליאן זעזע את כל בני אנוש ואנחנו כחברה ערבית בתוך ישראל ממש הזדעזענו מהפיגוע הזה ומאובדנה של ליאן וגם החברות שלה שנפצעו קשה בפיגוע הזה.

אוסאמה סעדי: אני חושב, אדוני היושב ראש, אני וחברי, חבר הכנסת אחמד טיבי ועוד חברים מהרשימה המשותפת, מיד אחרי הפיגוע הזה וגם בפיגועים קודמים הגשנו הצעת חוק לתקן את חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, כי באמת ההגדרות שם והדרישות שם הן דרישות קשות.

אוסאמה סעדי: להוכיח שהמטרה של הפיגוע היא נגד ישראלים ומכוונת נגד ישראל ונגד העם היהודי, לפעמים כמו הפיגוע הזה באיסטנבול.

אוסאמה סעדי: אני לא יודע אם אפשר להוכיח דבר כזה.

אלי אלאלוף: זו הייתה מטרת החוק, לשנות את זה.

אוסאמה סעדי: בהצעה שלי ושל חבר הכנסת אחמד טיבי, ואני הייתי בקשר עם יושב ראש הקואליציה והוא אמר לי שחברי חבר הכנסת חיים ילין מקדם את הצעת החוק הזאת, להקים ועדה.

אוסאמה סעדי: עכשיו אני רואה שבהצעת החוק, בתיקון, ירד העניין הזה של הוועדה ויש הגדרות, אבל אני אומר, גם בהגדרות האלה, חיים, אנחנו פה צריכים לשים לב, ואני מכיר איך משרד הביטחון ואיך הביטוח הלאומי עובדים כשהם רוצים הוכחות וכל הדברים האלה.

אוסאמה סעדי: אני גם לא סבור שהסעיפים שהוכנסו, אחת, שתיים, שלוש, יכולים לספק מענה גם לנפגעים כאלה, אני גם לא בטוח שזה יחול רטרואקטיבית.

חיים ילין: אוסאמה, יש לי הצעה בשבילך.

חיים ילין: אני אומר לך את זה עכשיו.

חיים ילין: הרי כל מה שאנחנו רוצים עכשיו זה להעביר את החוק בשביל שיגיע לוועדת שרים לקריאה ראשונה.

חיים ילין: את כל מה שאתה אומר - - -

אוסאמה סעדי: אבל עוד לא שמעת אותי.

חיים ילין: - - - בין שנייה לשלישית.

חיים ילין: זו הצעתי.

אוסאמה סעדי: לא, כמובן שאני תומך, כמובן שאנחנו תומכים בזה, ההצעה שמונחת היום היא בוודאי שיפור לעומת החוק הקיים, אין ספק, רק אני אומר לך ואני אומר לעצמי, חיים, שלקראת השנייה והשלישית, שאנחנו נהיה בטוחים שאנחנו עושים משהו שבסופו של יום יעזור למשפחות האלה, בין אם זה משפחות נאסר, בין אם זה משפחת אליקים - - -

חיים ילין: חד משמעית.

אוסאמה סעדי: נכון, אני יודע.

אוסאמה סעדי: אני אומר לך, כעורך דין כשהתעסקתי מול משרד הביטחון בתביעות האלה של פיצויים לנפגעים פלסטינים זה דרך ייסורים, ויה דולורוזה, ואז מכניסים כל מיני הגדרות והתניות ותנאים שבסופו של יום אתה מנהל מאבק משפטי ואתה מפסיד.

אוסאמה סעדי: ואני אומר פה, ריבונו של עולם, המשפחה הזאת ואתם, המשפחות, לא מספיק ששכלתם את היקר, פה אתם שכלתם את ליאן, שבאמת היא הייתה פרח, והם צריכים להתמודד עם מעמסות ודרישות כספיות של סכומים מגוחכים.

אוסאמה סעדי: במקום שהמדינה תבוא ותגיד, לפנים משורת הדין, אני לא יודע איך, לפחות את הנטל הכספי הזה אנחנו - - - ודיברתם על ליווי פסיכולוגי.

אוסאמה סעדי: באמת, עד היום המשפחה הזאת לא התאוששה מהמכה שהיא ספגה.

אוסאמה סעדי: אז אני אומר, כן אנחנו תומכים.

אוסאמה סעדי: אנחנו גם נצרף ונצמיד את הצעת החוק שלנו, אנחנו נתמוך בה, אבל לקראת שנייה ושלישית יש לנו המון ניסוחים משפטיים שאנחנו נעבוד על זה שנדאג שבסופו של יום הם כן יקבלו את הפיצוי המגיע להם.

אחמד טיבי: אדוני היושב ראש, הערה לסדר.

אלי אלאלוף: רק שנייה, ברשותך.

אלי אלאלוף: אני רק רוצה שנדע שיש גם חוקים בנושא של סל הבריאות, יש למשפחה אפשרות לקבל שירות בנושא בריאות הנפש ואין שום סיבה, זה טכני - - -

אוסאמה סעדי: אנחנו נעזור להם.

אלי אלאלוף: זה מאוד טכני, שהם יקבלו את זה, כי זה מיידי ואנחנו יודעים שאם לא מטופל העסק הזה הוא רק הולך ומחמיר.

אוסאמה סעדי: בהחלט.

אחמד טיבי: הערה לסדר, אדוני היושב ראש.

אחמד טיבי: אל"ף, אני רוצה להודות לחברי חיים ילין - - -

אלי אלאלוף: פה אין לך ברירה, גם להודות לחבר הכנסת דוד ביטן, זו הצעת חוק משותפת.

אחמד טיבי: בהחלט, בהחלט.

אחמד טיבי: יש לנו גם הצעה, אוסאמה אמר שאנחנו מכינים.

אחמד טיבי: אני מציע לקצר את הדיבור ולהצביע מיד כדי לא לפספס את השבוע הבא ואז אלוהים יודע מה יקרה.

אחמד טיבי: לכן אני מוותר על זכות הדיבור שלי ומבקש לתמוך בהצעת החוק, שהיא חשובה לכל המשפחות, שהקורבן שלהם הוא קורבן יקר.

אחמד טיבי: אני מבין לליבם של כל המשפחות, אני מכיר את המשפחה של ליאן, גם טיפלנו.

אחמד טיבי: אגב, שלשום הייתי בירדן וביקרתי חבר שנפצע באותו פיגוע, הוא כמעט מת, עכשיו הוא חזר לחיים, אבל זה נורא, ולכן - - -

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: נציגת האוצר יכולה לעזור לנו - - -

<יעל בנימין אגמון: במה, אדוני היושב ראש?

חיים ילין: קצת כסף, לשחרר.

אלי אלאלוף: שם ותפקיד לפרוטוקול.

<יעל בנימין אגמון: יעל אגמון, רפרנטית ביטוח לאומי באגף התקציבים.

<יעל בנימין אגמון: יש קושי מאוד גדול בהערכה תקציבית של החוק הזה משום שאין יכולת - - -

אלי אלאלוף: אנחנו רוצים שתהיה הערכה תקציבית בעתיד.

<יעל בנימין אגמון: הערכה תקציבית לא יכולה להיות משום שאנחנו מבינים שאנחנו חיים בעולם שבו יש טרור בינלאומי והוא קיים ולצערנו אזרחי כל העולם וגם אזרחים ישראליים נפגעים ממנו, ולכן יש עלות תקציבית לחוק, מאוד מאוד קשה להעריך מה היא.

<יעל בנימין אגמון: מאוד ברור שכשמדברים על יכולת קיום של ועדת חריגים לעניין אירועים שהתקיימו לפני תחולת החוק זה ברור שהעלות התקציבית של החוק עולה באופן משמעותי, מה גם שלעניין זה אני אציין שבאופן עקרוני האוצר מתנגד לוועדות חריגים במוסד לביטוח - - -

אלי אלאלוף: אין ועדת חריגים.

<יעל בנימין אגמון: זה ירד?

חיים ילין: קיבלנו את ההערה של האוצר.

חיים ילין: איך אנחנו?

<יעל בנימין אגמון: כל הכבוד.

חיים ילין: יופי, תודה רבה.

חיים ילין: עכשיו תתמכי בחוק ונוכל להמשיך קדימה.

<יעל בנימין אגמון: אז לגבי עלות תקציבית, אנחנו נגיש איזה שהיא עלות, אני לא יודעת להגיד כמה פיגועים יש בשנה בממוצע, אנחנו גם יודעים שגל הטרור - - -

חיים ילין: כמו שאנחנו לא יודעים לתמחר את 'עופרת יצוקה', 'עמוד ענן' ו'צוק איתן' ומה שיבוא קדימה.

<יעל בנימין אגמון: נכון, אנחנו לא יודעים לתמחר את זה, אבל כן חלים פה כללי הנומרטור והממשלה כן תצטרך למצוא מקור תקציבי לנושא הזה, לפי סעיף 40א לחוק יסודות התקציב.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: ברשותכם, יושב ראש העמותה.

<אבי בן הלל: אני אציג את עצמי.

<אבי בן הלל: אני אבי בן הלל, אני הבן של שמואל בן הלל שנפגע, נרצח בפיגוע במאלי בנובמבר 15', על ידי ארגון מורביטון, מסונף לאל קאעידה.

<אבי בן הלל: לפני זה אני רוצה להודות לך, היושב ראש, ולחברי הוועדה ובמיוחד לחבר הכנסת חיים ילין וחבר הכנסת דוד ביטן, על רגישות אין קץ כדי להעלות הצעת חוק מסוג כזה, ולחברי הוועדה שתומכים בחוק.

<אבי בן הלל: בפיגוע שבו אבא שלי נהרג היו 170 בני ערובה, 20 הרוגים, הייתה סלקציה ברורה על בסיס מוצא ולאום ועל בסיס דקלום פסוקי קוראן ועל בסיס זה שוחררו הרבה מאוד אנשים וגם נהרגו הרבה מאוד אנשים.

<אבי בן הלל: אחרי שהבנו את גודל האסון שנחת עלינו הבנו שאנחנו לבד במערכה בגלל שהפיגוע התרחש בחו"ל ואנחנו נדרשים להוכיח שאנחנו עומדים בקריטריונים ומפה מתחיל מסע תלאות שהשטן לא ברא.

<אבי בן הלל: באמת אני אומר, שנה של סיוט מתמשך לצד אבל אדיר שאני לא יכול להתחיל לפרט אותו, שלהתחיל לפשפש באירוע בכל פרט ופרט, על אחת וכמה שמדובר במדינה כמו מאלי, שהרשויות לא משתפות פעולה.

<אבי בן הלל: ממש לרדת לפרטי הפרטים, לדוח הנתיחה של אחרי המוות, כמה קליעים פגעו באבא שלי, באיזה צד, איך ולמה.

<אבי בן הלל: והכול כדי להגיש למשרד הביטחון בקשה מנומקת ומפורטת, שלא לדבר על שכירת עורך דין לצורך הגשת הבקשה, שתהיה כמה שיותר מפורטת, מנומקת, עומדת על פי כל דין, כדי שנוכר.

<אבי בן הלל: היום, שנה וארבעה חודשים אחרי הפיגוע, לפני חודש וחצי הגשנו בקשה לביטוח לאומי סלאש משרד הביטחון ואנחנו נמצאים בתהליך ואנחנו ממתינים לתשובת הוועדה.

<אבי בן הלל: אני חייב להגיד שלא פשוט לי להיות כאן ולדבר על זה בפעם הראשונה בפומבי, אבל אני כאן באמת כדי שאף משפחה לא תחווה את הסיוט הנורא הזה שאנחנו חווינו, כי זה באמת סיוט.

<אבי בן הלל: כל זה הוא גם לצד אבל אדיר, זה לא משהו שאפשר לקום ויום למחרת להתחיל להתעסק בכל המסמכים האלה ולנבור באירוע ולראות איפה עמד אבא שלי אל מול הרוצחים שלו.

<אבי בן הלל: כשאני שומע חדשות לבקרים את ראש הממשלה אומר, ואני מצטט, 'הטרור פוקד לא רק את שרונה ועתניאל, הוא מכה בפריז, בבריסל ובאורלנדו ואנחנו במערכה עולמית', סוף ציטוט, ואז פונים לביטוח לאומי ולמשרד הביטחון ומקבלים בתור התחלה, בדיפולט, לא, אז - - -

אלי אלאלוף: ברשותך, קצר.

<אבי בן הלל: אני מקצר, הבקשה שלי אליכם, חברי הוועדה, זה אל תשאירו אותנו מאחור, תאשרו את החוק ואת הנוסח, כך שהמשפחות של הקורבנות ממעגל הטרור האחרון לא יישארו מאחור.

<אבי בן הלל: אנחנו באמת חווינו מסע תלאות נוראי ואנחנו צריכים קצת עדנה לשבת ולהתרכז באבל של המשפחות, של היקירים שלנו.

<אבי בן הלל: זה מה שאנחנו מבקשים.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: ירון צברי, בבקשה.

ישראל אייכלר: סליחה, מתי היה הפיגוע במאלי?

אלי אלאלוף: לפני שנה וארבעה חודשים.

<אבי בן הלל: בנובמבר 2015, הוא לא מופיע בדוח.

ישראל אייכלר: למה הוא לא מופיע בדוח?

<אבי בן הלל: אלוהים יודע.

חיים ילין: אמרתי, אתה לא הקשבת למה שאמרתי.

חיים ילין: אמרתי את כל הפיגועים שלא הופיעו.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אל תפריעו, יש לנו זמן מוגבל ואנחנו עוד רוצים להצביע.

אלי אלאלוף: זו הייתה הערה מאוד חכמה של ידידי אחמד טיבי, בואו נכבד.

<ירון צברי: אני נמצא כאן כנציג משפחת אליקים, הזוג אליקים שנפגע בפיגוע בברלין ב-19 בדצמבר.

<ירון צברי: רמי, שנפצע בפיגוע קשה הוא אח של אשתי, ודליה, רעייתו, נהרגה בפיגוע.

<ירון צברי: נמצאת פה גם הבת של רמי ודליה.

אלי אלאלוף: איפה היא?

אלי אלאלוף: נשמח לראות אותך איתנו בישיבה, אם תרצי.

<ירון צברי: אנחנו היינו מעדיפים שלא להיות פה.

<ירון צברי: אני חושב שהדברים שאני אומר כרגע מייצגים את כל המשפחות השכולות שנמצאים כאן.

<ירון צברי: אני הייתי מעדיף לא להיות פה, לא להיחשף בציבור, להישאר כאדם פרטי, אנחנו הגענו לפה כי נפגענו מפעולת טרור.

<ירון צברי: יש איזה שהוא אבסורד שמצד אחד, אם אני לוקח ביטוח רגיל, בכל ביטוח שנוגע לאובדן כושר עבודה, הסעיף הזה של אובדן כושר עבודה, אי אפשר להפעיל אותו כי הם נפגעו בפעולת איבה, נפגעו בפיגוע.

<ירון צברי: אז מצד אחד כשבאים לביטוח, 'נפגעו בפיגוע', אבל כשבאים למדינת ישראל, 'לא נפגעו בפיגוע'.

<ירון צברי: יש פה התנגשות שהיא בלתי סבירה בעליל.

אלי אלאלוף: אנחנו זיהינו את זה ולכן גם העבודה שנעשתה וגם הצעת החוק.

<ירון צברי: זה פעם אחת.

<ירון צברי: פעם שנייה, ודיבר פה אבי לפניי, אי אפשר או שכנראה אפשר לדבר במישור ההסברה, בערוצי ההסברה, על פיגוע אחד, על עולם אחד, על היותנו חלק מהעולם החופשי כשאנחנו משלבים ידיים עם כל העולם החופשי כולו ואנחנו נפגעים מארגון טרור דוגמת דאעש, ששם לו למטרה את העולם החופשי וגם אותנו בין השאר באופן מוצהר, גם ברשומות וגם בעל פה, וכשזה מגיע מה שנקרא ל-money time, זה מגיע ליום פקודה, אנחנו עומדים מול שוקת שבורה, אנחנו עומדים מול דלתות סגורות ואנחנו עומדים מול טפסים שצריך למלא ואין להם מענה.

אלי אלאלוף: אני ממש מבקש את סליחתך, אמרתי מהתחלה שב-13:15 אני סוגר את הישיבה יהיה מה שיהיה, כי יש גם אילוצים נוספים למערכת.

<ירון צברי: אני מבקש לשאול שאלת הבהרה, רק לגבי החוק, אם אפשר.

<ירון צברי: דובר פה על כך שההכרה תהיה רטרואקטיבית והתשלומים יהיו מיום הופעת החוק ברשומות, מה שאני שואל, האם משפחות שהוכרו רטרואקטיבית יקבלו תשלום מהרגע שזה יופיע ברשומות?

<ירון צברי: זה לא היה ברור.

אלי אלאלוף: אדון צברי, באמת, בשם המשפחה שנפגעה בברלין, ואני מבקש להשתתף בצערכם, בצער כל המשפחות ודאי, אבל הקודמת לא ציינתי אותה, ואני רוצה להגיד לכם, חבר'ה, זה תהליך ארוך, זה עוד לא מחר בבוקר.

אלי אלאלוף: למרות זאת אני פונה למשרדים הרלוונטיים שיחפשו את הדרך להקל על האנשים שנפגעו, גם בעבר, אני לא מבטיח שהחוק יהיה רטרואקטיבי, שיהיה ברור.

אלי אלאלוף: שלא יהיו אשליות מהדיון הזה, אני רוצה שיהיה ברור, יש פה יוזמה שאני באופן אישי מזדהה באופן מוחלט, גם ברטרואקטיביות, אולי לחפש דרכים מסוימות, כרגע זה לא על הפרק.

אלי אלאלוף: מה שאנחנו רוצים לעשות בשלב הזה זה להצביע על הצעת החוק כדי לאפשר להחזיר אותה לוועדת שרים שיכולה להתכנס ביום ראשון, כדי לקבל אישור מחודש.

אלי אלאלוף: זה התנאי לדיון הזה.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיע להצבעה.

אלי אלאלוף: יש לי עוד ארבע דקות לקרוא את הטקסט ויש הערה של יוסי.

אלי אלאלוף: ברשותך, יוסי, בקיצור.

יוסי יונה: בקיצור.

יוסי יונה: אדוני היושב ראש, אני מצטער שלא הייתי פה בתחילת הדיון, בגלל שנאלצתי להיות בוועדה אחרת, אבל אני בוודאי רוצה להביע את התמיכה המלאה שלי בכל חקיקה שתסדיר את הדבר הזה.

יוסי יונה: אדוני היושב ראש, גם הגשנו הצעת חוק שאמורה להידון ביום רביעי יחד עם חבר הכנסת משה גפני, שהיא בעצם גם באה להסדיר אותו באמירה מאוד מאוד פשוטה וחד משמעית, כל מי שנפגע בפעולת טרור ברחבי העולם, ישראל צריכה להכיר בו כנפגע פעולות איבה, ולו מן הטעם הפשוט שאבי כאן העלה אותו וגם אדוני, העלית אותו כאן, שלא ניתן מצד אחד לבוא ולומר שאנחנו שייכים לעולם החופשי, שהוא מושא לפעולות הטרור, ואנחנו בין יעדיו, ומצד שני לבוא ולומר שיש להגדיר באופן מדוקדק ולהגיד רק במידה שפעולת האיבה הייתה נגד ישראלים.

יוסי יונה: לכן אני תומך בחוק הזה ואני מקווה שגם כשהחוק שלי יקבל את יומו ב - - -

אלי אלאלוף: אני מציע שמראש כבר תתחילו להצמיד את החוקים, חבל.

יוסי יונה: כן, ודאי.

אלי אלאלוף: חבל, כי זה רק יאריך את הזמן לטיפול בנושא.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אנחנו עוברים לקריאת החוק.

<נעה בן שבת: הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון – תגמולים לנפגעי פ עולות איבה שהתרחשו מחוץ לישראל (התשע"ז-2017).

<נעה בן שבת: בחוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, התש"ל-1970 (להלן – החוק העיקרי), אחרי סעיף 12 יבוא "12א אישור פגיעת איבה שהתרחשה מחוץ לישראל.

<נעה בן שבת: הרשות תכיר בפעולת איבה שהתרחשה מחוץ לישראל כפגיעת איבה גם אם הפעולה לא כוונה נגד העם היהודי או נגד ישראל, או שמטרתה המשנית אינה פגיעה בישראל, בהתקיים התנאים הבאים: פעולת האיבה נעשתה בידי ארגון טרור שהצהיר כי לפחות אחת ממטרותיו היא לפגוע בישראל, באזרחי ישראל או ביהודים; המדינה שבה התרחשה פעולת האיבה הכריזה על האירוע כאירוע טרור; המדינה שבה התרחשה פעולת האיבה אינה מדינת אויב; תנאים נוסף שרשאי השר לקבוע –זה שר העבודה והרווחה והשירותים החברתיים– בהסכמת שר הביטחון.

<נעה בן שבת: אבל זה רשות.

<נעה בן שבת: קבעה הרשות כי פעולת איבה שהתרחשה מחוץ לישראל תוכר כפגיעת איבה לפי סעיף זה ואדם שנפגע במסגרת אותה פעולה זכאי גם לתשלומים לפי דין זר או ממדינת חוץ בעד אותה פגיעת איבה, יופחתו מהתגמולים לפי חוק זה התשלומים האמורים, לפי ההוראות שיקבע שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

<נעה בן שבת: אני רק מעירה כמה הערות בקצרה.

<נעה בן שבת: הנושא של מדינת אויב זה נושא שכרגע, לפי מה שבדקנו בחקיקה, יש חוקים שמשתמשים במינוח הזה והוא לא מוגדר.

<נעה בן שבת: גם חוק הבחירות לכנסת וגם חוק ההתכוננות האזרחים משתמשים במונח מדינת אויב ופשוט - - -

יוסי יונה: לא, מה ההיגיון?

<נעה בן שבת: ההיגיון הוא שמי שיוצא למדינה שיש בה את הסכנה, אז בעצם האחריות לאירוע שקרה זה עליו.

<ליאת כהנים: החוק למניעת הסתננות הגדיר את זה.

<נעה בן שבת: אבל החוק למניעת הסתננות לא מגדיר את זה כמינוח של מדינת אויב.

אחמד טיבי: אגב בחוק למניעת הסתננות גם מצרים וירדן הן מדינות אויב.

<נעה בן שבת: נכון.

אחמד טיבי: זה חוק אנכרוניסטי.

<נעה בן שבת: בכל מקרה אני רק מעירה שלקראת הקריאה השנייה והשלישית, אנחנו גם נציין את זה בדברי ההסבר של הצעת החוק, אנחנו נבחן האם אנחנו רוצים באמת למנות את המדינות, להפנות לחוק להסתננות או להגדיר את זה כמונח אחר, אבל זו הכוונה.

<נעה בן שבת: דבר נוסף, הנושא של תחולה ותחילה, אנחנו כרגע לא מנסחים את זה, אבל כמו שנאמר פה בוועדה, הכוונה היא כן להכיר רטרואקטיבית, אבל התשלומים ייעשו החל מיום התחילה של החוק ואילך.

<נעה בן שבת: כלומר גם אם האירוע קרה לפני חמש שנים אפשר להכיר בו כפגיעת איבה, אבל המשפחות או הנפגעים יקבלו את התשלומים החל מאותו מועד שהחוק ייכנס לתוקף ואילך.

<נעה בן שבת: בנוסף, אני רק אעיר, אנחנו כבר לא נמצאים בתצורה של ועדת חריגים, אלא כסעיף שמטיל על הרשות את החובה להכיר באירועים שמתקיימים התנאים כאירועי פגיעת איבה.

<נעה בן שבת: יכול להיות שבכל זאת נתקן את זה בהגדרה של פגיעת איבה ונוסיף פסקה נוספת, זה עניין ניסוחי, יכול להיות שלשנייה-שלישית הנוסח טיפה ישתנה, אבל זה גם משהו שהוועדה משאירה על שולחנה ואנחנו נבחן את זה.

<נעה בן שבת: אלה הדברים שאנחנו נבחן לקראת השנייה והשלישית, אבל כעיקרון הנוסח שהוקרא בפניכם זה הנוסח שנפרסם לקריאה ראשונה.

אלי אלאלוף: לפני הצבעה אני רוצה קודם כל להודות למשפחות שבאו, אנחנו מרגישים את כובד האחריות שאתם, בצדק, מטילים על המדינה ועלינו כדי למצוא את הפתרונות הנדרשים לכם ואני מקווה שנוכל לעשות את זה בהקדם האפשרי ובצורה הרגישה והנכונה ביותר.

אלי אלאלוף: באמת תודה לכם.

אלי אלאלוף: חברים, מי בעד הצעת החוק כפי שהוקראה?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: אני רק מזכיר שזה חוזר - - -

ישראל אייכלר: אני נמנע.

ישראל אייכלר: אני רוצה גם - - -

אלי אלאלוף: מי נמנע?

ישראל אייכלר: אני נמנע ואני רוצה לנמק.

ישראל אייכלר: בעד – רוב

ישראל אייכלר: נמנעים – 1 התיקון להצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה אושר.

אלי אלאלוף: אני רוצה לחזור ולהגיד שהצעת החוק כפי שאושרה חוזרת לוועדת שרים ביום ראשון או כל מועד, אנחנו נעשה שזה יהיה ביום ראשון לדיון שם.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לנמק במשפט אחד.

ישראל אייכלר: אני בעד החוק ולכן אני לא נגד, אבל אני רוצה שההוצאות הרפואיות והסבל שהמשפחות עברו בתקופה עד שהחקיקה תהיה חייב להיות מכוסה.

ישראל אייכלר: יכול להיות שתהיה איזה מגבלה, לא כל ההוצאות, אבל חייבים להתחשב.

אוסאמה סעדי: ישראל, זה בתחולה, מה שהיא אמרה.

ישראל אייכלר: לא, עד תחולת החוק, ההוצאות שהיו למשפחות האלה, גם אם יילקחו בחשבון.

ישראל אייכלר: זו הסיבה שאני נמנע.

אלי אלאלוף: אנחנו נדון בזה לפני שנייה ושלישית.

אלי אלאלוף: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.