הוועדה המשותפת לוועדת החוקה, חוק ומשפט ולוועדת החוץ והביטחון לדיון בהצעת חוק הסדרת ההתיישבות ביהודה והשומרון, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1, 2016-12-06 17:20

ניסן סלומינסקי: רבותיי, ערב טוב לחבריי חברי הכנסת, ערב טוב לאנשי הממשלה, ערב טוב למצטרפים אלינו, מכובדי, חברתי חברת הכנסת, ערב טוב ליושבים פה, בקיצור לכולם.

ניסן סלומינסקי: אנחנו פותחים את הישיבה של הוועדה משותפת לחוקה וחוץ וביטחון, אבל אני רוצה להזכיר שמהתחלה החלנו את הנהלים של ועדת חוקה בוועדה הזו, המשמעות היא שאנשים מדברים בנחת, מי שרוצה לדבר יצביע ויקבל, ואחד לא נכנס בדברי השני ולא צועקים, בניחותא, כי דברי חכמים בנחת נשמעים, ואז אפשר יהיה לשמוע כל אחד באמת מה שהוא מתכוון.

ניסן סלומינסקי: זה דבר אחד.

ניסן סלומינסקי: אתמול הכנסת אישרה בקריאה טרומית את הצעת החוק, אנחנו מקיימים את הדיון לקראת קריאה ראשונה, שאני מקווה שבעזרת ה' תהיה מחר.

ניסן סלומינסקי: קיימנו כבר דיונים ארוכים ומלאים בכל הנושא הזה, השינוי היחיד שקיים בהצעת החוק הוא שקיבלנו חלק מדבריהם של חברי הכנסת, חברינו מהאופוזיציה, ואם פעם יעל אמרה שהיא לא רוצה להיות רק, איך קראת לזה, עציץ?

יעל גרמן: עציץ.

ניסן סלומינסקי: אז את רואה שדבריכם - - - השינוי מההצעה הקודמת, שעליה כבר דיברנו והצבענו ואישרנו, זה בסעיף 7, אלעזר יוסיף גם, בסעיף 7, כל מה שנראה, כי חלק חשבו שגם מה שהיה לא פוגע, אבל כל מה שנראה כפוגע בבית המשפט העליון נמחק ובחלק הזה, זה גם על דעתו של היועץ המשפטי לממשלה, שאכן המחיקה הזו, אין פגיעה בבית המשפט העליון, הוא מתנגד מסיבות אחרות.

ניסן סלומינסקי: כאן זה שינוי אחד.

ניסן סלומינסקי: השינוי השני, כתוצאה מזה, זה גם בתוספת, גם בסעיף 10, שעמונה נמחקה, ומה שכתוב פה זה רק המקומות שבהם, שוב, אין בהם צווי חלוטים.

ניסן סלומינסקי: אם נניח בעפרה יש צווים חלוטים, אז זה לא חל על אותם תשעה בתים, או בנתיב האבות, אז זה לא חל עליהם, זה חל רק על המקומות שאין צווים חלוטים.

ניסן סלומינסקי: אלה השינויים.

תמר זנדברג: רק לפני שאנחנו נכנסים לדיון, אם אפשר חוות דעת של היועץ המשפטי של הוועדה.

תמר זנדברג: משהו כאן לא כל כך ברור - - -

ניסן סלומינסקי: לא, תמר, לא, לא ככה.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך לדבר, תוכלי להגיד - - -

תמר זנדברג: זה עוד לפני הדיון, שאלה לסדרי הדיון.

ניסן סלומינסקי: לא, אין סדרי הדיון, אנחנו עוברים את זה כל פעם.

ניסן סלומינסקי: זה לא דיון ראשון, אם זה היה דיון ראשון אז סדרי הדיון - - -

תמר זנדברג: מה זאת אומרת?

תמר זנדברג: אנחנו דנים כאן בהצעת חוק טרומית, מה זה לא דיון ראשון?

תמר זנדברג: אני באמת שואלת, זו שאלה אמיתית.

ניסן סלומינסקי: אני יודע, אני - - -

תמר זנדברג: קודם תסבירו לי את מסגרת הדיון.

ניסן סלומינסקי: אז אני אמרתי, מסגרת - - -

תמר זנדברג: מונח לפנינו נייר של הצעת החוק - - -

ניסן סלומינסקי: תמר, אבל את - - -

תמר זנדברג: וחוות דעת הייעוץ המשפטי מה-27 בנובמבר.

ניסן סלומינסקי: אם את רוצה להיכנס למסגרת הזו אני אקרא לך פעם ראשונה, שנייה ושלישית ונעשה - - - אני לא רוצה להיכנס למסגרת הזאת, אז - - -

תמר זנדברג: מה זה המסגרת הזאת?

ניסן סלומינסקי: המסגרת הזאת שאת מדברת בלי לקבל אישור, זה הכול.

תמר זנדברג: אני מבקשת ממך אישור לשאול שאלה במסגרת הדיון, לפני שנכנסנו בכלל - - -

ניסן סלומינסקי: הבנתי, אבל את לא קיבלת את האישור אז את לא תדברי, כי אם אני אסביר והוא יסביר ולא יהיה לך ברור תהיה לך זכות דיבור ותוכלי אז לשאול את זה - - -

יעל גרמן: אבל לפני שמתחילים אני - - -

עמר בר-לב: אני גם ביקשתי - - -

ניסן סלומינסקי: כולם רוצים לדבר, עמר ביקש, וזה חלק מהדיון.

ניסן סלומינסקי: מה שאתם מדברים זה כבר חלק מהדיון.

תמר זנדברג: לא, זה לא חלק מהדיון.

יעל גרמן: לא, אתה נכנס עכשיו - - -

תמר זנדברג: לא, זה לא חלק מהדיון, אתה דיברת לגופו של עניין, נכנסת לגוף הצעת החוק.

ניסן סלומינסקי: עוד פעם אני אומר - - -

תמר זנדברג: אמרת 'דנו', אנחנו מבחינתנו בדיון בהצעת חוק טרומית שהובאה לפה באופן חריג.

ניסן סלומינסקי: אני יודע, במקרה את מחליפה מישהי שהייתה והייתה שותפה, זה לא רלוונטי - - -

תמר זנדברג: הייתה שותפה למה?

תמר זנדברג: עד עכשיו הצעת החוק הזאת, אתמול ראינו אותה פעם ראשונה, דקה לפני ההצבעה.

ניסן סלומינסקי: תמר, אני עוד פעם אומר, אני לא רוצה להיכנס למסגרת הזאת, אנחנו לא הרבה וזה לא מתאים לזה.

יעל גרמן: היא צודקת.

ניסן סלומינסקי: אז אני יודע שאת חושבת שהיא צודקת, את גם חשבת שלא צריכים להעביר את ההחלטה.

ניסן סלומינסקי: אם בסוף הוועדה בישיבתה מחר בתשע - - -

יעל גרמן: אבל לפחות שתהיה לנו אפשרות להביע את דעתנו.

ניסן סלומינסקי: יהיו אך ורק הצבעות, היום יהיה הדיון, אז - - -

יעל גרמן: אז בוודאי שהיום אנחנו יכולים - - -

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, יש לנו את כל הלילה.

יעל גרמן: אז בבקשה תיתן לו את זכות הדיבור.

ניסן סלומינסקי: מה אני אמרתי?

ניסן סלומינסקי: אמרתי שלא תדברי?

ניסן סלומינסקי: אמרתי שתבקשי אישור ותקבלי.

יעל גרמן: אז אני מבקשת - - -

ניסן סלומינסקי: הבנו, אבל עמר ביקש, הוא קצת לפנייך - - -

יעל גרמן: אני אחרי עמר.

תמר זנדברג: כולנו אחרי עמר, אבל, שוב, אתה נכנסת לגופו של עניין ולנו יש שאלות מקדימות, זה הכול.

ניסן סלומינסקי: אני יכול להיכנס למה שאני רוצה, כמו שאני גם לא אכתיב לך מה להגיד ומה לא להגיד.

תמר זנדברג: אין שום בעיה, אף אחד לא ניסה להכתיב לך, בסך הכול ביקשתי זכות דיבור.

תמר זנדברג: הצעה לסדר זה מאוד מקובל בכל ועדות הכנסת, אמנם אני פה חדשה ומחליפה, אבל אני נמצאת בוועדות - - -

ניסן סלומינסקי: את ממשיכה לדבר, את רוצה ש - - -

תמר זנדברג: והצעה לסדר זה - - -

ניסן סלומינסקי: את מבקשת כאילו כל הזמן שאני אקרא לך קריאה ראשונה.

ניסן סלומינסקי: למה את עושה את זה?

ניסן סלומינסקי: את ממשיכה לדבר, למרות שאני מסביר לך לא לדבר רק כשתקבלי אישור ואת ממשיכה הלאה לדבר והלאה לדבר.

ניסן סלומינסקי: למה את עושה את זה?

תמר זנדברג: מתי אפשר לשאול שאלה - - -

ניסן סלומינסקי: תרימי אצבע ואני אתן לך אישור, אבל הוא קיבל קודם.

תמר זנדברג: אין בעיה.

ניסן סלומינסקי: הוא ידבר קודם ואחר כך את.

תמר זנדברג: אין בעיה.

ניסן סלומינסקי: בסדר, יופי.

יעל גרמן: גם אני מבקשת.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, לא חשבתי שלא תדברו, בשביל זה באתם וזה בסדר.

ניסן סלומינסקי: עכשיו אני אסיים ואחר כך אני אתן לאלעזר ואחר כך אני אתן לכם.

ניסן סלומינסקי: אז עוד פעם אני אומר, הצעת החוק הזו במתכונתה, רק שני השינויים האלה, נידונו בוועדה הזו לפני ולפנים, מכל הכיוונים, שמענו מומחים, שמענו את כל מי שרק אפשר וגם הוועדה הצביעה וקיימה, עשינו שינויים.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שכל אחד - - -

יעל גרמן: אנחנו לא שמענו, אתה הבטחת לנו שאנחנו נשמע וזה אחד הדברים.

תמר זנדברג: זה הצעת חוק או מה?

יעל גרמן: אז אתה לא יכול, אתה מדבר ויש לך את זכות הדיבור ואתה מנצל את זה שאתה יושב הראש - - -

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך את זכות הדיבור עוד מעט.

יעל גרמן: לא, אתה אומר ששמענו את כל הגורמים, זה פשוט לא נכון.

יעל גרמן: אנחנו היינו צריכים היום לשמוע את הגורמים הצבאיים והביטחוניים ונקבע דיון וזה בוטל ואחד הדברים שרציתי לשאול מדוע ולמה אין לנו זכות לשמוע בנושא הזה את הגורמים הביטחוניים שהיו אמורים לבוא.

ניסן סלומינסקי: הבנתי, אבל את זה את יכולה לעשות כשאני אתן לך אישור ל - - -

יעל גרמן: אתה אומר ששמענו את כל הגורמים, לא שמענו את כל הגורמים.

תמר זנדברג: זו ועדה משותפת, לא?

ניסן סלומינסקי: כן.

יעל גרמן: וזה עוד ועדה משותפת ויש פה נציג - - -

תמר זנדברג: איפה השיתוף?

עמר בר-לב: אני.

יעל גרמן: הנה השיתוף.

תמר זנדברג: מהאופוזיציה כמובן.

תמר זנדברג: אתה היוזם.

בצלאל סמוטריץ': לא, אבל אני גם - - - אני רק לא חבר ועדה.

ניסן סלומינסקי: אותם אלה שהיו צריכים להיות היום אמורים היו לבוא אחרי שכבר הכנסת מאשרת את זה בקריאה ראשונה, לקראת שנייה ושלישית, זו התכנית.

ניסן סלומינסקי: חלו שינויים, אני אומר, ולא הייתה גם ועדה - - -

יעל גרמן: אני משתדלת ל - - - לא להגיד על זה - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אל - - - את מוכנה - - -

יעל גרמן: זה לא נכון, הרי אתה יודע שאני הייתי כאן כל הזמן, זה פשוט לא נכון.

יעל גרמן: אתה אמרת שהם לא יכולים לבוא מפני שהם לא רוצים לבוא, מפני שהזמנת אותם.

יעל גרמן: בכלל אף אחד לא דיבר על זה שזה יהיה אחרי קריאה ראשונה.

יעל גרמן: זה לא נכון, אנחנו ביקשנו לשמוע אותם לפני הקריאה הראשונה ואתה אמרת שלא ניתן לשמוע אותם, זימנת אותם והם לא באים.

ניסן סלומינסקי: מה את אמרת?

ניסן סלומינסקי: את שאלת קודם, הם היו צריכים להופיע היום בין שתיים לארבע - - -

יעל גרמן: נכון, ולא בגלל זה שזה אחרי הקריאה הראשונה.

ניסן סלומינסקי: אני הסברתי שהם היו צריכים להופיע היום בין שתיים לארבע, כשזה כבר אחרי הקריאה הראשונה, כי אתמול תוכנן, לפי מה שחשבנו שזה יעבור בקריאה ראשונה ואמרנו שהם יופיעו - - - אני הזמנתי אותם, וגם כן, זה בספק עוד, אבל נראה איך שזה יילך בין ראשונה לשנייה ושלישית.

ניסן סלומינסקי: בסדר, ככה זה, זה מה שהיה.

יעל גרמן: לא יותר הגיוני שלפני קריאה ראשונה - - -

ניסן סלומינסקי: לא אמרתי הגיוני או לא, אבל את אומרת על דבריי 'לא נכון, לא נכון', כשאת חוזרת על מה שאני אומר ואת אומרת שאני צודק.

ניסן סלומינסקי: אז באמת, אל תעשי את זה, כי אני לא אוהב את זה, את יודעת, כמו עם ההודעות.

ניסן סלומינסקי: עזבי, יעל.

יעל גרמן: ניסן, אנחנו ביקשנו לשמוע את זה - - -

ניסן סלומינסקי: די, אני לא רוצה, חבל.

יעל גרמן: אנחנו ביקשנו לשמוע את זה לפני קריאה ראשונה.

ניסן סלומינסקי: אני יודע מה שביקשת, את גם ביקשת שהחוק הזה לא יעבור.

ניסן סלומינסקי: אני יודע, אבל - - -

יעל גרמן: לא, לא ביקשתי, רציתי.

ניסן סלומינסקי: רצית, נו, אז מה?

יעל גרמן: לא היה טעם לבקש, אני - - -

ניסן סלומינסקי: טוב, די, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: אז אני שוב חוזר - - -

יעל גרמן: אז למה אנחנו לא שומעים אותם?

ניסן סלומינסקי: תשאלי כש - - - אז אני אמרתי את השינויים שישנם ואני מציע, אם אנשים רוצים להתמקד בשינויים האלה, בכבוד, מי שירצה יוכל לדבר על כל החוק כולו בזמן שיוקצב לו, אבל אני רק מציע שאם אנחנו רוצים באמת להיות יעילים ולא לחזור ולגרוס את כל מה שדיברנו פעם ופעמיים ושלוש, והרי כבר אישרנו את זה אפילו והייתה הצבעה, אבל כל אחד יוכל לעשות מה שהוא רוצה.

תמר זנדברג: זה אתם אישרתם את זה להצעה טרומית, לא אנחנו, זה לא הצעה של האופוזיציה.

ניסן סלומינסקי: סליחה, יושבת כאן מיכל רוזין מבחינת הוועדה וזה שאת באת זה לא אומר שום דבר, מבחינת הוועדה, מיכל רוזין ישבה ושמעה ודיברה והכול.

תמר זנדברג: נכון, זה לא מיכל רוזין הגישה הצעה טרומית להצעה שכבר עברה טרומית ונידונה כאן לקראת ראשונה.

תמר זנדברג: מה, אני לא מבינה מה זה רלוונטי.

ניסן סלומינסקי: שום דבר, את לא צריכה - - - אלעזר, בבקשה.

אלעזר שטרן: למעשה הנוסח שמונח לפניכם, שהועבר אתמול במליאה בקריאה טרומית, הוא נוסח שדומה בעיקרו לנוסח שהוועדה אישרה בשבוע עבר להכנה לקריאה הראשונה, למעט שני שינויים מרכזיים, שתיכף אני אפרט.

אלעזר שטרן: לשאלתך, חברת הכנסת זנדברג, הסיבה לתאריך השונה על חוות הדעת שהנחנו היא פשוטה.

אלעזר שטרן: לא כתבנו חוות דעת חדשה, פשוט למעט ההיבט האחד, שכבר אני אזכיר, יתר ההערות שהערנו, הן במישור של הדין הבינלאומי, הן במישור של ההיבטים החוקתיים, של זכות הקניין, השוויון, הן באשר לרציונלים השונים של הצורך הציבורי, ההפקעה, זאת אומרת כל ההיבטים שהצבענו עליהם בחוות הדעת ובדיונים בוועדה מבחינתנו נותרו בעינם, לא השתנה דבר.

אלעזר שטרן: אותן הערות שהערנו אז רלוונטיות גם היום, למעט היבט אחד, שאלה השינויים שכבר אני אפרט.

אלעזר שטרן: השינויים הם, כמו שאמר היושב ראש, בסעיף 7(א), 7(ב) ו-10.

אלעזר שטרן: הן ב-7(א) והן ב-7(ב), אני מזכיר, סעיף 7 מדבר על התליית הליכים ופקיעתם, זאת אומרת שככל שרשויות האזור, שזה המפקד הצבאי, מוצא שמתקיימים התנאים של סעיף 3, דהיינו הבנייה נעשתה בתום לב או בהסכמת המדינה, הרי שיוטלו הליכי האכיפה והצווים המנהליים.

אלעזר שטרן: בנוסח שהוועדה אישרה כהכנה לקריאה ראשונה בשבוע שעבר, דובר על התליה ועל פקיעה לא רק של הליכי אכיפה וצווים מנהליים, אלא גם על צווים שיפוטיים ופסקי דין והדבר הזה ירד.

אלעזר שטרן: זאת אומרת כרגע הסעיף מדבר אך ורק על התליה של הליכי אכיפה וצווים מנהליים, ונאמר במפורש, ככל שיש צווים שיפוטיים או פסקי דין לגבי מימוש ההליכים המנהליים האלה, לא תחול ההתליה הזאת.

אלעזר שטרן: זה תיקון אחד.

אלעזר שטרן: תיקון מקביל נעשה בסעיף 10, סעיף 10 הוא הוראת מעבר שקשורה לסעיף 7.

אלעזר שטרן: סעיף 10 דיבר בנוסח המקורי שלו על ארבעה יישובים שלגביהם ההצעה הייתה לקבוע שההליכים, ככללם, יוטלו בתקופה של 12 חודש, שבמהלך התקופה הזאת ייעשה ההליך שמופיע בהצעת החוק.

אלעזר שטרן: התיקון הוא כפול, אל"ף, היישוב עמונה הורד מרשימת ארבעת היישובים, אז בעצם נותרו שלושה יישובים, והשינוי השני, שגם כן נאמר במפורש, שכל ההתליה הזאת לא תיעשה ככל שיש החלטה שיפוטית, צו שיפוטי או פסק דין חלוט לגבי אותם היישובים.

אלעזר שטרן: אלה השינויים היחידים מהנוסח שהוועדה אישרה לקריאה ראשונה בשבוע שעבר ולכן הנקודה שאנחנו הצבענו עליה בחוות הדעת לגבי הנושא של התערבות בפסיקה של בית המשפט, היא מתייתרת.

אלעזר שטרן: אבל כל יתר ההערות, הן לגבי הדין הבינלאומי, הן לגבי ההיבטים החוקתיים, בעצם נותרו בעינן, כי אותו נוסח ואותה הצעה שאושרה אז, באותן הנקודות האלה, היא זהה לחלוטין ולכן אותן ההערות שנשמעו עדיין עומדות בעינן.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: עמר, בבקשה.

עמר בר-לב: אדוני היושב ראש, בשבועיים האחרונים אנחנו נוכחים בשבירת כל הכללים, הדמוקרטיים, הפרלמנטריים.

עמר בר-לב: אני חושב שהדיון המקדים שהיה כאן, האם זאת הצעת חוק טרומית או רק הצעת חוק טרומית בכאילו, זה עוד דוגמה לשבירת כל הכללים האלה.

עמר בר-לב: מדובר כאן בסך הכול, או לא בסך הכול, בחוק דרמטי, חוק דרמטי שהובא בחופזה.

עמר בר-לב: כשזה הגיע הנה לוועדה אתה לא אפשרת לגורמים מקצועיים מוסמכים, גם של משרד החוץ, גם של משרד הביטחון, לדבר לפני ההגשה לקריאה ראשונה, הסברת את זה בכל מיני תואנות כאלה ואחרות.

עמר בר-לב: שמענו בעיקר חוות דעת או מומחים מהצד האחד, לא שמענו מומחים אחרים, נתת תחושה שהכול כאן עם, איך היינו אומרים בצבא?

עמר בר-לב: 'הסורים על הגדרות'.

עמר בר-לב: הסורים לא על הגדרות, ואז ברגע שסיימת כאן את הדיון התברר שפתאום יש עשרה ימים עד שזה הגיע אתמול, תיכף נדבר על זה.

עמר בר-לב: פתאום יש עשרה ימים, זה נדחה, הייתה אמורה להיות הצבעה ביום רביעי שעבר ופתאום יש זמן כי יש ויכוחים בקואליציה והבית היהודי מושך אתכם, לא אתכם, כן?

עמר בר-לב: אתם מהבית היהודי, מושך ומושך את כל הקואליציה הזאת ובסופו של דבר רגע לפני שהגשת את זה לקריאה ראשונה המצאתם פה איזה קונץ, פטנט, של פיצול החוק.

עמר בר-לב: גם חיפשתם תקדימים בהיסטוריה של הכנסת ובסוף מצאתם איזה משהו לפני ארבע שנים ואז התברר שהקונץ, פטנט הזה לא עובד והקואליציה לא עומדת מאחורי זה ואחרי זה שיניתם את זה ואתמול עוד פעם, בעוד תרגיל, במליאה, תרגיל, שייתכן שאולי מבחינת תקנון הכנסת הוא אפשרי, אבל באמת זה לא דבר מקובל, זה לא נעשה.

עמר בר-לב: הבאתם כמעט במחטף את החוק הזה לקריאה טרומית.

עמר בר-לב: והיום נקבע דיון של שלוש שעות ושוב, הדיון צריך להיות דיון בקריאה טרומית מהתחלה עד הסוף, כולל כל הנושאים שלא נידונו בפעמים הקודמות ומוקצות לזה שלוש שעות מתוך מטרה מחר להעביר את זה בקריאה ראשונה.

עמר בר-לב: אז דבר אחד ברור, את תושבי עמונה הפקרתם, שרפתם אותם על המזבח הזה שנתיים, כי היו לכם שנתיים זמן להתעסק עם זה, ואחרי השנתיים האלה בימים האחרונים נתתם להם את התקווה שזה יימשך ויימשך ועוד רגע יימצא פתרון, למרות כל הכשלים.

עמר בר-לב: אתמול פורמלית הפקרתם אותם, מבחינתי הפקרתם אותם כפצועים בשטח, הם ישלמו כבר את המחיר - - -

בצלאל סמוטריץ': אם אתם מצביעים איתנו על - - -

ניסן סלומינסקי: לא, בצלאל, אני מבקש.

עמר בר-לב: הם ישלמו את המחיר.

עמר בר-לב: זו בושה וחרפה, כל ההתנהלות הזאת זו הצגה אחת גדולה, זו פרסה.

עמר בר-לב: אני, אדוני היושב ראש, לא מוכן לקחת חלק בזה, אני לא מתכוון לשבת כאן עכשיו שלוש שעות ולהמשיך בהצגה הלא רלוונטית הזאת ואני ממש מוחה על זה וכאקט של מחאה אני גם קם והולך.

עמר בר-לב: אני לא מוכן להמשיך, אתם הפכתם אותנו לפלקטים ובברוטליות, עם טיעונים דמוקרטיים כאלה ואחרים, נהלים כאלה ואחרים, אתם מעבירים בצורה בלתי מתקבלת על הדעת, שלא היה לה תקדים בכנסת הזאת, חוק בקריאה טרומית.

עמר בר-לב: זה בלתי מתקבל על הדעת.

ניסן סלומינסקי: תודה לך.

ניסן סלומינסקי: תמר זנדברג.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: אני רוצה להתחיל מההבהרה של היועץ המשפטי.

תמר זנדברג: אני מודה לך על ההבהרה הזו, היא כמובן הייתה ברורה לנו, שמדובר בעצם באותו חוק, באותן בעיות, באותו גזל, באותה גנבה, באותה בעיה דמוקרטית חוקית, חוקתית, ישראלית ובינלאומית קשה, אלא שעיוותתם איזה סעיף ובעצם הוצאתם את עז עמונה.

תמר זנדברג: אנחנו ידענו מראש שעמונה זה עז, עמונה זה תירוץ, עמונה זה עז שהוכנסה לחוק הזה, שהוצבע כאן בכנסת כבר ב-2012, הקואליציה בהרכב דומה להיום התנגדה לו, כי ברור לה שהחוק הזה עושה דברים שהיא לא יכולה לעשות, שמדינת ישראל לא יכולה ולא צריכה ולא רוצה, דרך אגב, לעשות, אבל יש כאן לובי מתנחלים מאוד מאוד חזק, שכל המפלגה שלכם שייכת לו, שכל מפלגת הליכוד יושבת בכיס שלו ולא אכפת לאף אחד מהאינטרס של מדינת ישראל, ממשיכים הלאה.

תמר זנדברג: עכשיו השאלה שלי היא כזאת.

תמר זנדברג: אוקיי, הפקרתם את עמונה, הוצאתם את העז הזאת, הלכתם לחוק שמשמעותו פשוט החלת החוק הישראלי על עוד ועוד אלמנטים בשטחים הכבושים שנמצאים תחת שלטון צבאי ישראלי מחוץ לגבולות מדינת ישראל.

תמר זנדברג: שם אנחנו עושים דבר, יש לנו דין אחד ליהודים ודין אחר לערבים.

תמר זנדברג: יש לנו חוק, כנסת ישראל מחוקקת חוק שאומר מותר לגנוב, אבל לא מותר לגנוב בכל מצב, מותר לגנוב אם הגנבה היא מערבים לטובת יהודים.

תמר זנדברג: פשוט מאוד.

תמר זנדברג: אז בואו נכתוב כותרת אחרת לחוק ונגיד שזה מה שאנחנו עושים, לפחות נהיה כנים עם עצמנו ועם תושבי מדינת ישראל.

תמר זנדברג: עכשיו אומר היועץ המשפטי לוועדה בחוות דעתו מה-27 בנובמבר, שכמובן הונחה בפנינו וגם היועץ המשפטי בעצמו אומר שלא השתנתה מאז, הוא מפרט את הסוגיות, מעמד שטחי יהודה ושומרון והדינים החלים בהם לפי המשפט הבינלאומי, רכישת זכויות לא רצונית במקרקעין של אחרים, מילה אחרת לגנבה, הפקעת מקרקעין פרטיים, מילה אחרת לגנבה, היבטים חוקתיים בהצעת החוק, כל הדברים האלה לא השתנו, מה הדבר היחיד שהשתנה?

תמר זנדברג: התערבות המחוקק בפסיקה חלוטה של בית המשפט.

תמר זנדברג: כאן עשיתם קצת - - -

עיסאווי פריג': אתה מתכנן את השוד, הא?

עיסאווי פריג': טוב לך עם זה?

עיסאווי פריג': תגיד לי, טוב לך?

עיסאווי פריג': זה ביום השחור שלך יירשם.

עיסאווי פריג': כמה ימים שחורים יש לך בוועדה הזו, אני לא יודע.

עיסאווי פריג': תגיד, אתה שלם עם מה שאתה עושה?

עיסאווי פריג': מה זה שווה?

עיסאווי פריג': לימדו אותנו על - - -

ניסן סלומינסקי: תגיד לי, ככה אתה נכנס באמצע דברים?

עיסאווי פריג': כי אני רואה איך אתם מנהלים את העניינים, איך אתם מנהלים את העניינים.

עיסאווי פריג': טוב לכם להיות שודדים וגזלנים ומה עוד.

ניסן סלומינסקי: חברי, אני מצטער - - -

עיסאווי פריג': טוב לכם עם זה?

עיסאווי פריג': ההיסטוריה תשפוט אתכם.

עיסאווי פריג': אתם מלמדים אותנו, גנב, מה צריך לעשות לו.

עיסאווי פריג': לימדתם אותנו בחוק טרומי, לימדתם אותנו בהרבה דברים ועכשיו אתם משנים לנו את כל ההבנה, עם השטויות שלכם.

עיסאווי פריג': אתם שורפים את כולנו עם השטויות שלכם ואתה תראה את זה וההיסטוריה תשפוט אותך.

עיסאווי פריג': אתה עומד כאן בגאווה ומתכנן את השוד הזה, תתביישו לכם, תתביישו לכם.

בצלאל סמוטריץ': עיסאווי, זה לא הוא, זה אני, למה אתה לוקח לי את הקרדיט?

עיסאווי פריג': בסדר, סמוטריץ, כל הכבוד לך.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, בצלאל.

בצלאל סמוטריץ': למה אתה לוקח לי את הקרדיט?

ניסן סלומינסקי: בצלאל, עשה לי טובה.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, בבקשה.

עיסאווי פריג': כל הכבוד לך, אתה הצלחת להובי את הממשלה הזו לתהום.

עיסאווי פריג': כל הכבוד לכם, אני מוריד בפניך את הכובע, אתה לבד הכנסת את כולנו לתהום.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, אתה בקריאה ראשונה.

עיסאווי פריג': אז מה?

ניסן סלומינסקי: חוצפה שאין כדוגמתה - - -

עיסאווי פריג': איזה חוצפה?

ניסן סלומינסקי: להיכנס - - -

עיסאווי פריג': חוצפה מה שאתם עושים.

שולי מועלם-רפאלי: למה חוצפה?

עיסאווי פריג': חוצפה מה שאתם עושים.

אמיר אוחנה: מה הבעיה עם חוק דרומי?

עיסאווי פריג': אתם לימדתם אותנו - - - ואתם עושים את זה.

עיסאווי פריג': תתביישו לכם.

עיסאווי פריג': תתביישו לכם.

ניסן סלומינסקי: טוב, כי אתה בקריאה שנייה.

עיסאווי פריג': איזה שנייה ואיזה שלישית.

עיסאווי פריג': על מה אתה מאיים?

עיסאווי פריג': כדי להשתיק אותי?

אמיר אוחנה: הוא בא לעשות - - - הוא מחכה - - -

עיסאווי פריג': אתה טוב לך, טוב בהשתקה, זה מה שאתה רוצה?

עיסאווי פריג': להשתיק אותי?

עיסאווי פריג': תתביישו לכם.

אמיר אוחנה: להשתיק אותך?

אמיר אוחנה: מרגע שנכנסת אתה צורח.

עיסאווי פריג': אני אעשה את זה ועוד איך אני אעשה את זה.

עיסאווי פריג': ההיסטוריה תשפוט אתכם.

ניסן סלומינסקי: אתה בקריאה שלישית.

עיסאווי פריג': אתם, אתם, ההיסטוריה תשפוט אתכם.

ניסן סלומינסקי: טוב, קחו אותו לחמש דקות, עד שהוא יירגע.

עיסאווי פריג': עזוב, תן לי, מה?

עיסאווי פריג': פעם שנייה זה.

ניסן סלומינסקי: לא, קריאה שלישית.

עיסאווי פריג': נו, אז נו תחזור בך, תתקן.

עיסאווי פריג': מה, אני אשתוק.

ניסן סלומינסקי: לא, לחמש דקות.

ניסן סלומינסקי: תצא לחמש דקות להירגע ותחזור.

עיסאווי פריג': שודדים, ההיסטוריה תשפוט אתכם.

<קריאה: אני מציע שיכבו את המצלמות, אז הוא ייצא.

עיסאווי פריג': אתם את כולנו מובילים לתהום.

עיסאווי פריג': בלי מוסר, בלי ערכים.

ניסן סלומינסקי: טוב.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

עיסאווי פריג': כל הכבוד לך, סמוטריץ.

עיסאווי פריג': כופפת את ממשלת עלי ביבי ו-40 שודד.

עיסאווי פריג': זה מה שאתם עושים.

ניסן סלומינסקי: טוב, תמר.

עיסאווי פריג': מביבי ומה-40 שודד.

עיסאווי פריג': וואלאק, כן, אני אצא.

עיסאווי פריג': עכשיו הוא יחזור בו.

בצלאל סמוטריץ': מה שלא הולך בכוח הולך בעוד יותר כוח, אדוני המאבטח.

עיסאווי פריג': נראה מה השוד הבא שאתם מתכננים.

שולי מועלם-רפאלי: החלת הריבונות הישראלית על יהודה ושומרון.

עיסאווי פריג': אתם היהודים כערבים, אתם מכניסים - - -

אוסאמה סעדי: אתם חולמים ותמשיכו לחלום.

שולי מועלם-רפאלי: נכון, עד שנקיים את זה.

אוסאמה סעדי: תמשיכו לחלום.

אוסאמה סעדי: (חבר הכנסת עיסאווי פריג' יוצא מהישיבה)

ניסן סלומינסקי: לא, אוסאמה, אל תנסה - - -

אוסאמה סעדי: לא יהיה, לא יהיה, לא יהיה.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אל תנסה לחקות אותו.

ניסן סלומינסקי: תמר, בבקשה תמשיכי.

תמר זנדברג: יש לי שאלה כזו, אותה חוות דעת של היועץ המשפטי לממשלה, המנומקת, שמונחת בפנינו, בכל הסעיפים, שהוא קורא להם קשיים משמעותיים, בשפה מאוד מאוד מעודנת, מה אתם מתכוונים לעשות עם זה?

תמר זנדברג: יותר מזה, יש לנו אמירה ברורה וחד משמעית מאתמול בערב, אחרי תרגיל הטרומית שעשיתם, של היועץ המשפטי לממשלה, שאמר באופן מפורש שהחוק, כפי שהוא, בלי עז עמונה, הוא חוק לא חוקתי, שהוא מתנגד לו בתוקף ושהוא לא יכול ואין לו כוונה להגן עליו בבג"צ.

תמר זנדברג: בג"צ זה לא עניין שלכם, כבר הבהרתם את זה.

תמר זנדברג: אתם עשיתם דבר נורא ברור, אמרה את זה שרת המשפטים ואמר את זה חבר הכנסת המציע אתמול במליאה, אתם עשיתם דבר שאומר ככה, שלטון החוק זה עניין לשמאל, זה לעמותות השמאל.

תמר זנדברג: הפרת החוק זו המומחיות של הימין.

תמר זנדברג: תסבירו לי, חוץ מצדיק אחד שטרחתם לגנות אותו, איך הבאתם את עצמכם למצב הזה?

תמר זנדברג: איך הבאתם את עצמכם למצב שאנשי חוק, אתה יודע מה, חובשי כיפות, סליחה על התיוג, עומדים בשער ומתריעים, 'חברים, אתם עוברים על החוק, אתם עושים דבר שלא ייעשה'.

תמר זנדברג: הרי אפשר לחוקק חוק שהשמש זורחת במערב ושוקעת במזרח, אפשר לעשות את זה, וכשיבוא בית המשפט ויגיד לא ויפסול את זה אתם תגידו שבית המשפט זה עמותות השמאל.

תמר זנדברג: תגידו, אתם השתגעתם?

תמר זנדברג: איך אתם הולכים לישון בלילה עם דבר כזה?

תמר זנדברג: אני באמת שואלת.

תמר זנדברג: מה תגידו ליועץ המשפטי לממשלה?

תמר זנדברג: מה תגידו לו? 'אתה רק יועץ'?

אוסאמה סעדי: לא סופרים אותו בכלל, מצפצפים עליו.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אני מבקש.

תמר זנדברג: תביאו חוק שמפצל את תפקיד היועץ ואומר לא, הוא צריך להגן עלינו בכל מחיר והוא יגן עלינו בבג"צ, כשאומרת לכם האינסטנציה המשפטית הבכירה שאי אפשר לעשות את זה?

תמר זנדברג: מה, אתם תהפכו יום ללילה, שמים לארץ?

תמר זנדברג: מה אתם מבקשים לעשות כאן?

תמר זנדברג: באמת, תגידו לנו, זה כל כך שווה את זה?

תמר זנדברג: זה שווה את זה?

תמר זנדברג: זה שווה שינוי סדרי עולם?

תמר זנדברג: אותם 40 קרוונים בעמונה, שלא בתום לב ולא בעידוד מדינה, וגם לא יהיו, אחרי שעמונה תפונה, מה תבואו ותגידו?

תמר זנדברג: תמשיכו לקדם את זה לקריאה שנייה שלישית?

תמר זנדברג: איך אתם מתכוונים לעשות את זה?

תמר זנדברג: אני באמת רוצה לדעת.

תמר זנדברג: איך סדרי עולם, סדרי כנסת, סדרי משפט משתנים כאן, כי עם כל הכבוד סמוטריץ רוצה.

שולי מועלם-רפאלי: רק כשהעבירו את הסכמי אוסלו - - -

ניסן סלומינסקי: לא, שולי, אני מבקש - - -

שולי מועלם-רפאלי: ושינו חוק יסוד בכנסת, זה היה בסדר.

תמר זנדברג: מה זה קשור?

שולי מועלם-רפאלי: כי זה התאים לאג'נדה שלך.

שולי מועלם-רפאלי: כי את מדברת על - - -

ניסן סלומינסקי: שולי, אני מבקש, שולי, בבקשה, אני לא רוצה להכניס אותך לקריאות.

תמר זנדברג: שולי, את רוצה שאני אגיד לך משהו?

ניסן סלומינסקי: לא, תמר.

תמר זנדברג: לא, אני חייבת פעם אחת, עם כל הכבוד, הסכם אוסלו לא היה חייב לעבור בכנסת, זה לא היה חוק, רבין הביא את זה למרות זאת, ואת יודעת משהו?

תמר זנדברג: הוא נרצח בגלל זה.

תמר זנדברג: אז לפני שאת מדברת על הסכמי אוסלו, שלי נעלייך מעל רגלייך כשאת מדברת על הסכם אוסלו.

שולי מועלם-רפאלי: אני רחוקה מהדבר הזה ואל תהיי פופוליסטית, זה לא מתאים לך.

תמר זנדברג: עם כל הכבוד, אל תיתני לי ציונים.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא מתאים לך.

שולי מועלם-רפאלי: הפופוליזם - - -

ניסן סלומינסקי: שולי, אני מבקש, את רוצה שאני אכניס אותך לקריאות?

שולי מועלם-רפאלי: לא.

ניסן סלומינסקי: אז בבקשה.

תמר זנדברג: תפסיקו להעלות את זה, כי כל פעם שאתם אומרים אוסלו - - -

אוסאמה סעדי: למה אתה לא מכניס אותה?

אוסאמה סעדי: למה את עיסאווי אתה הרחקת בחמש דקות?

אוסאמה סעדי: למה לא?

אוסאמה סעדי: היא מפריעה יותר מכולם.

אוסאמה סעדי: למה אתה לא עושה לה קריאות?

שולי מועלם-רפאלי: אויש, פעם ראשונה שהוצאתי הגה.

אוסאמה סעדי: את מפריעה לכל אחד.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, גם אותך לא הכנסתי עוד לקריאה, עוד מעט.

שולי מועלם-רפאלי: ברור, כי אתם לא מסוגלים לשמוע את הדברים שיש לנו להגיד.

ניסן סלומינסקי: די, שולי, מספיק.

ניסן סלומינסקי: יעל, בבקשה.

יעל גרמן: שולי, מספיק, הרי ממילא הוא לא מתרגש ממה שאנחנו אומרים, הוא שומע את זה בנחת ובשובה ועושה את מה שהוא רוצה ולזה קוראת שרת המשפטים, חברת המפלגה שלו, דמוקרטיה.

יעל גרמן: זו דיקטטורה.

יעל גרמן: דיקטטורה זה כאשר רומסים את זכויות המיעוט.

יעל גרמן: המסמך הזה הוא דיקטטורה, זו רמיסה של זכויות מיעוט וכל ההליך של אישור המסמך הזה מלווה באמצעים דיקטטוריים, כלה במה שהיום עשו, בושה וחרפה, לקחו את בני בגין, קול המצפון, האחד שאי אפשר לומר עליו שהוא שמאל, שמאל, שמאל, שמאל - - -

תמר זנדברג: למה אי אפשר?

תמר זנדברג: אפשר.

יעל גרמן: אי אפשר לומר עליו, מפני שהוא, מה אפשר לעשות, הוא בן מבניה של התנועה הימנית, של התנועה הז'בוטינסקאית, הוא בן של מנחם בגין והוא באמת אדם ימני, הוא רק דבר אחד, הוא אדם מצפוני, מפני שאתה יודע מה?

יעל גרמן: אני רוצה לומר לך משהו, ניסן, ואני אמרתי את זה כמה פעמים פה, אני באמת לא חושבת ששלטון חוק ושמירה על זכויות בכלל ושמירה על זכויות מיעוט בפרט זה נכס של השמאל.

יעל גרמן: זה צריך להיות ולעתים זה גם נכס של הימין.

יעל גרמן: הניסיון הזה להפריד בין השאיפה לצדק ושמירה על זכויות ושמירה על החוק ועל כבודו של בית המשפט העליון היחיד שיש לנו, לשים את זה בשמאל, זה אחת מנקודות התורפה שלכם, שעליהן אתם בסופו של דבר תפלו, כולכם.

יעל גרמן: כי מי שלא שומר, בסופו של דבר, את הצדק ומי שלא שומר על זכויות בכלל ומי שמצפצף על שלטון של משפט ושל סדר ושל בית משפט עליון, אין לו זכות שלטון.

יעל גרמן: זה מה שאתם עושים.

יעל גרמן: אז כל החוק הזה נולד בחטא, ממשיך בחטא, ואתה מנצח את זה בשקט, בשלווה, מקשיב לכולם, אומר לשולי שתשתוק מפני שכל מה שאתה רוצה זה להעביר, אז למה צריך לנענע את הספינה?

יעל גרמן: ולמה צריך להעביר אותה את כל הדיבורים המיותרים בעיניך?

יעל גרמן: אתה הרי תעביר אותה, כי לא אכפת לך מאף אחד מהערכים שעליהם אתה נשפטת, שעליהם אתה גדלת.

יעל גרמן: אתה בוגד בכל הערכים, הערכים של צדק, של כבוד האדם, של כל מה שמדינת ישראל נוסדה ונמצאת עליו.

בצלאל סמוטריץ': ניסן, זה לא פייר, אתה לוקח לי את כל הקרדיט, כולם מאשימים אותך, אני לא מבין.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, עשה לי טובה.

אמיר אוחנה: זה בצלאל.

רויטל סויד: אתה מרגיש שאתה יכול להתבדח פה על משהו?

רויטל סויד: באמת.

רויטל סויד: אתה שומע אנשים - - -

ניסן סלומינסקי: רויטל.

רויטל סויד: לא, סליחה, אתה שומע אנשים מדברים מדם ליבם, לפחות תהיה בשקט, לפחות תכבד את זה.

שולי מועלם-רפאלי: גם אנשי עמונה שדיברו מדם ליבם, לא רצו אנשים לשמוע.

ניסן סלומינסקי: רויטל ובצלאל, לא.

ניסן סלומינסקי: שולי.

רויטל סויד: לא נכון, לא נכון.

רויטל סויד: לא נכון, שולי.

יעל גרמן: אני לא שמעתי?

יעל גרמן: אני ישבתי ושמעתי אותם.

רויטל סויד: כולנו כואבים את הכאב שלהם.

יעל גרמן: אני ישבתי כאן כשאת לא ישבת כאן.

ניסן סלומינסקי: רויטל, תני לי לעשות כאן סדר, לא קל לי כאן.

יעל גרמן: אני הייתי כאן לאורך כל הדיונים גם כשאת לא היית.

רויטל סויד: אל תכניסי אותם לפה, כולנו כואבים את הכאב שלהם, כולנו.

ניסן סלומינסקי: יעל, את בזכות דיבור, את לא צריכה לענות לה.

רויטל סויד: קודם כל אנחנו כואבים את הכאב שלהם.

ניסן סלומינסקי: רויטל, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, אני מבקש.

יעל גרמן: אני ניסיתי להבין את ההתעלמות מכל מה שנקרא נוהל תקין, את הניסיון לקפל ולהיאבק ולהתעלם מכל מה שאנחנו מכירים פה בכנסת כאשר חשבתי שאתם באמת דואגים לתושבי עמונה.

יעל גרמן: אני חייבת לומר לך, גם לי תושבי עמונה נגעו ללבי, גם אני חשבתי שראש הממשלה היה צריך, במשך השנתיים שהיו לו מאז 2014, לנסות למצוא להם פתרון ואני חושבת שראש הממשלה אשם בכל מה שקרה כאן, מפני שהוא לא מצא פתרון כמו שהוא לא מצא פתרון להרבה מאוד דברים, כמו שהיום אנחנו ראינו את דוח מבקר המדינה שמדבר על כך שמאז 2006 עד היום עוד אין תכניות מסודרות לעורף ועד היום העורף נמצא בסכנה.

נחמן שי: אבל מה בוער?

יעל גרמן: לא בוער, נכון, יש לנו זמן.

נחמן שי: מה בוער?

ניסן סלומינסקי: לא, נחמן.

ניסן סלומינסקי: עוד דקה אתה תדבר.

נחמן שי: כסף שהיה מסדיר את העורף יכול היה להספיק אם לא היו זורקים אותו בשטחים.

יעל גרמן: נכון.

ניסן סלומינסקי: נחמן, אתה לא היית פה כשפתחנו.

ניסן סלומינסקי: נחמן שי, אני מבקש, עוד מעט תקבל זכות הדיבור, תדבר, תוכל להגיד מה שאתה רוצה בכבוד, ושנשמע אותך גם.

יעל גרמן: יכולתי להבין את כל המהירות, את כל הדרך הקלוקלת והמתעתעת הזאת אם באמת ידעתם שאתם רוצים להימנע מה-25 בדצמבר ומהפינוי בעמונה.

יעל גרמן: אבל היום הפינוי הוסר, מה זה הוסר?

יעל גרמן: מפנים, גמרנו, עמונה לא נמצאת בחוק הזה, אז למה אתם ממשיכים בדרכים הקלוקלות שלכם?

יעל גרמן: למה, כאשר אנחנו דרשנו שיגיעו הנה מומחים לביטחון ולמדיניות חוץ ואתה אמרת שביקשת מהם, אבל הם לא רוצים להגיע, ולאחר מכן, אני יודעת שלפחות אחד מהם אמר שהוא מוכן להגיע וקבעת פה.

יעל גרמן: למה עכשיו אתה דוחה את זה?

יעל גרמן: למה?

יעל גרמן: למה אין לנו זכות, כחברי ועדה משותפת, לחוץ וביטחון ולחוקה, למה אין לנו זכות לשמוע מומחים לביטחון ומומחים למדיניות חוץ שיבואו ויגידו לנו מה ההשלכה של החוק הזה, כמו שהוא, בלי עמונה, בלי 7, בלי 10, בלי רטרואקטיביות.

יעל גרמן: למה אין לנו זכות?

יעל גרמן: מה שלילת הזכויות הזאת?

יעל גרמן: מה הדורסנות הזאת?

יעל גרמן: אני אמרתי, ככה אתה אומר, אני לא רוצה שהוא יופיע לפני קריאה ראשונה, למה?

יעל גרמן: לא יותר הגיוני שלפני שאנחנו מעלים לקריאה ראשונה אנחנו נשמע את כל הדעות?

יעל גרמן: הרי שמענו פה שעות את המומחים, את אותם מומחים שהמציאו לנו חוקים בינלאומיים חדשים, שנתנו פרשנות שמעולם לא שמעתי ואף מומחה בעל שם לא תומך בפרשנות המעוותת שלהם לחוק המעוות הזה.

יעל גרמן: שמענו אותם פה שעות ולא הפסקת אותם וגם אני ישבתי ושמעתי.

יעל גרמן: אז אתה לא יכול להביא מומחים ממה שאתה קורא הממלכה?

יעל גרמן: פתאום הממלכה לא נשמעת פה?

יעל גרמן: פתאום אתה לא שומע את הממלכה?

יעל גרמן: למה?

יעל גרמן: אפשר לדעת?

יעל גרמן: ועוד לך מה למהר, מה אתה רץ?

יעל גרמן: לאן אתה רץ?

יעל גרמן: תגיד לי.

יעל גרמן: אז עכשיו, כשכבר אין לך את האיום של הפינוי וממילא יהיה פינוי, תעשה לפחות את הנוהל כמו שצריך, תביא לנו את מה שצריך.

יעל גרמן: אנחנו חברי ועדה ויש לנו זכויות.

יעל גרמן: אני מבינה את עמר, גם אני שקלתי את זה, אבל אני לא אעשה את זה, אני לא אעשה את זה.

יעל גרמן: אני מאוד כועסת, אני חושבת שאנחנו נמצאים על פי פחת, היום, בתקופה הזאת, מבחינה דמוקרטית, בניגוד למה שאיילת שקד חושבת.

יעל גרמן: אני חושבת שהיא ואתה וסמוטריץ וגם את, שולי, אתם מקעקעים את יסודות הדמוקרטיה שלנו ואני חושבת כאן כדי להילחם על הדמוקרטיה, כדי להילחם על הזכויות, כדי להילחם על מה שנותר עוד להילחם.

יעל גרמן: ואני אלחם אפילו אם אני אכעס.

יעל גרמן: ואני מבקשת ממך, פעם נוספת, לפני שאנחנו מעבירים את זה בקריאה ראשונה, מה המהירות הזאת?

יעל גרמן: מה זה?

יעל גרמן: אתמול הגשתם לנו חוק שלא ראינו, היום אנחנו דנים ומחר אנחנו מצביעים?

יעל גרמן: מה אתה ממהר?

יעל גרמן: ב-25 ממילא יפנו את עמונה, אז בוא לפחות תעשה את הדבר הנכון.

יעל גרמן: תן לנו לשמוע את כל המומחים, תן לנו להביע את דעתנו, תן לנו לדון בזה ואל תשליט את הדורסנות והכוחנות שאתה נוהג בהם לאחרונה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: רויטל ואחר כך נחמן שי.

רויטל סויד: אתם יודעים, אני שומעת את הדברים המאוד כואבים שמדברים פה חבריי, גם עיסאווי פריג', גם תמר וגם יעל ואני לא חושבת על אף אחד אלא על תושבי עמונה.

רויטל סויד: ואני אגיד לכם למה אני חושבת על תושבי עמונה, כי כמו כולנו אני ראיתי אותם פה, במיוחד את הצעירים, שהיו בטוחים שלא יפנו אותם ואני מבינה שמה שאתם עושים פה, וכן, פה אני אתן לך את הקרדיט, את כל הקרדיט אני אתן לך, מה שאתם עושים פה זו הונאה אחת גדולה שלהם ועכשיו של כל ההתיישבות.

רויטל סויד: כי כמו שאנחנו ידענו פה מצוין, בכל הדיונים שנעשו פה על חוק ההסדרה, הראשון, ידענו מצוין שהוא לא יעבור, שהוא יעבור רק בקריאה ראשונה, שכחלון לא יעביר אותו, שהוא לא יגיע לשנייה ושלישית, שעמונה תפונה, ועמדנו וזעקנו פה.

רויטל סויד: ותושבי עמונה, ואני גם בדוכן המליאה, כל מה שקורה פה זו הונאה כי אתכם יפנו.

רויטל סויד: עכשיו מה אתם עושים?

רויטל סויד: באיזה מתק שפתיים עומדים, מוציאים את החוק של הרטרואקטיבית ואומרים 'אתם, תושבי עמונה, אתם הקורבן, אתכם נפנה ונדאג לכם למשהו, אבל אנחנו נסדיר אחת ולתמיד באיזה שהוא הליך היסטורי את כל ההתיישבות העובדת'.

רויטל סויד: סליחה, לא העובדת, ההתיישבות ביהודה ושומרון.

רויטל סויד: אובדת ב-א'.

רויטל סויד: ואני רוצה לומר לכם משהו על נציגי הציבור שלכם שיושבים פה, ואלה שלא יושבים פה, עובדים עליכם בעיניים, כי יעבירו את החוק הזה בקריאה ראשונה, אולי גם בקריאה שנייה ושלישית, אולי, אולי, ואחר כך הוא לא יעבור במבחן בג"צ.

רויטל סויד: אבל זה לא אכפת לנציגי הציבור שלכם, כי אז יהיה את מי להאשים, את שלטון החוק.

רויטל סויד: הרי היועץ המשפטי לממשלה, חובש הכיפה, ואני כל כך כועסת על עצמי שאני צריכה להגיד את המשפט הזה, עומד ואומר 'חוק ההסדרה לא יעבור'.

יעל גרמן: את מבחן בג"צ.

רויטל סויד: הוא לא יעבור את מבחן בג"צ, הוא לא חוקתי.

רויטל סויד: כולכם פה יודעים את זה מצוין, אבל מה אתם עושים?

רויטל סויד: אתם עובדים על הציבור שלכם בעיניים.

רויטל סויד: וכשעומדת שרת המשפטים אתמול ואומרת בגלי צה"ל, 'זהו רגע היסטורי, אנחנו עכשיו עומדים להסדיר את כל ההתיישבות אחת ולתמיד', ואתמול במליאה אתם עומדים ואומרים 'הנה, קיבלנו מנדט ואנחנו ניישם את המדיניות שלנו'.

רויטל סויד: לא, אתם לא מיישמים את המדיניות שלכם, כי אתם יודעים מצוין שהוא לא יעבור ואתם יודעים מצוין שאתם עובדים על הציבור שלכם ואתם יודעים מצוין שהחוק הזה לא יסייע בכלום.

רויטל סויד: אתם עובדים על הציבור שלכם.

רויטל סויד: עכשיו, לי זה כואב, הציבור שלכם לא מבין את זה, אבל אתם יודעים איפה הנזק הכי גדול?

רויטל סויד: הנזק הכי גדול, שגם אתם מבינים את זה אבל מה אכפת לכם.

רויטל סויד: אתם עוד פעם תצרו אויב שהוא שלטון החוק, בית המשפט העליון, היועץ המשפטי לממשלה, ועוד פעם את התדמית שלנו בזירה הבינלאומית אתם הורסים על הדרך.

רויטל סויד: וכל זה כשאתם יודעים מצוין את התוצאה הסופית.

רויטל סויד: כי כשהיה פה את חוק ההסדרה בוורסיה הראשונה אני אמרתי 'זו הונאה, הוא לא יעבור, זו הונאה של תושבי עמונה', ועכשיו זאת הונאה עוד יותר גדולה, לא רק שתושבי עמונה, שנותנים להם תחושה שהם קורבן, אלא של כל ההתיישבות.

רויטל סויד: אז עם כל הכבוד, תתכבדו, בבקשה, באמת את המדיניות שלכם ליישם, לא באמצעות מהלכים אנטי חוקתיים, כשברור לכולכם שהם לא יעברו.

ניסן סלומינסקי: תודה לך.

ניסן סלומינסקי: נחמן שי ואחר כך אמיר אוחנה.

נחמן שי: מה שאתם מנסים לעשות היום זה להעביר דרך חור המנעול פיל.

נחמן שי: ככל שאני יודע, בפיזיקה קיבלתי ציון נורא נמוך, עדיין יש מגבלות, אתה מסתכל על חור המנעול לראות אם הפיל עובר, אז לא, הוא לא יעבור.

נחמן שי: לא פיל, לא פילפילון ולא פיל פיל פיל פילון.

נחמן שי: הוא לא יעבור.

נחמן שי: דרך הסוגיה של עמונה, שהיא, הערה אחת למסמך המשפטי, תיכף אני אתייחס אליו, הוא מסמך מצוין, אבל הוא לא בעיה אנושית, להעמיד את זה על המישור הסנטימנטלי זה לעבוד על הטראומות שכבר נוצרו בעקבות פינוי עזה וכן הלאה.

נחמן שי: ימית זה היה יותר פשוט.

נחמן שי: זה הכול, זה להדליק מחדש את הרגשות.

נחמן שי: מבחינה משפטית, הגשתם מסמך משפטי - - - אבל אתם רוצים בערמומיות, בחוסר יושר, לנסות ולקדם את סיפוח יהודה ושומרון למדינת ישראל דרך הסוגיה של עמונה.

נחמן שי: אז אולי השלב הראשון הקטן הזה, אולי הוא יצליח, ההמשך קשה, ההמשך לא יכול לעבוד ולמה?

נחמן שי: בגלל שהקהילה הבינלאומית לא תיתן למדינת ישראל - - - אם אנחנו לא יודעים לעשות סדר בבית הם יעשו סדר פה, והטראומה שלי, אני אומר את זה טראומה כי יש במחנה שלנו גם כאלה שמתפללים לאותם כוחות שיתערבו פה סוף סוף, אבל בשבילי זה טראומה, כי אני רוצה להחליט על גורל מדינתי, אני לא רוצה שיעזרו לי בעניין הזה, הם יעצרו אותנו.

נחמן שי: אבל הם לא יעצרו אותנו בטוב, הם יעצרו אותנו ברע ואתם מזמינים את הרע הזה.

נחמן שי: יש ביהודה ושומרון, במקרה הטוב, ושים לב שאני משתמש בטרמינולוגיה 'יהודה ושומרון', לא שטחים ולא השטחים הכבושים ולא הכול, כי זו ארץ אבותינו, אני מסכים איתך - - -

יעל גרמן: גם אני.

רויטל סויד: גם אני לא, אני אפילו לא קוראת להם מתנחלים.

נחמן שי: אבל ה-400,000 איש האלה לא יכולים להכריע את גורלם של 8.5 מיליון איש, בהם ילדיי ונכדיי וניניי וגם בני משפחתי, לא יכולים.

נחמן שי: לא יכולים, אין.

נחמן שי: שמענו אתמול שיעור בדמוקרטיה, הזכירה את זה יעל, מהשרה, זה יפה שהיא מלמדת אותנו דמוקרטיה, זה בסדר, ובכן, בדמוקרטיה המיעוט לא יכול להכתיב לרוב.

נחמן שי: זה לא הרוב, זה המיעוט מכתיב לרוב איך תיראה מדינת ישראל לעתיד לבוא.

נחמן שי: בין שתי אותן רגליים שעליהם קמה ומתקיימת מדינת ישראל, מאז 1948, וגם לפני כן, הרגל הדמוקרטית והרגל היהודית, אתם נתתם אתמול בעיטה לרגל הדמוקרטית, לבסיס הדמוקרטי של מדינת ישראל.

נחמן שי: אתם אמרתם אתמול, הפוך על הפוך, 'אנחנו ניצחנו בבחירות', זה נכון, דרך מסוימת, אבל מה שעובר עכשיו מייצג מיעוט קטן בתוך מדינת ישראל שרוצה להכתיב את עתידנו האומלל והאיום ונורא, בגלל שנינינו יצטרכו להילחם מחדש על מדינה יהודית פה.

נחמן שי: הם יילחמו, כמו שנלחם הדור של 48' הם יילחמו עוד פעם.

נחמן שי: אתם לא תמשכו את החוק הזה, בגלל שאתם מאוהבים בו ואתם גם שבויים באיזה חלום שאפשר יהיה לרמות את כולם.

נחמן שי: אי אפשר לרמות את כולם כל הזמן, אני אומר לך.

נחמן שי: לא את תושבי ואזרחי מדינת ישראל שיום אחד יתעוררו וילמדו, גם את המציאות המדינית והמשפטית והכלכלית והכספית - - - על רקע המצוקות שלנו, וגם את הקהילה הבינלאומית.

נחמן שי: באמצע יריתם במערכת המשפט, ביועץ המשפטי, בשומרי החוק והסדר במדינת ישראל, אבל זה כרגע לא מעניין אתכם, אתם חוגגים.

נחמן שי: העם היהודי, אני מסיים בזה, הצטיין תמיד, גם בצנעה, גם בחשיבה חכמה, גם בהבנה של הגורמים הגדולים שמשחקים מסביבו ולכן הוא זכה להיות העם היחיד ששרד את כל ההיסטוריה האנושית, רק בגלל זה.

נחמן שי: לא בגלל שליבו גבה.

נחמן שי: כשגבה ליבו וכשהוא מרד וכשהוא התקומם נפלו עליו האסונות, וכשהיו חכמי התורה, אתה מכיר אותם יותר טוב ממני, שהבינו איפה הסוד שלנו מונח והיו מוכנים להתפשר והיו מוכנים לנדוד והיו מוכנים לעבור למקומות אחרים כדי לשמר את הדבר הכי חשוב לנו, זה היהדות, שרדנו.

נחמן שי: עכשיו אתם בדיוק עושים את ההיפך, אתם מתנהגים בשחצנות וביהירות, אתם מתקוממים נגד העולם והעולם לא יקבל את זה.

יעל גרמן: גם נגדנו, מה העולם?

יעל גרמן: הם קודם כל מצפצפים עלינו.

ניסן סלומינסקי: יעל.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: אמיר.

יעל גרמן: מי שלא חושב כמוהם.

ניסן סלומינסקי: אמיר ואחר כך אוסאמה, אתה רצית לדבר?

אוסאמה סעדי: כן.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי פריג' איננו.

ניסן סלומינסקי: הוצאתי אותו רק לחמש דקות, אבל הוא לא חזר.

ניסן סלומינסקי: אז אתה, אוסאמה.

אמיר אוחנה: תודה, אדוני.

אמיר אוחנה: אני לא יודע מה יהיה עם עמונה.

אוסאמה סעדי: אתה לא יודע?

אמיר אוחנה: אני באמת לא יודע.

אמיר אוחנה: אני לא מאלה שאומרים 'עמונה לא תפונה' ואני גם לא מאלה שאומרים שאין ברירה ואין מה לעשות ועמונה תפונה גם אם החוק יעבור, אני באמת לא יודע מה יהיה עם עמונה.

אמיר אוחנה: אני כן יודע דבר אחד, אני מנסה לעשות כל מה שאני יכולה כדי שהפינוי וההרס לא ייצאו לפועל, כי אני אגיד לך מה יקרה אם עמונה כן תפונה.

אמיר אוחנה: אף אחד לא יחיה שם, אף אחד לא יבנה שם בית, זה לא שהמתיישבים בעמונה באו וגירשו מישהו מביתו והתיישבו על אדמתו.

אמיר אוחנה: זה לא המצב.

אוסאמה סעדי: בטח שזה המצב.

אמיר אוחנה: זה לא המצב.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אתה מדבר אחריו.

אמיר אוחנה: מה שיש שם, מדברים על כרם נבות הישראלי ומדברים על הגזל וחוק הגנבה, מה שיהיה שם זה כלום, האדמה תישאר חרבה ונטושה, זה מה שיישאר שם, זה מה שיהיה שם.

אמיר אוחנה: אני, בין שתי הרעות החולות - - -

יעל גרמן: - - -

ניסן סלומינסקי: לא, יעל, אבל, יעל, סיכמנו, את דיברת, שמרנו על זכותך, שמענו, ובטח הרבה היו להם הערות ולא נתתי להם.

אמיר אוחנה: בין שתי הרעות הייתי סבור שכל מי שמכנה את עצמו הומניסט, כל מי שמכנה את עצמו אביר זכויות האדם, יעביר את הרעה שלא מגרשת אנשים מביתם, שלא זורקת אותם, אלא מפצה את מי שבית המשפט החליט שצריך לפצות.

אמיר אוחנה: מדינת ישראל ידעה, יודעת ותדע, כמו כל מדינות העולם, אגב, כולן, להפקיע קרקע פרטית למהדרין, שאין מחלוקת, לצרכים לאומיים, לבנות כביש, לבנות מסילת רכבת - - -

תמר זנדברג: מה הצורך הלאומי?

אמיר אוחנה: הממשלה הזו, הקואליציה הזו סבורה שההתיישבות היא צורך לאומי.

תמר זנדברג: בתים ליהודים?

אמיר אוחנה: אני יודעת שאת חולקת על זה וזו זכותך לחלוק על זה, אבל את לא נבחרת לממשלה.

תמר זנדברג: מה הצורך הלאומי פה?

ניסן סלומינסקי: תמר, אני מבקש.

אמיר אוחנה: הממשלה - - -

תמר זנדברג: לא, אני שואלת שאלה.

ניסן סלומינסקי: הוא מדבר, תני לו לדבר, תני לו להסביר את הרעיון שלו, תשמעי.

ניסן סלומינסקי: את לא חייבת להסכים, אבל זה לא הוגן.

אמיר אוחנה: ההתיישבות אכן, על פי הממשלה ועל פי רוב תושבי ישראל, ולא נחמן, כפי שאמרת - - -

תמר זנדברג: מה עם ההתיישבות בנווה עמל, בשכונת הארגזים?

תמר זנדברג: זה לא צורך לאומי?

תמר זנדברג: תמר, את - - -

תמר זנדברג: שיענה.

אמיר אוחנה: עכשיו את מפריעה.

אמיר אוחנה: תמר, כמו שאת יודעת, למען תושבי שכונת הארגזים ועמל אני לא פחות ממך ואני הולך איתך ביחד ומי שמגיש בג"צים נגד - - - השכונות שלהם זה אתם, לא אנחנו.

תמר זנדברג: מה עשית?

תמר זנדברג: מה עשית?

תמר זנדברג: אתה בממשלה, אתם שולטים, לא?

תמר זנדברג: מה עשיתם בשביל - - -

אמיר אוחנה: נחמן, איפה נחמן?

ניסן סלומינסקי: לא, עזוב, אמיר, אתה לא עונה למי שמדבר.

אמיר אוחנה: לא, רק נחמן אמר קודם שזה המיעוט - - -

ניסן סלומינסקי: תמר, אני מבקש ממך, את צריכה להיות חזקה מספיק כדי לשמוע דברים שאת לא אוהבת ולא הולכת להתפרץ.

ניסן סלומינסקי: כי כולנו כאן

ניסן סלומינסקי: שמענו דברים - - -

תמר זנדברג: זה לא - - -

ניסן סלומינסקי: תאמיני לי, אמרת הרבה דברים שיכולתי - - -

תמר זנדברג: בסדר.

ניסן סלומינסקי: כן, אבל את אמרת, זו זכותך, רוצים לשמוע את כל הרעיון שלך, מי שישתכנע ישתכנע, מי שלא - - - אבל לפחות שיהיה מכובד, תני לו להגיד את הדברים שלו וכך כל אחד ולא להתערב באמצע.

ניסן סלומינסקי: זה לא מכובד ולא - - -

אמיר אוחנה: פתאום כולם מגני השכונות ומגני המתיישבים, כולם מגנים - - -

תמר זנדברג: נכון.

תמר זנדברג: נכון.

ניסן סלומינסקי: תמר, מספיק עם ה - - -

אמיר אוחנה: כן, ראינו כשזה היה תלוי בכם מה עשיתם.

ניסן סלומינסקי: לא, אמיר.

אמיר אוחנה: אוקיי.

אמיר אוחנה: עכשיו, חבר הכנסת נחמן שי - - -

תמר זנדברג: לא, הוא מתייחס אליי ואומר דברים, עם כל הכבוד, מה עשיתם בממשלה השולטת למען תושבי שכונת עמל?

ניסן סלומינסקי: תמר, את רוצה - - - תמר, אני מבקש - - -

אמיר אוחנה: את צועקת ומפריעה.

אמיר אוחנה: את דיברת שטויות, לא הפרעתי לך, לא התערבתי לך בדברים.

תמר זנדברג: איפה חוק ההסדרה לשכונת הארגזים?

תמר זנדברג: איפה חוק ההסדרה?

תמר זנדברג: איפה?

תמר זנדברג: פתאום כשזה לא נוח זה שטויות וזה - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אמיר, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: תמר, את רוצה שאני אתחיל לקרוא לסדר?

תמר זנדברג: אתה תעשה מה שאתה מבין.

ניסן סלומינסקי: לא, אל תביאי אותי לזה כי אני אעשה את זה.

תמר זנדברג: תעשה מה שאתה מבין, לא אומרת לך מה לעשות.

ניסן סלומינסקי: לא, כי את לא נותנת - - - אבל לא יכול להיות - - -

אמיר אוחנה: זו הדרך שלהם, הם באים, הם צועקים, הם מפריעים, הם מקשקשים, אבל רק כשמישהו יגיד להם משהו 'סתימת פיות'.

תמר זנדברג: אני רוצה לדעת איפה שלטון הדמוקרטיה, המשילות, חוק ההסדרה לשכונת הארגזים.

אמיר אוחנה: הנה סותמי הפיות.

ניסן סלומינסקי: אמיר, אני מבקש, אל תענה.

תמר זנדברג: איפה?

אמיר אוחנה: אני מחכה לסיים את דבריי.

ניסן סלומינסקי: אל תענה, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: תמר, אני מבקש שוב, פעם אחרונה שאני אומר לך, אחר כך אני אתחיל לקרוא קריאות.

תמר זנדברג: תעשה מה שאתה מבין.

אמיר אוחנה: בוא ננסה את זה, בוא נראה אם זו פעם אחרונה.

ניסן סלומינסקי: אני אעשה מה שאני מבין, אבל את - - -

תמר זנדברג: אין צורך לאיים בזה, תעשה מה שאתה - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אבל את, תני לאנשים לדבר.

ניסן סלומינסקי: גם את אמרת דברים לא פשוטים - - -

תמר זנדברג: אני אתן לדבר ואני אשאל שאלות.

ניסן סלומינסקי: לא, את לא תשאלי - - -

אמיר אוחנה: את לא נותנת לדבר, היושב ראש מחליט למי יש זכות דיבור, לא את.

אמיר אוחנה: 'אני אתן לדבר', באמת, תודה, גברתי, שאת מעניקה לי את זכות הדיבור.

ניסן סלומינסקי: אמיר, בבקשה, דבר, אתה בזכות דיבור.

תמר זנדברג: אף אחד לא דיבר אליך - - -

אמיר אוחנה: חבר הכנסת נחמן שי אמר קודם שפה המיעוט מחליט על הרוב.

אמיר אוחנה: אני חייב לומר לך, חבר הכנסת שי, יקירי, שהאינטרס של ההתיישבות הוא לא של המתיישבים, הוא, להשקפתי ולהשקפת רבים במחנה הלאומי, אינטרס של מדינת ישראל.

אמיר אוחנה: אנחנו רואים בהתיישבות צורך, הכרח, ואני אגיד לך יותר מזה, ידידי חבר הכנסת נחמן שי, לא רק שההתיישבות איננה מכשול לשלום, ההתיישבות היא הדרך האחת והיחידה שאולי אי פעם נגיע כאן לשלום באזור הזה, משום שהדרך של נסיגות וויתורים והליכה אחורה רק מלבה את הטרור ואת התקווה שאנחנו יום אחד נסתלק מכאן.

אמיר אוחנה: אני בטוח שגם אתה וגם אני לא מוכנים להסתלק מכאן, אז בוא לא ניתן רוח גבית לאויבינו בעניין הזה.

אמיר אוחנה: תודה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה.

תמר זנדברג: מה עם גבעת עמל?

אוסאמה סעדי: טוב, אני רוצה לשאול קודם כמה שאלות.

תמר זנדברג: מה עם הסדרה לארגזים, מה?

תמר זנדברג: באמת אני שואלת.

ניסן סלומינסקי: תמר, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: תרצי אחר כך לדבר - - -

אמיר אוחנה: תן לה, תן לה, אמרת שזו פעם אחרונה.

אמיר אוחנה: תן לה לקשקש, לבלבל את המוח.

תמר זנדברג: אחרי 50 ו-60 שנה על הקרקע, בעידוד מדינה - - -

ניסן סלומינסקי: תמר, את תרצי אחר כך לדבר אני אתן לך עוד פעם לדבר, אבל רק בצורה מסודרת.

תמר זנדברג: אני רוצה לשאול את הממשלה, השולטת.

תמר זנדברג: מה, כשהכסף של תשובה מדבר פתאום היא לא שולטת?

ניסן סלומינסקי: תמר, את בכוח מנסה?

ניסן סלומינסקי: אני מבקש פעם אחרונה, באמת, אל תביאי אותי לזה, אבל אני אעשה את זה, אז אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב ראש, אתה התחלת את הישיבה של הוועדה המשותפת כאשר - - -

תמר זנדברג: אגב, כמה השקעת אצל תשובה?

ניסן סלומינסקי: תמר.

אוסאמה סעדי: כאשר - - -

תמר זנדברג: אמיר - - -

ניסן סלומינסקי: תמר, אני מבקש.

אמיר אוחנה: תן לה, תן לה, בסדר.

אמיר אוחנה: היא רוצה להיכנס אישית.

ניסן סלומינסקי: לא, אמיר, אל תענה.

אמיר אוחנה: אני לא עונה.

ניסן סלומינסקי: אל תענה.

ניסן סלומינסקי: כן, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: אני אומר, אני באתי באיחור לישיבה, כי היינו באמצע מליאה ועם כל העניין הזה של האמוק הזה לעשות את הישיבה עכשיו, כשיש מליאה ויש הצעות חוק ואנחנו יוצאים להצבעה על הצעות חוק, יכול להיות שפספסתי את ההתחלה, אבל רציתי לשאול אם יש פה נציג של היועץ המשפטי לממשלה והאם שמענו את העמדה שלו.

אוסאמה סעדי: אני רוצה לשמוע את העמדה שלו, אפילו בקיצור, על מנת שאני אוכל להתייחס לזה.

ניסן סלומינסקי: מאחר שיש לך את זכות הדיבור, אז רק תסיים מה שאתה רוצה, כי אחר כך אני אבקש, אם הם רוצים לדבר נשמח לשמוע אותם.

אוסאמה סעדי: הם דיברו בהתחלה?

ניסן סלומינסקי: לא, עדיין לא, כי חברי הכנסת התחילו.

אוסאמה סעדי: אז אני מבקש לשמוע אותם.

ניסן סלומינסקי: סיימת את הדברים?

אוסאמה סעדי: לא, אני רוצה קודם - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אז את הסדר, תן לי את הסדר לקבוע ומאחר שאתה מלווה אותנו, אתה כבר שמעת כמה פעמים, אז - - -

אוסאמה סעדי: אתה קודם כל, ניסן, עד היום אמרת תמיד והתחלת בזה, ואפילו בדיונים שהיו לנו על הבוקר, תמיד התחלת באנשי הממלכה, מה הם אומרים על הצעות החוק ואחרי זה נתת לנו, לחברי הכנסת, להגיד אחרי שנשמע אותם.

ניסן סלומינסקי: כן, אבל, אוסאמה - - -

אוסאמה סעדי: אז מה קרה הפעם?

אוסאמה סעדי: אתה לא רוצה לשמוע את הנציג של היועץ המשפטי לממשלה?

ניסן סלומינסקי: לא, אל"ף, סתם, איך אומרים?

ניסן סלומינסקי: כי חברי הכנסת - - -

אוסאמה סעדי: לא התחלנו, אני חושב שמן הראוי - - -

ניסן סלומינסקי: טוב, בקיצור, יש לך זכות דיבור, אתה יכול להגיד שסיימת.

אוסאמה סעדי: לא, אני רוצה לדבר, יש לי הרבה מה לדבר, אבל אני חושב שמן הראוי שחבר כנסת קודם ישמע את העמדה של היועץ המשפטי לממשלה - - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, שמעתי את עצתך, היא עצה נבונה, אבל מאחר שאנחנו כבר - - - איך אומרים?

ניסן סלומינסקי: אתה אחרון מחברי הכנסת כרגע ויכול לתת עוד פעם גם, אז יש לך זכות דיבור.

ניסן סלומינסקי: אתה יכול להגיד 'סיימתי' ואחר כך תדבר עוד פעם, איך שאתה רוצה, אבל אני אתן להם אחר כך, אבל כבר - - -

אוסאמה סעדי: אוקיי, אז אני מבקש, שאלה שנייה, הייתה צריכה להיות אתמול או היום - - -

ניסן סלומינסקי: היום.

אוסאמה סעדי: היום, ישיבה חסויה, בהשתתפות היועץ המשפטי של משרד הביטחון, נציג של המחלקה הבינלאומית.

אוסאמה סעדי: הישיבה בוטלה.

ניסן סלומינסקי: כי לא הייתה ועדה, לא יכולתי לכנס אותה.

אוסאמה סעדי: אז מתי זה יהיה?

אוסאמה סעדי: מתי נעשה את זה, אחרי הישיבה?

ניסן סלומינסקי: בין כה וכה היא תוכננה - - -

רויטל סויד: אחרי שחוק ההסדרה יעבור.

ניסן סלומינסקי: לא, אבל בין כה וכה היא תוכננה אחרי קריאה ראשונה.

ניסן סלומינסקי: אתמול היה צריך להיות קריאה ראשונה, היא תוכננה לאחרי קריאה ראשונה, אבל פשוט לא הייתה ועדה.

ניסן סלומינסקי: תאמין לי שאני רציתי, היום מהבוקר רצינו לשבת, לא הייתה ועדה אז לא יכולנו.

אוסאמה סעדי: אז אתה אומר לנו שבכל זאת זה נדחה וזה לא התבטל ואנחנו נשמע אותם והם יבואו לכאן ונשמע אותם.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נשתדל מאוד להזמין אותם.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נשתדל מאוד לתאם איתם, יש בעיה מסוימת, אבל אנחנו ננסה לתאם איתם.

ניסן סלומינסקי: יש בעיה מסוימת.

תמר זנדברג: מה הבעיה.

אוסאמה סעדי: טוב.

אוסאמה סעדי: אני לא רוצה לדבר, לא ליוזמי החוק, סמוטריץ, ולא לשולי מועלם - - -

תמר זנדברג: מה הבעיה?

ניסן סלומינסקי: אני אסביר לך אחר כך.

אוסאמה סעדי: ולא ליושב ראש הוועדה הנכבד - - -

תמר זנדברג: - - - לוועדה, לפרוטוקול, מה זאת אומרת?

ניסן סלומינסקי: שום דבר, אין - - -

תמר זנדברג: אם יש בעיה ומניעה, אז חברי הוועדה צריכים לדעת.

ניסן סלומינסקי: בסדר, נו.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: את רואה שהישיבה סגורה וכו' ועדיין אין - - -

תמר זנדברג: מה זאת אומרת סגורה?

ניסן סלומינסקי: הייתה צריכה להיות ישיבה סגורה וכו' ועדיין הסגירות הזאת, לא בטוח שהיא מספקת, אז בינתיים אני - - - היה צריך להיות היום, לא הייתה ועדה, אז לא הייתה לנו ברירה, ביטלנו.

תמר זנדברג: את הגנבה, צריך אמצעים ביטחוניים מיוחדים כדי להכשיר?

ניסן סלומינסקי: טוב, אוסאמה, בבקשה.

תמר זנדברג: מה כל כך סודי פה?

אוסאמה סעדי: אני אומר שאני מדבר לפרוטוקול ואני בטוח שדבריי לא ייפלו על אוזניים קשובות בכלל, אלא אטומות, של יוזמי החוק, כשהם באים לעשות הונאה אחת גדולה והם משחקים ברגשות של תושבי עמונה.

אוסאמה סעדי: אנחנו אמרנו ואומרים ונגיד את זה פה, עמונה תיפול בשנית ובשלישית וברביעית, ואם זה לא ב-25 בחודש הזה, אז היא תיפול עוד חודש, היא תיפול עוד חודשיים, היא תיפול עוד שנה, כי אלה שטחים כבושים שתוקם שם מדינה פלסטינית.

אוסאמה סעדי: לא יעזור, כמה שתגידו, אמיר, וכמה שתשחקו על הרגשות שלהם, אתם יודעים את האמת, שבסופו של יום אתם תפנו את כל ההתנחלויות האלה.

אמיר אוחנה: תראה, אני מכבד אותך שאנחנו לא מסכימים, אבל תן לי קרדיט - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אמיר.

אוסאמה סעדי: עזוב, אני לא הפרעתי לך ואני לא רוצה - - -

ניסן סלומינסקי: אמיר, לא, אני לא רוצה שתפריע.

אמיר אוחנה: אני לא רוצה להפריע - - -

אוסאמה סעדי: אני לא מתווכח איתך.

ניסן סלומינסקי: לא, אמיר, זכותו להגיד את תפיסת עולמו, אנחנו נשמע אותה בשלמות, כמו שכל אחד.

ניסן סלומינסקי: אתה לא חייב לקבל אותה.

אוסאמה סעדי: אני אומר שהממשלה הזאת מדברת על פתרון של שתי מדינות, אני אומר, כל הדיבורים האלה זה זבל וראש הממשלה לא מתכוון לדברים שהוא אומר והוא עושה את ההיפך.

אוסאמה סעדי: מי שאומר שההתנחלויות הן לא מחסום לשלום ולא יפריעו לשלום, אז אני אומר לכם, בסופו של יום המדינה הפלסטינית תקום בשטחים שנכבשו בשנת 1967 וכל ההתנחלויות האלה יפונו ולכן עדיף שלא לחפש עוד פתרון לאנשי עמונה, 30 מטר שמאלה, 30 מטר ימינה, וגם כבר יש התנגדות מהתושבים בסילוואד, שאמרו שזה לא קרקע נפקדים וזה לא נכסי נפקדים ובסופו של יום אני הייתי מציע שהפתרון שהם יוחזרו והממשלה תפצה אותם והם יגורו פה, בשטחים בתוך מדינת ישראל.

אוסאמה סעדי: ההצעה שהונחה אתמול, אם באמת אתם אומרים שאנחנו כבר הוצאנו את סעיף 7 וסעיף 10 והוצאנו את העניין של הפגיעה בבית המשפט העליון ולכן זה לא יחול על עמונה ואפילו בתוספת כבר הוצאתם את עמונה מהתוספת, אז מה כל הבהילות והחיפזון שאנחנו נחוקק חוק כזה, שאתם אומרים, ושרת המשפטים אומרת, מדובר במהפכה שהיא הולכת להסדיר את כל ההתיישבות בשטחים, אז למה לעשות את זה על רגל וחצי, בכזו מהירות, שהיום אנחנו צריכים לשבת, כמעט אין חברי כנסת במליאה, במשכן, אתה קבעת היום שלוש שעות וקבעת את ההצבעות מחר בתשע, למה?

אוסאמה סעדי: כי אתה יודע שאפילו חברי הקואליציה לא פה.

אוסאמה סעדי: הם לא פה.

אוסאמה סעדי: אני אומר, ריבונו של עולם, אם מדובר בהצעת חוק שכל המשפטנים, היועץ המשפטי לממשלה, היועץ המשפטי לכנסת, היועצים המשפטיים של ועדת חוקה, אומרים שמדובר פה בשינוי סדרי עולם במערכת המשפטית, למה לעשות את זה על רגל אחת?

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: כאשר אתם אומרים בעצמכם, אתם מודים, שזה לא יביא פתרון לעמונה ועמונה תפונה עד ה-25.

אוסאמה סעדי: אני אומר, מה עשיתם פה?

אוסאמה סעדי: זו גם הונאה, ואני פניתי אתמול מעל דוכן המליאה, גם ל'כולנו', שאני לא רואה אותם, מה עשיתם פה?

אוסאמה סעדי: אתם השארתם את אותו חוק, אותו נוסח, הורדתם את העניין הזה של צווים שיפוטיים ופסקי דין מסעיף 7 וסעיף 10 והשארתם צווים מנהליים, יעני אם יש התנחלות שקמה על קרקע של פלסטינים והמינהל האזרחי הוציא צווים מנהליים, צווי הריסה, ובכל זאת המתנחלים המשיכו בבנייה ובנו, תוך הפרת חוק גסה, אז אתם אומרים עכשיו שאפשר להכשיר את השרץ הזה גם בדיעבד.

אוסאמה סעדי: זה לא רטרואקטיבי?

אוסאמה סעדי: זה לא פגיעה רטרואקטיבית בצווים מנהליים?

אוסאמה סעדי: אז מה נגיד לכל הצווים המנהליים שיש בתוך מדינת ישראל?

אוסאמה סעדי: רוב הצווים במדינת ישראל זה צווים מנהליים, לא צווים שיפוטיים.

אוסאמה סעדי: כשיש ועדה מקומית, ועדה מחוזית, היא מוציאה צו הריסה, אז מה?

אוסאמה סעדי: כבר אין תוקף?

אוסאמה סעדי: אין חשיבות לצווים האלה?

אוסאמה סעדי: רק כאילו צחקתם במרכאות או שלא במרכאות על כולנו, כשהוצאתם את בית המשפט העליון, אז כבר 'כולנו' יתמכו בחוק הזה?

יעל גרמן: הם תמכו, הם הצביעו אתמול.

יעל גרמן: הראיה.

אוסאמה סעדי: נכון.

אוסאמה סעדי: אני שמעתי ושמענו שגם היועץ המשפטי לממשלה אתמול, בוועדת השרים לענייני חקיקה, שכונסה אתמול, חזר על אותם דברים, הוא אמר שהתיקון הקוסמטי הזה שעשיתם והנוסח, השלישי או הרביעי כבר, זה לא מרפא את הפגמים החוקתיים שיש פה.

יעל גרמן: אבל בואו נשמע אותו, אנחנו מבקשים לשמוע את היועץ המשפטי לממשלה.

ניסן סלומינסקי: יעל, בסדר, אבל הוא מדבר.

ניסן סלומינסקי: יעל, עכשיו אוסאמה מדבר.

אוסאמה סעדי: ניסן הפך את כל היוצרות.

יעל גרמן: ביקשנו גם את משרד החוץ ומשרד הביטחון, אני חושבת שזה מגיע לנו לשמוע, ואין מה למהר.

אוסאמה סעדי: אני אומר, כל הפגמים החוקתיים, גם כשזה סותר ועומד בסתירה למשפט הישראלי, נגיע עוד למשפט הבינלאומי, אבל אני אומר למשפט הישראלי, עשרות שנים, מאז פסק הדין הראשון של אלון מורה, בג"צ כבר קבע וזו כבר הלכה פסוקה שסמוטריץ יכול לצפצף על בית המשפט העליון ולהגיד ש'אני הריבון, אני יכול לעשות מה שאני רוצה', אם הכנסת יכולה לחוקק כל חוק שהיא רוצה וזו הפרדת הרשויות שאנחנו רוצים לעשות פה, אז בבקשה, אז אפשר לחוקק מחר חוק שאני נכנס לבית של סמוטריץ ואני מתנחל בבית של סמוטריץ ואני מגרש אותו משם ואחרי זה מחוקק חוק ומפצה אותו, לא 125%, תודה רבה, נדיב מאוד, סמוטריץ, 125%, אני אתן לך 200% ואני אגרש אותך מהבית שלך.

אוסאמה סעדי: זה לא יאומן מה שאתם עושים פה.

אוסאמה סעדי: פסיקות של בית משפט עליון, מה זה הלכה פסוקה?

אוסאמה סעדי: אין הלכה פסוקה.

אוסאמה סעדי: אז למה צריך בכלל בית משפט עליון?

אוסאמה סעדי: מספיק כנסת - - -

יעל גרמן: הם רוצים ל - - -

אוסאמה סעדי: מספיק כנסת, לא צריך יועץ משפטי לממשלה, כי כל אחד עכשיו הוא מומחה, הוא המומחה, כל אחד מבין עכשיו במשפט הבינלאומי, לכל אחד יש דוקטורט במשפט הבינלאומי.

אוסאמה סעדי: לא צריך יועץ משפטי לוועדה, למה צריך אותו?

אוסאמה סעדי: אנחנו נקבע, הוא יגיד מה שהוא יגיד, אבל אנחנו הריבון.

אוסאמה סעדי: אם זו משמעות הדמוקרטיה, זאת לא דמוקרטיה, זה הפשיזם בהתגלמותו.

אוסאמה סעדי: מה שאתם עושים פה, אתם חופרים את הקבר לדמוקרטיה.

אוסאמה סעדי: אתם היום מנצלים את העובדה - - - אתמול שרת המשפטים אומרת ליעל גרמן - - -

אמיר אוחנה: ארון הקבורה של הציונות.

ניסן סלומינסקי: לא, לא, אמיר.

אוסאמה סעדי: מה היא אמרה לך?

אוסאמה סעדי: 'אתם 11 חברי כנסת, כשתהיו 25 אז אתם תשלטו', אבל היא שכחה שהיא בסך הכול שמונה, הם שמונה חברי כנסת.

יעל גרמן: יפה מאוד.

אוסאמה סעדי: אפילו לא שמונה, אולי אחד-שניים מתוך השמונה, תופסים את הממשלה הזאת בביצים.

יעל גרמן: את כל מדינת ישראל.

אוסאמה סעדי: וכל מדינת ישראל כבני ערובה.

אוסאמה סעדי: אלה אנשים פנאטיים שאין בינם לבין - - - סמוטריץ מדבר אתמול על מוסר, על דמוקרטיה, על ערכים.

אוסאמה סעדי: סמוטריץ, אל תוציא את המילים האלה מהפה שלך - - -

ניסן סלומינסקי: אל תגיב.

בצלאל סמוטריץ': לא, רק - - -

אוסאמה סעדי: כי זה רחוק שמים וארץ ממך, ממה שאתה מאמין.

אוסאמה סעדי: אתה מגן פה ואתה יודע ובסוף הם יפונו ואתה סתם עובד עליהם בעיניים.

אוסאמה סעדי: תגיד להם את האמת, הם יפונו, אבל מה?

אוסאמה סעדי: אפשר למכור את זה.

אוסאמה סעדי: אני יודע, אני אגיד לכם מה הכוונה שלכם, אתם תחוקקו את החוק הזה ונלך לבג"צ ובג"צ יפסול את החוק הזה ואז את מי תאשימו?

אוסאמה סעדי: את בג"צ, את שופטי העליון השמאלנים האלה, הם אלה שעושים את כל הבעיות במדינת ישראל, לא ממשלת ישראל שאמורה למשול.

אוסאמה סעדי: זו התכנית של ראש הממשלה ושלכם, ואתם יודעים שבסופו של יום כאשר היועץ המשפטי לממשלה אומר 'זה חוק לא חוקתי, אני לא יכול להגן על זה בבג"צ', בכמה מקרים שמעתם את זה?

אוסאמה סעדי: וגם אחרי התיקון הראשון וגם אחרי התיקון השני וגם אחרי התיקון השלישי וגם אחרי מה שחשבתם שיעבור, הוא אמר לכם, 'אני אמצא פתרון לעמונה אם תבטלו את חוק ההסדרה' ואתם לא עומדים בזה.

אוסאמה סעדי: אני קורא ליועץ המשפטי לממשלה לעמוד איתן ולהגיד 'על קרקע פרטית לא ולא' ולפנות אותה.

אוסאמה סעדי: עכשיו אנחנו מגיעים למשפט הבינלאומי.

אוסאמה סעדי: המשפט הבינלאומי, ושמענו פה, לא המומחים שאתם הזמנתם, גם מהיועץ המשפטי לממשלה, שיש מחלקה בינלאומית שמגנה על כל המנהיגים, שהם אמורים להישפט בטריבונלים בינלאומיים, אז המחלקה הבינלאומית היא מוסמכת והיא כשירה להגן עליהם, אבל כאשר אומרים לכם ומזהירים אתכם שהחוק הזה יוביל אתכם לספסל הנאשמים בבית המשפט הבינלאומי, אתם מצפצפים.

אוסאמה סעדי: סמוטריץ אומר 'אני גאה בזה שאני אעמוד בזה'.

אוסאמה סעדי: שתעמוד בזה כמו פושעי המלחמה הבינלאומיים, ששפטו אותם, אתה אז תדע מה זה בית משפט בינלאומי.

אוסאמה סעדי: שכל המנהיגים היו חוששים לנסוע ללונדון, שרת החוץ, שר הביטחון, אפילו לא רצו להתקרב, לטוס ללונדון, כי חששו מצו מעצר שיוצא נגדם.

אוסאמה סעדי: אז אתם עכשיו מצפצפים על בית המשפט הבינלאומי?

אוסאמה סעדי: לא אכפת לכם?

אוסאמה סעדי: אני אומר לכם, תתכוננו לתביעות בבית המשפט בינלאומי ויש כבר הכנות.

אוסאמה סעדי: אנחנו נפגשנו עם בעלי הקרקעות, הקול שלהם מה?

אוסאמה סעדי: מי הם?

אוסאמה סעדי: בישיבה הקודמת אמרנו, 'תזמינו אותם, תשמעו אותם'.

אוסאמה סעדי: אמיר אומר, מה יישאר שם, חורבות, הריסות?

אוסאמה סעדי: חאג' מרים, בת 83, היא אמרה שהיא רוצה לבוא לפני שיבוא קיצה ותמות היא רוצה לרשום שהיא תהיה בקרקע שלה, שכבר עשרות שנים היא נאבקת ונלחמת, עד שהיא זכתה בפסק דין שיחזירו לה את הקרקע שלה.

אוסאמה סעדי: יש לה נסח טאבו, האנשים האלה כבר 20 שנה, לא חודש- חודשיים, 20 שנה נאבקים להחזרת הקרקעות שלהם.

אוסאמה סעדי: מוחמד פייסל ג'סר, כולנו נפגשנו איתם, הם מחכים ל-25 בחודש, למה אתם לא שומעים אותם?

אוסאמה סעדי: הקול שלהם פתאום נעלם, נדם, לא קיים.

אוסאמה סעדי: בעלי הקרקעות, נפצה אותם, תודה על הפיצוי.

אוסאמה סעדי: איך שהיא אמרה לי, חאג' מרים, 'טוז פיל מסארי תבעתיק יא סמוטריץ', אתם יודעים מה זה טוז, מצפצפת על הפיצוי, 125%.

אוסאמה סעדי: איך אתם מפקיעים קרקע בלי אפילו לתת זכות לבעל הקרקע להתנגד, להשיג, לערער.

אוסאמה סעדי: אומרים, זהו, קרקע, המפקד החליט שאנחנו מפקיעים את זה.

אוסאמה סעדי: מה זה זכות שימוש?

אוסאמה סעדי: בחיאת דינקום, אתם עובדים עלינו בעיניים?

אוסאמה סעדי: זו הפקעת זכות הבעלות.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר לכם, תעשו מה שאתם רוצים, אנחנו בסופו של יום הולכים לבג"צ ובג"צ יפסול את זה ולא יעזור לכם.

אוסאמה סעדי: וגם אם לא, יש בית משפט בינלאומי בהאג, שכבר קבע בגדר ההפרדה, יש החלטה שמדינת ישראל מאוד מאוד מפחדת מההחלטה הזאת, מאוד, ואני אומר לכם, ראש הממשלה מפחד ובצדק, שיתחיל לחפש לו עורכי דין טובים להגן עליו ועליכם בבית המשפט הבינלאומי בהאג.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, אתה רוצה שניתן קודם לממלכה?

ניסן סלומינסקי: הממלכה רוצה לומר?

ניסן סלומינסקי: תגידי את שמך לפרוטוקול.

<תהילה רוט שטרן: תהילה רוט, משרד המשפטים, מחלקת ייעוץ וחקיקה.

<תהילה רוט שטרן: לעמדת היועץ המשפטי לממשלה, בדומה להצעת החוק בנוסחה הקודם, יש מניעה משפטית בנוגע להסדר המוצע.

<תהילה רוט שטרן: אמנם בנוסח הנוכחי הושמט אותו סעיף שעוסק בפסקי דין, אבל ההיבט הזה היה אחד מאותם הנימוקים שעמדו ביסוד הקביעה של היועץ כי יש מניעה משפטית וכמובן שיתר הנימוקים עומדים בעינם אף ביחס לנוסח הנוכחי.

<תהילה רוט שטרן: הדברים נאמרו, אבל אני רק אחזור בקיצור, שההסדר המוצע בהצעת החוק עומד בסתירה לחובת המפקד הצבאי מכוח הדין הבינלאומי להגן על עניינה של האוכלוסייה המוגנת.

<תהילה רוט שטרן: חובת ההגנה על הקניין הוכרה אף על ידי בית המשפט העליון בשורה של פסקי דין כחובה יסודית מוגברת.

<תהילה רוט שטרן: העובדה שבשונה מהצעות מווריאציות קודמות יותר של הצעת החוק, הצעת החוק הנוכחי מדברת רק על הפקעת זכות השימוש וההחזקה, בשונה מהבעלות, לעמדת היועץ היא לא מאיינת את חומרת הפגיעה בקניינה של האוכלוסייה המוגנת ואותן הזכויות שמבקשים כאן להפקיע, הפגיעה מהווה הפקעה וכמובן שמדובר בזכויות שמהוות אגד משמעותי מזכות הבעלות.

<תהילה רוט שטרן: בנוסף, מנגנון ההסדר המוצע לא עומד באמות המידה שנקבעו בפסיקה ביחס להפקעת קרקע פרטית פלסטינית ביהודה ושומרון.

<תהילה רוט שטרן: מבין אמות המידה המרכזיות שנקבעו זה שההפקעה תיעשה בהתאם לדין המקומי ולצורך ציבורי והפסיקה לא הכירה בצורך שהוא לצורך התיישבות בלבד כצורך ציבורי ושההפקעה תעמוד בדרישת המידתיות.

<תהילה רוט שטרן: כל אותם הרכיבים, ההסדר המוצע בהצעת החוק לא עולה איתם בקנה אחד.

אורית סטרוק: אפשר לשאול למה?

ניסן סלומינסקי: לא, אורית, חכי, אנחנו שומעים אותה.

בצלאל סמוטריץ': ככה, כך אמרה - - -

ניסן סלומינסקי: אורית, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: כמו שביקשתי מאנשים אחרים - - -

אורית סטרוק: לא, אבל פה זו חוות דעת משפטית, ניסן, מה לא מידתי בלקחת קרקע - - -

ניסן סלומינסקי: אורית, תהיה לך עוד מעט זכות דיבור ואת תוכלי - - -

בצלאל סמוטריץ': כך נאמר ליועץ מסיני.

אורית סטרוק: זה לא זכות דיבור, אני רוצה להבין.

ניסן סלומינסקי: לא, אני מבקש.

אורית סטרוק: אתה לא רוצה להבין, ניסן?

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להבין הרבה דברים.

אורית סטרוק: מה לא מידתי בלקחת קרקע בור, להפקיע אותה בשביל משהו שקיים?

אורית סטרוק: מה לא מידתי?

ניסן סלומינסקי: אורית, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: תהיה לך זכות דיבור, תוכלי בתוך זה לשאול שאלות.

אורית סטרוק: ואז איך היא תענה לי?

אורית סטרוק: אתה תגיד לה שאני בזכות דיבור.

אורית סטרוק: זה לא מעניין אותך לדעת מה לא מידתי לדעת היועץ?

ניסן סלומינסקי: אורית, אבל אני מבקש.

אורית סטרוק: דבר כזה פשוט, שבכל מקום היה נחשב מידתי?

אורית סטרוק: זה הזוי, מה שהוא אומר.

ניסן סלומינסקי: אורית, אני מבקש.

אוסאמה סעדי: הזוי מה שאת אומרת, לא מה שאומר היועץ המשפטי - - -

ניסן סלומינסקי: מה את רוצה?

ניסן סלומינסקי: שאני אתחיל לקרוא לך גם?

אוסאמה סעדי: נהיית כבר מבינה יותר מהיועץ המשפטי לממשלה.

אורית סטרוק: כשהוא אומר דברים שטותיים כאלה אז - - -

אוסאמה סעדי: בטח, שטותיים.

אוסאמה סעדי: את מדברת דברי חוכמה, היועץ המשפטי מדבר שטויות.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אתם כבר מבינים יותר מהיועץ המשפטי לממשלה, את וכל - - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, בבקשה, ואורית, בבקשה, די.

אורית סטרוק: אני אמרתי, תהילה, אם בא לך תתייחסו.

אוסאמה סעדי: הזויים מי שאת נמצאת פה.

<תהילה רוט שטרן: ככל שיושב ראש הוועדה יבקש, אני אתייחס, כל עוד לא אני - - - ברור שמבחינה משפטית יש מענה לשאלה שנשאלה.

בצלאל סמוטריץ': אני אשמח לקבל אותה.

<תהילה רוט שטרן: בנוסף - - -

תמר זנדברג: מה, אני לא מבינה, למה אסור לגנוב?

תמר זנדברג: אני באמת לא מצליחה להבין - - -

בצלאל סמוטריץ': היא דיברה על מידתיות.

אורית סטרוק: לא, למה זה לא מידתי.

בצלאל סמוטריץ': היא דיברה על זה שההפקעה היא לא מידתית.

אורית סטרוק: תמר, אל תיתממי.

אורית סטרוק: למה זה לא מידתי לקחת קרקע בור, שלא היה עליה כלום - - -

ניסן סלומינסקי: אורית, די.

יעל גרמן: של אדם שאין לו זכות - - -

ניסן סלומינסקי: אני לא מבין, מה את רוצה עכשיו לעשות?

תמר זנדברג: ולהפקיע בשביל ליישב עליהן 40 משפחות, 40 איש?

תמר זנדברג: לא צורך ציבורי, לא אינטרס, לא כביש ולא כלום.

תמר זנדברג: מה?

יעל גרמן: להפקיע, יש זכויות קודם כל.

רויטל סויד: די, תתנהגו יפה, ילדים מגיעים.

יעל גרמן: בואו לא נקלקל את ההצגה.

יעל גרמן: יש להצגה הזו עוד שעתיים זמן, אז אסור לקלקל את זה.

ניסן סלומינסקי: יעל, יעל.

ניסן סלומינסקי: אפשר גם עד אור הבוקר.

<תהילה רוט שטרן: אני רק אשלים שבהקשר של מעבר לכך שצורך ציבורי לא יכול להיות לטובת ההתיישבות הישראלית בלבד, העובדה שתכלית ההסדר כולו היא הסדרה בדיעבד של בנייה בלתי חוקית ישראלית על קרקע פרטית אף היא בעלת משמעות לעניין הזה.

<תהילה רוט שטרן: בנוסף, התייחסנו לבעייתיות שמדובר בחקיקה של הכנסת שמבקשת לקבוע הסדרים ביחס למקרקעין ביהודה ושומרון, הסדרה בסוגיה הזאת צריכה להיעשות בצו של המפקד הצבאי, שהוא הריבון בשטח וככל שיחוקק צו כזה, הוא צריך להיעשות בהתאם להוראות הדין הבינלאומי.

<תהילה רוט שטרן: לעמדתנו ספק אם המפקד הצבאי בכלל יוכל להתקין צו בדומה להסדר שהוצע כאן מאחר והוא סותר את הדין הבינלאומי.

בצלאל סמוטריץ': אתם אומרים שההחלטה היא בתוקף?

ניסן סלומינסקי: לא, בצלאל.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, בצלאל.

ניסן סלומינסקי: תן לה לסיים את הדברים.

ניסן סלומינסקי: תרשום.

ניסן סלומינסקי: אי אפשר, אחרת זה לא - - - היא תגיד את הדברים, אחר כך, אתה עוד לא דיברת, יש לך עוד זכות דיבור.

<תהילה רוט שטרן: בנוסף הודגשו על ידינו ההשלכות שיכולות להיות לקידום אותה חקיקה בזירה הבינלאומית בכלל וגם בהקשרים המשפטיים של - - -

יעל גרמן: ועל כך אני מבקשת לקבל חוות דעת מהגורמים המתאימים שהם במשרד החוץ ומשרד הביטחון.

יעל גרמן: אני עומדת על כך שאנחנו נקבל את זה לפני הקריאה הראשונה.

יעל גרמן: זו זכותנו כחברי ועדה לשמוע את ההשלכות שעליהם מדבר היועץ המשפטי לממשלה מספר פעמים.

ניסן סלומינסקי: יעל, אמרת את זה כבר ארבע וחמש פעמים.

יעל גרמן: אנחנו צריכים לדעת, גם אתה צריך לדעת את ההשלכות האלה.

נחמן שי: גם היועץ לביטחון לאומי, אני מבקש, הוא אמור לעשות אינטגרציה של כל הגורמים.

נחמן שי: כמו שהוא מגיש לממשלה, שיגיש לנו.

ניסן סלומינסקי: תהילה, תודה רבה.

יעל גרמן: הוועדה צריכה לדעת מה הסיכון שהמדינה עומדת בפניו עם העברת החוק הזה.

אוסאמה סעדי: אפשר לקבל חוות דעת של - - -

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע.

תמר זנדברג: זו ועדה משותפת?

אוסאמה סעדי: אפשר?

ניסן סלומינסקי: אם ירצו ייתנו לכם.

אוסאמה סעדי: נשאל.

אוסאמה סעדי: אז אני שואל, יש משהו כתוב?

יעל גרמן: אנחנו מבקשים כתוב כמו בפעם הקודמת.

<תהילה רוט שטרן: אין לי כאן, אני אוכל להעביר לוועדה.

אוסאמה סעדי: אז אנחנו מבקשים לקבל את זה.

נחמן שי: זה חשוב.

אוסאמה סעדי: בטח שזה חשוב.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, אחרון חברי הכנסת, אני רואה, שלא דיבר זה בצלאל.

תמר זנדברג: יש פה מישהו מוועדת החוץ והביטחון?

ניסן סלומינסקי: מאחר שהצטרפו אלינו, רק לברך את הסטודנטים - - -

תמר זנדברג: או שהעובדה שזה ועדה משותפת זה מס שפתיים - - -

אוסאמה סעדי: זה רק ועדת חוקה, מה זה?

נחמן שי: למה אתה אומר?

נחמן שי: אני חבר ועדה.

תמר זנדברג: אתה חבר ועדת חוץ וביטחון?

ניסן סלומינסקי: היו כאן והלכו ויצאו.

תמר זנדברג: לא, אבל אתה בוועדה המשותפת, מטעם ועדת חוץ וביטחון?

נחמן שי: כן.

תמר זנדברג: כל הכבוד, יש לנו אחד.

אוסאמה סעדי: חשבתי שוועדת חוץ וביטחון מחרימה את ועדת חוקה.

ניסן סלומינסקי: תמר, אוסאמה.

ניסן סלומינסקי: שי נמצא פה, הוא מוועדת חוץ וביטחון.

תמר זנדברג: כן, כן - - -

ניסן סלומינסקי: רק לברך את הסטודנטים מכל הארץ, שעוברים הכשרה פרלמנטרית של תנועת ישראלים.

ניסן סלומינסקי: ברוכים הבאים.

ניסן סלומינסקי: איך אומרים?

ניסן סלומינסקי: תחוו גם קטע דמוקרטי - - -

תמר זנדברג: תחוו את הכנסת מכשירה גניבה בפעולה.

ניסן סלומינסקי: זה לא פשוט ו - - - בסדר.

תמר זנדברג: באופן דמוקרטי כמובן.

ניסן סלומינסקי: תמר.

ניסן סלומינסקי: בצלאל.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני יושב הראש.

בצלאל סמוטריץ': לא יותר מחצי שעה.

ניסן סלומינסקי: לא, אני מבקש.

בצלאל סמוטריץ': לא, כמה דקות, הכי קצר בעולם.

בצלאל סמוטריץ': אני אתחיל באמירה אחת רצינית או צינית, כל אחד יחליט איך הוא רוצה לקחת אותה, אבל אני אומר כמה משפטים חשובים לגופו של עניין.

בצלאל סמוטריץ': אני שומע פה את הדאגה הכנה של חבריי לאנשי עמונה, שאנחנו הפקרנו ובגדנו וכו' וכו'.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להזכיר שבהרכב הקואליציוני הנוכחי חסרה לנו אצבע אחת בלבד, אדוני היושב ראש, כדי להצליח להעביר את החוק במתכונתו הקודמת, עם סעיף הרטרו, מה שאתם מגדירים.

אוסאמה סעדי: אל תעשה את זה לבני בגין, אתה ממשיך להסית נגד בני בגין.

אוסאמה סעדי: אל תעשה את זה.

תמר זנדברג: רגע, אצבע אחת ל - - -

אוסאמה סעדי: עוד פעם אתה מאשים את בני בגין?

ניסן סלומינסקי: אוסאמה.

אוסאמה סעדי: די, די.

אוסאמה סעדי: אתה צריך להגן עליו, לא אני.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מה הוא אמר, בינתיים הוא לא אמר שום דבר.

אוסאמה סעדי: זה הסתה לרצח נגד בני בגין.

אוסאמה סעדי: אני אומר לך.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, צילמו אותך, זה בסדר.

אוסאמה סעדי: מה זה צילמו אותי?

אוסאמה סעדי: הוא מאשים את בני בגין - - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אתה רוצה שאני אתחיל לקרוא, אתה רוצה שאני אכניס אותך לנושא של קריאות?

אוסאמה סעדי: הוא מאשים את בני בגין שהוא הולך לפנות את עמונה.

אוסאמה סעדי: נו באמת.

ניסן סלומינסקי: די, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אני יודע - - -

אוסאמה סעדי: די, תפסיק את זה, סמוטריץ.

ניסן סלומינסקי: די, אוסאמה, דיברו כאן דברים לא פשוטים, גם מהצד האחר.

אוסאמה סעדי: לא, זו הסתה.

אוסאמה סעדי: זו הסתה אישית - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא, לא, אוסאמה - - -

יעל גרמן: ודאי שזאת הסתה.

אוסאמה סעדי: זו הסתה אישית נגד בני בגין.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה - - -

אוסאמה סעדי: אתה ממשיך בזה, גם אתמול, גם עכשיו, ועכשיו הוא מאשים אותו במפורש - - -

יעל גרמן: ויקרה לו משהו כולם יתפלאו איך זה קרה?

יעל גרמן: אף אחד לא הסית.

אוסאמה סעדי: אלמלא בגין, די.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: בצלאל.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר כרגע, בהנחה שעל הסעיף הזה 'כולנו' היו נמנעים אז אנחנו עם 56 מול 54, בני בגין מתנגד, 55 מול 55, מספיק שאחד מהאופוזיציה יימנע ואנחנו נוכל להעביר את החוק עם סעיף עמונה ולדאוג לאנשי עמונה שכל האופוזיציה כל כך דואגת להם.

בצלאל סמוטריץ': אז מי שדואג לעמונה, תימנעו בחוק - - -

רויטל סויד: אבל אתה יודע שזה לא היה עומד במבחן בג"צ, אתה יודע שלא הייתה לכם כוונה לקדם את זה ב - - -

תמר זנדברג: - - - שיטה חדשה לרוב.

ניסן סלומינסקי: לא, רק רגע.

אוסאמה סעדי: אתה דמגוג, אתה דמגוג.

אוסאמה סעדי: דמגוג אחד גדול.

רויטל סויד: לכאורה אצבע אחת, אתה יודע שזה לא היה עובר.

ניסן סלומינסקי: אתם רוצים שאני אסיים את הדיון וזהו?

אוסאמה סעדי: כן.

רויטל סויד: תסיים את הדיון, זה מה שאתה רוצה.

ניסן סלומינסקי: לא, אם אתם לא מסוגלים - - -

יעל גרמן: כל הטיעון הזה הוא מזויף, אז תעשה מה שאתה רוצה.

ניסן סלומינסקי: נתת נאום שלם, אוסאמה, להעביר את החוק, כשהוא בכלל לא דיבר על הדבר הזה בכלל.

ניסן סלומינסקי: הוא דיבר על משהו אחר לחלוטין.

יעל גרמן: אז תסביר לנו על איזה חוק אנחנו מדברים, האם סמוטריץ מדבר על החוק הזה או חוק אחר?

ניסן סלומינסקי: אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: די, כל אחד מכם דיבר דברים לא פשוטים - - -

אוסאמה סעדי: לא, אני מבקש, אתה היית צריך להגן על כבודו של חבר כנסת - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אוסאמה, הוא לא דיבר על זה בכלל.

אוסאמה סעדי: לא, הוא דיבר - - -

ניסן סלומינסקי: לא, הוא דיבר עליכם.

אוסאמה סעדי: דבר איתו.

ניסן סלומינסקי: על אותם אלה שדואגים לעמונה, למה לא נמנעתם כדי להעביר את זה?

אוסאמה סעדי: אז הוא לא היה מדבר על חבר כנסת אחד, על קול אחד.

ניסן סלומינסקי: הוא אמר שמספיק אחד - - - מי שדיבר פה, כל כך כואב לו על עמונה, אותו אחד, הוא היה נמנע והיה אפשר להעביר את זה.

ניסן סלומינסקי: על זה הוא דיבר.

יעל גרמן: על איזה חוק אנחנו מדברים?

יעל גרמן: אומר סמוטריץ כרגע שיש עוד אפשרות להעביר חוק אחר?

יעל גרמן: האם אנחנו נראה עוד חוק, שלישי?

ניסן סלומינסקי: אבל אני אומר עוד פעם, די, בצלאל, אני לא רוצה להתחיל להסביר.

ניסן סלומינסקי: אני אומר עוד פעם, כל אחד מהדוברים קודם דיבר, אני מניח שהוא אמר את תפיסת עולמו, הוא דיבר דברים שקשה מאוד לשמוע, אני אומר שוב, לכל אחד, ודרשנו מכל אחד לשמוע את הדברים עד הסוף, לא להתערב, כדי שכל אחד יוכל להביע את עמדתו.

ניסן סלומינסקי: זו הדמוקרטיה, גם אם היא כואבת לי, אם אני חושב הפוך ממנו, או אם אני יכול לסתור כל מילה שהוא אומר, שמעתי בשקט.

ניסן סלומינסקי: עכשיו תהיו מספיק חזקים כדי לשמוע גם דעה אחרת שהוא רוצה לומר.

יעל גרמן: אנחנו שומעים אותו כל הזמן - - -

ניסן סלומינסקי: לא, יעל, אל תעני לי.

יעל גרמן: רק תסביר לי על איזה חוק אנחנו מדברים, כי יש לי את הרושם שהוא כרגע לא מדבר על החוק הזה שאנחנו דנים בו.

ניסן סלומינסקי: יעל, אני מבקש, את לא נתת לו לדבר, אז תני לו לדבר.

ניסן סלומינסקי: תני לו לדבר ואחרי שהוא יגמור לדבר, אם לא תביני אז תשאלי את השאלות.

ניסן סלומינסקי: טוב, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני היושב ראש.

בצלאל סמוטריץ': אני מתנצל שאני צרוד מרבע השעה צעקות של אתמול פה מול כל המליאה.

בצלאל סמוטריץ': אמרו כאן נכון חברי כנסת מהאופוזיציה, אדוני יושב הראש, החוק הזה הוא חוק מדיני.

בצלאל סמוטריץ': זה נכון, התשתית שהוא נשען עליה, השינוי המשמעותי שהחוק הזה עושה הוא שינוי מדיני ולכן, בצדק, האופוזיציה מתנגדת לו.

בצלאל סמוטריץ': במדינת ישראל יש ימין ויש שמאל, יש מי שרוצה להקים מדינה פלסטינית ביהודה ושומרון, יש מי שחושב שזה שטח כבוש, יש מי שחושב שההתיישבות לא לגיטימית, ויש, ברוך ה', ממשלת ימין במדינת ישראל שחושבת אחרת, שמתייחסת אל השטח לא כאל שטח כבוש, ברמה המדינית, קודם כל, אני מזכיר שהדיאגנוזות המשפטיות נשענות, תמיד אגב, אבחנה משפטית נשענת על תשתית עובדתית.

בצלאל סמוטריץ': אז קודם כל, נכון, החוק הזה נשען על תשתית עובדתית, שמתייחסת ליהודה ושומרון לא כאל שטחים כבושים.

בצלאל סמוטריץ': אני לא נכנס עכשיו לכל הדיונים, באמת שעות שעות של דיונים שהיו כאן בחוק הקודם, עוד רגע נדבר על היחס בין הדיונים האלה.

בצלאל סמוטריץ': אז החוק הזה מתייחס אל השטח לא כאל שטח כבוש והוא מתייחס אל ההתיישבות כלגיטימית והוא מתייחס אל התושבים כתושבי האזור - - -

תמר זנדברג: אלא, איזה שטח?

תמר זנדברג: איזה שטח?

ניסן סלומינסקי: תמר, בבקשה.

תמר זנדברג: מה?

תמר זנדברג: איזה שטח?

ניסן סלומינסקי: שתהיה לך את הגבורה לשמוע פעם דעה הפוכה מדעתך.

תמר זנדברג: איזה שטח?

תמר זנדברג: מה זה?

ניסן סלומינסקי: אני אומר לך עוד פעם, תמר, זה ממש לא מכובד.

תמר זנדברג: מה זה?

תמר זנדברג: שטח בשווייץ?

ניסן סלומינסקי: אין לך את היכולת לשמוע פעם דעה הפוכה מדעתך.

ניסן סלומינסקי: לא יעלה על הדעת, מה זה?

תמר זנדברג: אנחנו קודם כל מדברים על עובדות.

ניסן סלומינסקי: עשי לי טובה, תשמעי אותו.

ניסן סלומינסקי: כל אחד דיבר פה דברים - - -

תמר זנדברג: איזה שטח?

ניסן סלומינסקי: תמר, את עונה לי - - -

תמר זנדברג: זו שאלה פשוטה, במקום הדיון המיותר הזה זו תשובה נורא פשוטה.

ניסן סלומינסקי: תמר, קריאה ראשונה.

ניסן סלומינסקי: פעם ראשונה.

ניסן סלומינסקי: את רוצה ככה, פעם ראשונה, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: באמת נו, אני לא מצליח להבין, תתאפקי, תשמעי פעם דעה הפוכה, שתהיה לך את הגבורה לעשות את זה.

תמר זנדברג: זה לא דעה, זה עובדה.

ניסן סלומינסקי: שיהיה לך את הגבורה לשמוע גם משהו הפוך מדעתך.

ניסן סלומינסקי: אני שמעתי אותך עד הסוף, הפוך לגמרי מדעתי, שמעתי את אוסאמה - - -

תמר זנדברג: אתה גיבור גדול שכובש את יצרו.

ניסן סלומינסקי: תהיי גם את.

תמר זנדברג: אני שואלת איזה שטח.

ניסן סלומינסקי: לא, אם את שואלת - - -

תמר זנדברג: איזה שטח?

תמר זנדברג: השאלה - - -

ניסן סלומינסקי: את כבר בקריאה ראשונה ואת לא מסוגלת.

תמר זנדברג: אתה יכול לקרוא לי גם ארבע פעמים, זה לא איום.

תמר זנדברג: תעשה מה שאתה חושב.

ניסן סלומינסקי: בסדר, נו.

ניסן סלומינסקי: לא, זה לא מכובד מבחינתך.

תמר זנדברג: אני לא באתי להיות מכובדת, עם כל הכבוד.

ניסן סלומינסקי: לא, אם באת להפריע, אז תגידי מראש.

תמר זנדברג: לא באתי להפריע, כל הדיון הזה כבר - - - זו שאלה עובדתית, הבהרה, מה?

ניסן סלומינסקי: אוקיי, בצלאל, תמשיך.

בצלאל סמוטריץ': החוק הזה אכן מגדיר, שוב כמדיניות של הכנסת, לממשלה, יש לה רוב בכנסת, שההתיישבות ביהודה ושומרון היא אינטרס ציבורי.

בצלאל סמוטריץ': כן, השלם גדול מסך חלקיו, יישוב גדול בהרבה מסך הבתים הפרטיים שבו ואכן להסדיר את היישובים הללו זהו צורך ציבורי, זה צורך אידיאולוגי, זה צורך ציוני, זה צורך ביטחוני, זה גם צורך אנושי והומניטרי, וזה גם דבר שאנחנו לא מתעלמים ממנו בהינתן שאנשים תמי לב נשלחו על ידי המדינה אל המקומות האלה והמדינה מחויבת להסדיר אותם.

בצלאל סמוטריץ': כל אלה אמירות של מדיניות ומהסיבה הזאת חבריי, חברי הכנסת, שמוטרדים מאוד מהחשש שהחוק הזה ייפסל בבג"צ, מהסיבה הזו אני מעריך ומקווה שהחוק הזה לא ייפסל בבג"צ, כיוון שאני מתקשה לראות, אפילו את הבג"צ שלנו, שהוא מאוד מאוד אקטיביסטי, אני כמובן נזהר במילותיי, אני מתקשה מאוד לראות אותו - - -

יעל גרמן: הבג"צ הוא אקטיביסטי?

ניסן סלומינסקי: יעל, זכותו.

יעל גרמן: הנשיאה - - -

ניסן סלומינסקי: יעל, בבקשה, הוא יכול לחשוב כך ואת תחשבי הפוך.

יעל גרמן: לא, אבל הוא אמר אקטיביסטי.

ניסן סלומינסקי: אנחנו ילדים בגן?

ניסן סלומינסקי: באמת, נו.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מדבר אפילו על בית המשפט הישן, של שמגר או קודמיו.

בצלאל סמוטריץ': אפילו בית המשפט שלנו מאוד יתקשה, או להערכתי לא יוכל להרשות לעצמו, בצדק, להתערב בחוק שהוא חוק מדיני בראש ובראשונה, הנגזרות, ההשלכות, המישור המשפטי רוכב כאן על מצג, על תשתית מדינית מאוד מאוד מובהקת.

אוסאמה סעדי: מה עם העובדות?

אוסאמה סעדי: אין עובדות בשטח?

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, עשה לי טובה.

אוסאמה סעדי: אין עובדות של עשרות שנים?

אוסאמה סעדי: אין הלכה פסוקה, של עשרות שנים?

אוסאמה סעדי: אתה בטוח שבית המשפט יפסול את זה, הוא חושב שלא, מה קרה?

אוסאמה סעדי: אני לא מצליח להבין את זה.

רויטל סויד: היועץ המשפטי לממשלה אומר שזה - - - איך זה לא ייפסל?

ניסן סלומינסקי: אז בסדר, אז הם חושבים שלא.

ניסן סלומינסקי: אז יגיע לשם ונראה.

ניסן סלומינסקי: הוא חושב אחרת, מה?

תמר זנדברג: היועץ המשפטי - - - להגן על החוק בבג"צ.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו כמובן סבורים, כפי שאני חושב שהדברים עלו כאן באריכות מאוד רבה, בשעות הרבות של הדיונים בגרסה הקודמת של החוק, שהחוק הזה הוא חוקתי והוא עומד בסטנדרטים, גם של המשפט הישראלי הפנימי, גם החוקתי וגם דיני הקניין וגם של המשפט הבינלאומי, אבל הדברים נכונים שבעתיים, כפי שאמרתי, על רקע אותה התפיסה המדינית שעומדת ביסוד החוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': ככל שבית המשפט ירצה להתערב בו, הוא יהיה חייב לבחון אותו על בסיס אותן הנחות יסוד מדיניות, מכיוון שאת המדיניות, כל עוד אנחנו עדיין דמוקרטיה, קובעת הרשות המבצעת, הרשות המחוקקת.

בצלאל סמוטריץ': הממשלה והכנסת קובעות את המדיניות בהקשרים המדיניים.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לומר ולבקש והייתי שמח גם לקבל אישוש לעניין הזה מהיועץ המשפטי של הוועדה, שכלל הדיונים וחוות הדעת שהונחו על שולחנה של הוועדה הנכבדה הזו במנדט הקודם, במינויה הקודם, כאשר היא דנה בהצעת החוק בגרסתה הקודמת, יהיו חלק מן הדיונים בחוק הזה וכל מה שנאמר שם, למעט מה שאנחנו משנים פה עכשיו, יהיה כמובן רלוונטי לכאן.

בצלאל סמוטריץ': הרי לא נעשה עכשיו דיון מחדש, נביא את כל המומחים מחדש, אני גם לא מצפה שאדוני או עורך דין איל ינון יבוא ויציג מחדש - - -

אוסאמה סעדי: למה לא?

בצלאל סמוטריץ': אני רק מבקש להפנות לכל הדיונים ההם ולראות בהם חלק מן הדיון הזה, זה כמובן חשוב מאוד.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להדגיש הדגשה אחת שנוגעת לנוסח הזה.

בצלאל סמוטריץ': איל אמר לי שזה בסדר.

ניסן סלומינסקי: לא, עשה לי טובה.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, אתה עכשיו בזכות דיבור, אל תתחיל דו שיח.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש להדגיש, בהקשר לשינוי שהוצג כאן בראשית הדיון של הגרסה הזו, שלפחות מבחינתי אין בו בשום פנים ואופן הודאה בכך שהכנסת איננה מוסמכת לחוקק חוק שמבטל פסקי דין דה פקטו.

בצלאל סמוטריץ': נדמה לי שגם היועץ המשפטי, גם של הוועדה וגם של הכנסת, אמר שזה חריג, אבל זה לא שהכנסת איננה מוסמכת.

בצלאל סמוטריץ': אז הכנסת מוסמכת גם מוסמכת ובראייתי זה היה הדבר הנכון והצודק והמוסרי שהיה מביא לתוצאה הכי צודקת גם בהקשר הזה, אבל בסדר, מסיבות פוליטיות, של רוב קואליציוני, מה לעשות, ככה החיים - - -

יעל גרמן: בצלאל, אני באמת רוצה להקשיב לכל מילה ודעתי הוסחה, אתה יכול לחזור על המשפט האחרון?

בצלאל סמוטריץ': כן, אני רוצה להבהיר שהעובדה שאנחנו נאלצים בגרסה הזו של החוק לבטל את התחולה הרטרואקטיבית, אני לא מוכן להגדרה הזאת, התחולה היא אקטיבית, לא חשוב, היו על זה דיונים ארוכים, אבל העובדה שאנחנו נאלצים כרגע לקבוע שהחוק לא יחול על צווים שיש כנגדם פסקי דין סופיים של בג"צ, אנחנו עושים את זה כמובן כתוצאה מאילוץ קואליציוני, כי מה לעשות, אנחנו צריכים להגיע לרוב ובשביל רוב צריך להגיע להבנות ופשרות, אבל שיהיה ברור שאין בכך משום הודאה בכך שהכנסת איננה מוסמכת לחוקק חוק כזה.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שהיא מוסמכת גם מוסמכת, אני חושב שבמקרה הזה זה היה הדבר הנכון והצודק שהיה מביא לתוצאה הנכונה והצודקת.

בצלאל סמוטריץ': אמירה אחרונה שאני רוצה להבהיר, תכליתו של החוק איננה, אני אומר את זה בצורה מפורשת, איננה רק הסדרה רטרואקטיבית, במובן הזה שתכליתו איננה להלבין בנייה לא חוקית, תכליתו לפתח את ההתיישבות, תכליתו לתקן עוול או למנוע עוול שהיה נוצר לאנשים שנשלחו על ידי המדינה והמדינה לוקחת אחריות על העובדה שהם נשלחו לשם וגם אם נעשו טעויות על ידי המדינה ובטעות היישובים הללו הוקמו על קרקעות שאינן אדמות מדינה, בוודאי שלא התושבים הם אלה שצריכים לשלם את המחיר.

בצלאל סמוטריץ': זה לא פרס לעבריינים, לא יוצא כאן חוטא נשכר, להיפך, התפיסה שעומדת גם ביסוד דוח ששון וגם ביסוד דוח לוי, אגב, שני דוחות משני הצדדים של המתרס לכאורה, שניהם במסד העובדתי אינם חלוקים על זה שהמדינה, על זרועותיה השונות, הייתה מעורבת עד מעל לראש בהקמה של היישובים הללו והדבר הזה יצר מצגים ועל המצגים האלה התושבים הסתמכו וכו' וכו' וכו' וכו'.

בצלאל סמוטריץ': אז יש כאן לקיחת אחריות של המדינה על תקלות שנעשו כלפי האזרחים שלה, כלפי התושבים שלה, במחשבה שכך נכון לתקן את הטעויות האלה, כפי שאמרו כאן חבריי, אמיר אוחנה ואחרים, לפניי, והתכלית היא לפתח את ההתיישבות, כן, זו תכלית מדיניות ופוליטית, שהממשלה הימנית הזו אכן רוצה את התכלית הזו והיא עומדת ביסודו של החוק הזה והדברים האלה חייבים להיאמר.

בצלאל סמוטריץ': אני רק מביע תמיהה, לסיום, במשפט האחרון, יש לי המון תמיהות על חוות הדעת של הייעוץ המשפטי לממשלה שהוקראה כאן, אבל התמיהה הבסיסית היא, אם הבנתי נכון אז החוק לכאורה לא יהיה תקף בכלל והאלוף יצטרך לחוקק מכוחות צו ואת זה האלוף לא יוכל לעשות.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מצליח להבין את האמירה הזאת, אני רוצה להזכיר לכולם שהכנסת החילה את המשפט והשיפוט של מדינת ישראל ברמת הגולן, למרות שרמת הגולן לא סופחה מדינית.

בצלאל סמוטריץ': אם הכנסת לא מוסמכת - - -

נחמן שי: יצא המרצע מהשק.

בצלאל סמוטריץ': לא, אבל זה לא מרצע, נחמן.

אוסאמה סעדי: זה נרשם לפרוטוקול.

בצלאל סמוטריץ': המרצע הזה איננו מכוסה בשום שק אז לא צריך להוציא אותו מהשק.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי שהחוק הזה הוא חוק מדיני, נכון, אני רק טוען כלפי האמירה הכביכול משפטית, שבעיניי היא הכי פוליטית בעולם שנאמרה פה, אם הכנסת לא מוסמכת לחוקק את החוק הזה ולהחיל אותו דה פקטו, לפעול על פיו ביהודה ושומרון, אז היא גם לא מוסמכת לחוקק ברמת הגולן וגם רמת הגולן היום זה שטח הפקר שלא ברור איזה דין חל בו בכלל.

בצלאל סמוטריץ': הכנסת הייתה מוסמכת לחוקק ברמת הגולן, למרות שהוא מחוץ לשטחה הריבוני של ישראל מבחינה מדינית - - -

תמר זנדברג: זה לא נכון.

בצלאל סמוטריץ': לכן היא מוסמכת לחוקק גם ביהודה ושומרון.

בצלאל סמוטריץ': הדברים נאמרו באריכות רבה מאוד בדיונים הקודמים, זה רק קפץ לי עכשיו אז ראיתי לנכון להעיר על העניין.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: טוב.

ניסן סלומינסקי: שולי - - -

יעל גרמן: שתקתי, כמו שביקשת, מבקשת להעיר.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך, רק שולי עוד לא דיברה בכלל, אני אתן לה, רק בקצרה, ואז אולי אם יש נוספים שירצו לדבר ואני אעשה סיבוב שני קצר, אם תרצו.

שולי מועלם-רפאלי: אני אתחיל מזה ששמעתי שנשאל פה איך אנחנו מפקירים את גבעת עמל ואיך אנחנו מטפלים רק ביהודה ושומרון או רק בעמונה ולא בגבעת עמל, אז רק להזכיר ששני חברי הכנסת היחידים שמטפלים בגבעת עמל זה חבר הכנסת דב חנין ואנוכי וחבר הכנסת אילן גילאון, סליחה - - -

תמר זנדברג: איפה הפרישה מהממשלה על זה שאין הסדרה לגבעת עמל?

ניסן סלומינסקי: לא, לא, תמר.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא מתווכחת איתך - - -

תמר זנדברג: עם כל הכבוד - - -

שולי מועלם-רפאלי: חברת הכנסת זנדברג - - -

ניסן סלומינסקי: לא, שולי, אל תנסי להתווכח.

ניסן סלומינסקי: תמר, את בקריאה ראשונה.

תמר זנדברג: איפה המשבר הקואליציוני?

תמר זנדברג: איפה הישיבות אצל ראש הממשלה עד אמצע הלילה?

שולי מועלם-רפאלי: שלושת חברי הכנסת היחידים שמטפלים - - -

תמר זנדברג: מה זה, איפה ואיפה?

שולי מועלם-רפאלי: שמטפלים בגבעת עמל ומשקיעים בזה לילות כימים, עם שלושת ה - - -

תמר זנדברג: איזה לילות כימים?

תמר זנדברג: על מה את מדברת?

ניסן סלומינסקי: תמר, את - - - טוב, תמר - - -

שולי מועלם-רפאלי: הם חבר הכנסת דב חנין, חבר הכנסת אילן גילאון וחברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.

תמר זנדברג: שולי, תתעוררי, תצאי מהשטחים, תבואי לתל אביב, שאתם כל כך אוהבים להשמיץ אותה - - - את הפינויים בגבעת עמל, על מה את מדברת?

ניסן סלומינסקי: תמר.

ניסן סלומינסקי: פעם שנייה.

תמר זנדברג: איפה האיום שאת מצייצת בטוויטר שאנחנו מתכוונים לא להצביע לתקציב אם לא - - - בגבעת עמל.

ניסן סלומינסקי: תמר, את בפעם שנייה.

תמר זנדברג: מה, על מי את עובדת פה?

ניסן סלומינסקי: תמר, את בפעם שנייה.

ניסן סלומינסקי: כן, שולי.

שולי מועלם-רפאלי: יש איזה קטע שבניסיון לשפוך את כל התינוק והנהי והבכי, פשוט להתעלם מהכול.

שולי מועלם-רפאלי: איך חבר הכנסת שטרן אמר?

שולי מועלם-רפאלי: או שאת בעמונה או שאת עם התינוקות האתיופיים שמלים אותם בצורה לא תקינה.

שולי מועלם-רפאלי: חברת הכנסת זנדברג אומרת את מה שהיא אומרת, אחרים את מה שהם אומרים.

שולי מועלם-רפאלי: חברים, מעולם לא הסתרנו את עמדתנו ביחס לחשיבות ההתיישבות היהודית ביהודה ושומרון - - -

תמר זנדברג: יש שווים ויש שווים יותר, נכון?

תמר זנדברג: האתיופים שווים, גבעת עמל שווים, אבל עמונה, על זה מפרקים ממשלה.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להגיד ארבעה דברים קצרים על החוק הזה שהם בעיניי במהות.

שולי מועלם-רפאלי: החוק הזה עושה את המהפכה האמיתית ומחזיר את השיח על ההתיישבות היהודית ביהודה ושומרון למקום שבו הוא צריך להיות, בכנסת ובממשלה, לא בשדה המשפטי.

שולי מועלם-רפאלי: אין מקום לדיונים הבלתי נגמרים והבלתי נתפסים והתביעות הבלתי אפשריות של ארגוני שמאל קיצוני, שמצאו דרך מעניינת, לא דמוקרטית, אבל מעניינת, לגרום לדה לגיטימציה של ההתיישבות היהודית ביהודה ושומרון.

תמר זנדברג: רק הגניבה שלכם היא דמוקרטית, שום דבר לא דמוקרטי חוץ מהגזל שלכם.

שולי מועלם-רפאלי: אז קודם כל זה המקום לנהל את השיח, בכנסת, בממשלה.

שולי מועלם-רפאלי: פעם אחרי פעם נבחרת פה ממשלה עם אג'נדה, מעולם לא הסתרנו אותה.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שיש שינוי דרמטי נוסף וזה שסוף סוף רואים בתושבים היהודיים ביהודה ושומרון אזרחי האזור.

שולי מועלם-רפאלי: הודו לה' כי טוב, כי כל אבירי זכויות האדם יוכלו מעתה לדאוג גם לתושבים היהודים ביהודה ושומרון ולא רק לתושבים שאינם יהודים.

אוסאמה סעדי: אזרחי מה?

אוסאמה סעדי: אזרחי האזור?

אוסאמה סעדי: אמרת אזרחי האזור.

שולי מועלם-רפאלי: תושבי האזור.

שולי מועלם-רפאלי: לא, לא, אמרתי תושבי האזור.

אוסאמה סעדי: רשום, רשום.

שולי מועלם-רפאלי: בסדר, תשמע, חבר הכנסת סעדי, במשחק אנחנו - - -

ניסן סלומינסקי: שולי, את לא עונה למישהו.

אוסאמה סעדי: אמרת אזרחי האזור, זה בסדר.

שולי מועלם-רפאלי: המדינה היא זאת שאחראית בעקבות החוק הזה להסדיר את ההתיישבות היהודית ביהודה ושומרון.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא עסק פרטי של אף אחד, אנשים הלכו לגור שמה - - - כן, כמובן, גם לתל אביב לא שלחו אותם, לא שלחו אף אחד לשום מקום, איך שהוא מתוך עצמו נהייתה ברוך ה' התיישבות של מעל 400,000 יהודים ביהודה ושומרון, הודו לה' כי טוב.

שולי מועלם-רפאלי: יש כאלה שיש להם קושי עם זה, אנחנו רואים בזה נס גדול והתפקיד שלנו כאן, בכנסת ובממשלה, זה לדאוג להסדרה של ההתיישבות היהודית ביהודה ושומרון כשהמטרה היא לא רק טיפול רטרואקטיבי, טוב, בואו נראה מה עושים, בואו נראה איך זה.

שולי מועלם-רפאלי: לא, אנשים רוצים לחיות, לגור, להתפתח ביהודה ושומרון ואני חושבת שכל הניסיון לדבר דרך החוק הזה על האם אנחנו פוגעים בבית משפט, או לא פוגעים בבית משפט, האם אנחנו עושים את זה בדרך הזאת או לא בדרך הזאת, נעשו פה בממשלות אחרות דברים הרבה יותר חמורים מאשר החוק הזה, לעניות דעתכם כמובן, לדעתנו החוק הזה הוא מצוין ואין בו שום דבר חמור, וראה זה פלא - - -

תמר זנדברג: ברור, כי גנבו מערבים - - - ליהודים - - - בזה אין אף פעם בעיה.

שולי מועלם-רפאלי: ראה זה פלא, כשקנו שני שרים בממשלה במיצובישי, חשבתם שזה בסדר כי זה שירת את האג'נדה שלכם.

שולי מועלם-רפאלי: אתם לא מתרגלים לשינוי.

תמר זנדברג: כשרצחו ראש ממשלה מה אתם חשבתם?

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו חשבנו שזה נורא ואיום, נורא ואיום.

שולי מועלם-רפאלי: ולא תצליחי להגיד את הדבר הזה.

שולי מועלם-רפאלי: את לא תגידי את הדבר הזה.

תמר זנדברג: אני אצליח להגיד מה שאני רוצה.

שולי מועלם-רפאלי: לא יצליח לך.

שולי מועלם-רפאלי: רצח של ראש ממשלה במדינת ישראל הוא דבר איום ונורא ו-21 שנה אחרי תצאו מהסרט הזה, נגמרה התקופה שבה אתם אמרתם 'את רצחת ואנחנו שתקנו'.

שולי מועלם-רפאלי: די עם זה.

שולי מועלם-רפאלי: אף אחד מאיתנו לא רצח, מי שרצח יושב בבית הסוהר ומשלם על זה מחיר שראוי היה שישלם ולא ישוחרר לעולם, על ההרס של מדינת ישראל אחרי אלפיים שנות גלות.

תמר זנדברג: לדבר על - - - אתם הסתתם - - -

ניסן סלומינסקי: אתם רוצים - - -

שולי מועלם-רפאלי: אני ממשיכה, אני מסיימת, אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שמעולם לא הסתרנו, לפחות אני, כמי שהגישה את החוק, שדרך המלך להסדרת ההתיישבות היא חוק ההסדרה.

שולי מועלם-רפאלי: אמרנו לאורך כל הדרך שיהיו מתווים נוספים שאותם נקדם, מעולם לא הסתרנו את הרצון הסופי שלנו, להחיל את הריבונות הישראלית ביהודה ושומרון.

שולי מועלם-רפאלי: לא זאת הדרך, חבריי וחברותיי הדאוגים, כשיהיה כוח פוליטי להחיל את הריבונות הישראלית על יהודה ושומרון נתקדם בעזרת ה' גם בצעד הזה.

שולי מועלם-רפאלי: בשלב הזה אנחנו מסדירים את ההתיישבות היהודית ביהודה ושומרון ומדינת ישראל וכנסת כנסת וממשלת ישראל אומרת אמירה ברורה, 50 שנה אחרי הנס האדיר שקרה לנו במלחמת ששת הימים אנחנו מתקדמים עוד שלב, דרמטי, משמעותי, בהסדרת החיים היהודיים ביהודה ושומרון.

שולי מועלם-רפאלי: זה שלנו, אנחנו לא מתכוונים ללכת לשום מקום אחר, רק להתקדם בתהליך הזה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

יעל גרמן: אני מבקשת להגיב.

ניסן סלומינסקי: אני אתן תיכף סיבוב שני, אני אתן לכם.

ניסן סלומינסקי: אורית, את ביקשת, אם את יכולה לעשות את זה רק קצר, אני מבקש.

אורית סטרוק: אני אעשה מאוד קצר.

ניסן סלומינסקי: ואחר כך, אתם ביקשתם, שמחה או פוליטיס?

<דן שמחה רוטמן: אני אשמח להתייחס.

ניסן סלומינסקי: שלמה, אתה?

<שלמה פוליטיס: אני אוכל להתייחס.

ניסן סלומינסקי: קצר, אני מבקש גם קצר.

ניסן סלומינסקי: מאחר שבאתם וטרחתם אז אני לא רוצה להשיב את פניכם ואחר כך אני אחזור לחבריי, חברי הכנסת.

אורית סטרוק: טוב, אדוני, הכול כבר נאמר, אבל בכל זאת כשהצביעות חוגגת אז אי אפשר לא להתייחס לצביעות.

אורית סטרוק: רק לצביעות.

אורית סטרוק: אני עשיתי לעצמי חוק להתייחס בוועדה הזו רק לצביעות.

אורית סטרוק: יעל ותמר היקרות, הפקעת אדמות זה לא גזל.

אורית סטרוק: כשבנו את כרמיאל וכשבנו את - - -

יעל גרמן: על שטח פרטי זה גזל.

אוסאמה סעדי: מה את משווה את כרמיאל לשטחים ש - - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אוסאמה, מה יש לך היום?

אוסאמה סעדי: פה זה מדינת ישראל.

אוסאמה סעדי: מדינת ישראל לא החילה את החוק הישראלי, לידיעתך.

אוסאמה סעדי: גם הממשלות שלך לא החילו את זה, אז מה את משווה את כרמיאל לשם?

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אני לא מבין, אתה מכתיב לה מה להגיד?

ניסן סלומינסקי: מה קרה?

ניסן סלומינסקי: תן לה להגיד, אתה לא מסכים איתה זה בסדר, זכותך לא להסכים איתה, אבל תן לה - - -

אוסאמה סעדי: זה דברים הזויים מה שהיא אומרת.

ניסן סלומינסקי: תן לה להגיד מה שהיא חושבת, זה לא יהיה יותר חמור ממה שאתה אמרת, תאמין לי.

אוסאמה סעדי: היא משווה כרמיאל לזה?

אוסאמה סעדי: אני לא מבין.

ניסן סלומינסקי: עשה לי טובה, היא יכולה להשוות מה שהיא רוצה, כמו שאתה השווית מה שאתה רוצה, אתה לא חייב לקבל את זה.

עיסאווי פריג': כאן יותר מעניין מאשר בכלכלה, בכלכלה משנים את שוק התקשורת של המדינה ואתה מתגנב באמצע עם - - -

ניסן סלומינסקי: עיסאווי פריג', אל תתחיל עוד פעם, כי יהיה עוד פעם - - -

עיסאווי פריג': עזוב, מה תתחיל?

עיסאווי פריג': אתה - - -

ניסן סלומינסקי: אני לא מבין, אנשים מדברים, אתה בא באמצע, נכנס - - - איפה טיפת הכבוד?

עיסאווי פריג': אני לא בא, אני מקשיב, אתה רואה.

ניסן סלומינסקי: לא משנה, טיפת הכבוד, מישהו מדבר באמצע.

עיסאווי פריג': טיפת הכבוד, שאתה לא צריך לקיים את הדיון בזמן שיש ועדה חשובה.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, אתה בקריאה ראשונה.

ניסן סלומינסקי: מה זה קשור?

ניסן סלומינסקי: אתה בוועדה הזו בכלל?

ניסן סלומינסקי: מה זה קשור?

עיסאווי פריג': אני צריך אישור שלך בשביל להיכנס לוועדה?

ניסן סלומינסקי: לא, אתה אומר לי לא לקיים את הוועדה הזו?

עיסאווי פריג': זה מה שקשור, זה החוק, חוק קיומי עבורי.

עיסאווי פריג': חוק קיומי עבורי ועבורך - - -

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, אבל מה, אתה אומר לי לא לקיים ועדה בגלל שיש ועדה אחרת?

עיסאווי פריג': על מה אתה מדבר?

עיסאווי פריג': 'אתה חבר בוועדה?', מה, תגביל אותי איפה להיות?

ניסן סלומינסקי: לא אמרתי את זה, אמרתי שאתה אומר לי לא לקיים ועדה ב - - -

עיסאווי פריג': אני חושב שהגון שתקיים ועדה, בכדי לאפשר לכמה שיותר ח"כים שישתתפו.

עיסאווי פריג': זה הכול.

ניסן סלומינסקי: טוב, אנחנו כבר שבועיים - - - אורית, בבקשה.

אורית סטרוק: יעל כבר לא פה?

אורית סטרוק: היא הלכה?

יעל גרמן: אני כאן ואני מקשיבה לכל מילה.

אורית סטרוק: אז יעל ותמר וכל אלה שטענו שהפקעת קרקעות זה גזל, אני לא מאמינה למה שאתם מוציאים מהפה, אתם לא מאמינים למה שאתם מוציאים מהפה.

אורית סטרוק: הפקעת קרקעות לצרכי ציבור זה דבר מקובל בכל העולם, זה דבר מקובל במדינת ישראל - - -

עיסאווי פריג': לצרכי איזה ציבור?

עיסאווי פריג': שודדים?

תמר זנדברג: איזה צורך ציבורי - - -

ניסן סלומינסקי: עיסאווי.

שולי מועלם-רפאלי: התפתחות ההתיישבות היהודית זה צורך ציבורי.

עיסאווי פריג': מה, איזה ציבור?

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, אתה לא יכול.

עיסאווי פריג': אתה התלבשת על עיסאווי, חאלס, רק עיסאווי בראש שלך?

עיסאווי פריג': אתה חולם על עיסאווי?

ניסן סלומינסקי: אתה לא שם לב?

ניסן סלומינסקי: אפילו החברים שלך לא מפריעים כל כך.

עיסאווי פריג': אני שאלתי שאלה, מה 'עיסאווי, עיסאווי'.

ניסן סלומינסקי: לא, אתה לא שואל שאלה, עוד פעם תדבר, יקרה עוד פעם, אתה בקריאה ראשונה.

עיסאווי פריג': באמת, ניסן, שכנות.

ניסן סלומינסקי: כן, שכנות, אבל איפה אתה בשכנות?

ניסן סלומינסקי: שכנות זה הדדי, לא ככה.

עיסאווי פריג': אני שומר עליך כשאני מתנגד, אני שומר שתישן טוב בבית.

ניסן סלומינסקי: אל"ף, זכותך להתנגד ואנחנו נשמע את כל דבריך בכבוד, אבל אל תתפרץ לכל מי ש - - -

עיסאווי פריג': אני לא מתפרץ, אני שואל.

ניסן סלומינסקי: אתה רק מתפרץ, אתה נכנסת, פעם שנייה אתה נכנס באמצע דברים, אתה נכנס ולא מעניין אותך שמדברים אפילו.

עיסאווי פריג': חברת הכנסת לשעבר שואלת, אומרת לצורך הציבור לא הפקעה, שזה לא גזל - - -

ניסן סלומינסקי: לא, די, לא, אני מבקש - - -

עיסאווי פריג': אני מבקש מי זה הציבור.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, אתה בקריאה ראשונה ועוד פעם זה יקרה.

עיסאווי פריג': נו באמת.

ניסן סלומינסקי: כן, ואני מודיע ומודיע עוד פעם, אל תעמיד אותי בניסיון.

ניסן סלומינסקי: כן, אורית.

אורית סטרוק: אני מציעה לחברותיי מהשמאל לחזור בהן מההתבטאויות האלה, שהן לא אינטליגנטיות בכלל והן בוודאי לא ישרות.

אורית סטרוק: הדבר השני, כולם מסתמכים פה על בית המשפט העליון, אז אני רוצה לצטט דברים שאמר רק אתמול, ונכנסו לפרוטוקול, שופט בית המשפט העליון, כבוד השופט אליקים רובינשטיין, באחד הבג"צים, למי ששאל פה מה דחוף, דחוף כי החברים שלכם משלום עכשיו פתוחים בעשרות בג"צים מול ההתיישבות ביהודה ושומרון והגיע הזמן לשים לזה סוף - - -

תמר זנדברג: מה לעשות - - -

אוסאמה סעדי: כי אתם גוזלים את כל הקרקעות.

עיסאווי פריג': אתם מכירים בבית המשפט העליון?

אוסאמה סעדי: הם שומרים על הזכויות של הפלסטינים, של בעלי הקרקע, זה מה שהם עושים.

עיסאווי פריג': הוא רשות מוסמכת עבורכם?

אוסאמה סעדי: אתם גונבים את כל הקרקעות האלה, מגרשים את האנשים מהקרקע שלהם.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אל תנסה להתחרות עם עיסאווי, לא תצליח וחבל, אני לא רוצה גם שזה יקרה.

עיסאווי פריג': אה, עיסאווי, שוב עיסאווי.

ניסן סלומינסקי: לא, אמרתי שלא יתחרה איתך.

עיסאווי פריג': באמת, אסור, רק צריך להיות יס-מן, ערבי טוב, הא?

ניסן סלומינסקי: יס-מן?

ניסן סלומינסקי: למה?

עיסאווי פריג': ערבי טוב.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: אתה יכול לדבר, בזמנך תוכל להגיד את הדברים הכי גרועים - - -

עיסאווי פריג': וואלאק אני מגן עליך, אתה לא מפנים מה שאני אומר.

עיסאווי פריג': אני מגן עליך, אני לא רוצה שתיפול.

עיסאווי פריג': מחר האסימון ייפול לך, שאתה עושה עוול, עוולה גדולה אתה עושה.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, בבקשה.

אורית סטרוק: הוא יכול להגן עליך מבחוץ גם.

אורית סטרוק: אז אמר כבוד השופט אליקים רובינשטיין, בדיון שהיה אתמול, אני מצטטת מהפרוטוקול, הוא אומר, 'אם היינו חיים עם דבר נורמלי הדבר הכי פשוט היה שהעותרים מוכרים או מקבלים קרקע חילופית, אבל הם לא עושים את זה, הם לא יכולים לעשות את זה, אז אנו במצב לא נורמלי, כלומר הם לא ימכרו ולא יחפשו קרקע חלופית'.

אורית סטרוק: כלומר מה אומר לנו כבוד השופט רובינשטיין, אתמול בדיון בבג"צ, שלו היינו למשל מתעסקים עם המצפים בגליל, ששם התגלה, אחרי שהקימו את המצפים, שיש כתמים וקרקע פרטית - - -

עיסאווי פריג': את משווה את ההתנחלות בשטח כבוש לגליל?

עיסאווי פריג': את משווה את הכיבוש לגליל?

עיסאווי פריג': את משווה את עצמך אליהם?

עיסאווי פריג': את נמצאת במקום שהוא מחוץ לתחומי מדינת ישראל.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, אתה בקריאה שנייה, אי אפשר ככה להמשיך.

ניסן סלומינסקי: אתה בא, עושה רעש והולך.

ניסן סלומינסקי: לא, לא אתן לזה.

ניסן סלומינסקי: יש לנו דיון רגוע יחסית.

עיסאווי פריג': אני גם רגוע, אני מדבר רגוע.

ניסן סלומינסקי: לא, אבל אין לך זכות דיבור.

ניסן סלומינסקי: אתה לא יכול לדבר עכשיו.

עיסאווי פריג': אני מבקש הבהרות.

ניסן סלומינסקי: אל תבקש הבהרות, תבקש לדבר - - -

עיסאווי פריג': היא גרה בשטח כבוש, היא שוהה בלתי חוקית, היא משווה את עצמה לגליל?

ניסן סלומינסקי: אתה בקריאה שנייה, עיסאווי.

אורית סטרוק: אז מה שקרה בגליל, כשהתגלו שיש כתמים של קרקע פרטית בתוך מצפים שהוקמו שם על ידי הממשלה, פשוט מאוד נתנו פיצוי בכסף או בקרקע לבעלי הקרקעות, לא אפשרו להם לגור בתוך המצפים, היישובים היהודיים בגליל, ובזה תם הטקס.

אורית סטרוק: ביהודה ושומרון זה לא אפשרי בגלל החוק האנטישמי הפלסטיני שהוא הפיל הגדול שבגללו בכלל נאלצים - - -

עיסאווי פריג': רק שאת בשטח כבוש.

תמר זנדברג: זה לא במדינת ישראל, מה את רוצה?

תמר זנדברג: את גרה מחוץ למדינת ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: מדינת ישראל מעולם לא הסכימה עם ההגדרה שזה שטח כבוש.

עיסאווי פריג': את גרה בשטח כבוש.

שולי מועלם-רפאלי: עיסאווי, מדינת ישראל מעולם לא הסכימה לזה.

ניסן סלומינסקי: שולי, תמר.

תמר זנדברג: רגע, זה בשטח מדינת ישראל או לא?

ניסן סלומינסקי: תמר, את רואה שחסר לך - - -

עיסאווי פריג': תספחו את זה, נראה אתכם.

אוסאמה סעדי: מה זה תפיסה לוחמתית?

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אתה יודע יותר מדי טוב שמדינת ישראל לא הסכימה להגדרה שהיא גוף כובש ומצד שני היא לא החילה ריבונות ולכן - - -

שולי מועלם-רפאלי: אוסאמה, כל המומחים שהיו שם, גם - - -

ניסן סלומינסקי: לכן - - - קרא לאדמות אדמות מוחזקות.

אוסאמה סעדי: מוחזקות, תפיסה לוחמתית.

ניסן סלומינסקי: לא.

אוסאמה סעדי: בטח שכן.

ניסן סלומינסקי: מדינת ישראל עובדת - - -

תמר זנדברג: מוחזקות שמוחזקות, זה לא מדינת ישראל, מה לא ברור?

תמר זנדברג: לא מדינת ישראל.

אוסאמה סעדי: יש מפקד אזור שם, מפקד צבאי.

ניסן סלומינסקי: לא, מדינת ישראל עובדת בשתי הזרועות - - -

אוסאמה סעדי: מי הריבון שם?

ניסן סלומינסקי: רק שנייה, רגע, שנייה - - -

אוסאמה סעדי: אנחנו הריבון שם?

ניסן סלומינסקי: אתה מוכן לתת לי גם - - -

אוסאמה סעדי: אני שואל אותך מי הריבון.

ניסן סלומינסקי: פעם ראשונה שאני מתערב, אבל אני אעשה את זה.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב, מדינת ישראל לא הכירה בנושא שהיא גוף כובש, גם אי אפשר להיות גוף כובש כי אין שום ריבון שהיה לפניה - - -

עיסאווי פריג': אתה מצטדק, תגיד לי.

ניסן סלומינסקי: תסלח לי.

ניסן סלומינסקי: מצד שני היא לא החילה את הריבונות ולכן שמגר הגדיר את האדמות האלה כאדמות מוחזקות.

עיסאווי פריג': תגיד 'אנחנו הרוב, אנחנו עושים מה שבא לנו' וזה הכול.

אוסאמה סעדי: מי הריבון שם?

ניסן סלומינסקי: אתה מוכן לתת לי לדבר?

אוסאמה סעדי: אני שואל אותך מי הריבון שם.

תמר זנדברג: מוחזקות שמוחזקות.

ניסן סלומינסקי: מדינת ישראל עובדת - - -

אוסאמה סעדי: מי הריבון?

ניסן סלומינסקי: אתה מוכן לתת לי לסיים?

אוסאמה סעדי: אז אני שואל אותך מי הריבון.

ניסן סלומינסקי: אבל עוד משפט אחד.

עיסאווי פריג': זה דמגוגיה זולה.

ניסן סלומינסקי: אני לא מצליח להבין אותך.

עיסאווי פריג': תפסיק לשחק במכבסת המילים.

אוסאמה סעדי: מי מחליט שם?

אוסאמה סעדי: יש מפקד צבאי.

ניסן סלומינסקי: מדינת ישראל עובדת בשתי הזרועות גם יחד.

ניסן סלומינסקי: מצד אחד היא עובדת דרך הגוף הצבאי ומצד שני היא עובדת דרך הגוף הריבוני.

ניסן סלומינסקי: בשני הדברים, כי בשניהם - - -

אוסאמה סעדי: מה פתאום?

אוסאמה סעדי: כל דבר שהכנסת מחוקקת, על מנת שזה יחול שם המפקד צריך לאמץ את זה.

ניסן סלומינסקי: לא נכון, נתנו - - -

אוסאמה סעדי: אתה יודע את זה.

ניסן סלומינסקי: לא נכון.

אוסאמה סעדי: פקודת הראיות לא חלה אלא אם המפקד הצבאי מאמץ את זה.

ניסן סלומינסקי: לא נכון.

עיסאווי פריג': מה שאתה מדבר לא נכון.

בצלאל סמוטריץ': אלא אם כן הכנסת מחילה באופן מפורש, מה שהשליח יכול גם המשלח יכול.

עיסאווי פריג': מה שאתה אומר לא נכון.

ניסן סלומינסקי: כי זה לא נכון, אתה שמעת את זה פה - - -

אוסאמה סעדי: אתם טועים ומטעים.

ניסן סלומינסקי: שמעת את זה היטב, יש חוקים שהכנסת יכולה לחוקק ישירות, במזרח ירושלים, ברמת - - -

בצלאל סמוטריץ': לא, מזרח ירושלים סופחה.

עיסאווי פריג': אתה מנסה לשכנע את עצמך.

בצלאל סמוטריץ': לא, רמת הגולן לא סופחה, חברים.

בצלאל סמוטריץ': חוקקנו - - -

ניסן סלומינסקי: אבל לא, נתנו כאן דוגמאות שמדינת ישראל עובדת - - - זה סתם היה הערת אגב, כשאתה יודע את זה ושמעת את זה.

עיסאווי פריג': אז ספח את השטחים.

ניסן סלומינסקי: אורית, תמשיכי.

אורית סטרוק: אז עד כאן לגבי הנקודה הראשונה של הצביעות, תיכף אני רוצה לנגוע בנקודה השנייה, רק אני אצטט לסוף הנקודה הראשונה את דבריו של שמעון החשמונאי, כיוון שאנחנו עוד מעט בחנוכה, 'לא ארץ נוכרייה לקחנו ולא ברכוש נוכרי משלנו, זאת אדמת אבותינו, נלקחה מאיתנו וכשהייתה לנו את ההזדמנות חזרנו אליה'.

אורית סטרוק: עכשיו לנקודת הצביעות השנייה.

עיסאווי פריג': גם רבת עמון המדינה תעבור, וצידון, האדמה תעבור.

בצלאל סמוטריץ': אינשאללה, נשוב גם לשם, לאט לאט.

בצלאל סמוטריץ': פרה פרה.

עיסאווי פריג': אין בעיה, אני אומר.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי.

עיסאווי פריג': לא, רבת עמון גם וצידון.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, אתה בקריאה כבר.

עיסאווי פריג': לא, אחי, בשביל מה לך להיכנס לזה?

ניסן סלומינסקי: אני נכנס?

ניסן סלומינסקי: אתה נכנס, אתה לא נותן לאף אדם לדבר.

עיסאווי פריג': לא, אני מתקן עובדות היסטוריות.

ניסן סלומינסקי: לא, אל תתקן שום דבר, עשה לי טובה.

ניסן סלומינסקי: אם תרצה לדבר אני אתן לך - - -

עיסאווי פריג': קראתי שצידון ורבת עמון גם חלק.

בצלאל סמוטריץ': אתה רוצה לתקן עובדות היסטוריות שלא היה בית מקדש מעולם בירושלים.

ניסן סלומינסקי: אם תרצה לדבר, אני אתן לך לדבר, אבל אל תפריע.

עיסאווי פריג': השבטים לא היו שם, סמוטריץ?

עיסאווי פריג': לא היו ברבת עמון ובצידון?

בצלאל סמוטריץ': היו, אנחנו נחזור לשם.

עיסאווי פריג': לא, אבל עכשיו דיברת - - -

אוסאמה סעדי: הוא היה בפורום סבן עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': שתי גדות לירדן, זו שלנו, זו גם כן.

ניסן סלומינסקי: טוב, אורית.

אורית סטרוק: כן, הדבר השני שאני רוצה להעיר עליו, שאני שמה אותו תחת הכותרת צביעות זה מה ששמענו עכשיו מפי תהילה בדבר המידתיות.

אורית סטרוק: אני לא מדברת על כל ההערות האחרות שלכם, על החוק, שממילא הרי ברור שברגע שמחוקקים חוק אז החוק משתנה, זה ברור, אבל להגיד שלהפקיע אדמה שלא היה עליה שום דבר לפני כן, כלום - - -

עיסאווי פריג': כל הכבוד לכם, לבית היהודי.

שולי מועלם-רפאלי: בשביל זה נבחרנו, לא?

שולי מועלם-רפאלי: לעשות - - -

ניסן סלומינסקי: שולי, שולי.

אוסאמה סעדי: מה זה משנה אם היה או לא היה?

אוסאמה סעדי: יש בעלים - - -

בצלאל סמוטריץ': גם לא יהיה אחר כך.

אוסאמה סעדי: יש בעלים לאדמה הזאת?

אוסאמה סעדי: יש בעלים?

אוסאמה סעדי: אני עכשיו נכנס לקרקע שלך, יושב, בונה, תגידי לי, מה - - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אתה בקריאה ראשונה.

ניסן סלומינסקי: אני כבר לא זוכר אם היית בקריאה ראשונה.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אתה בקריאה ראשונה.

אוסאמה סעדי: מה, היא מדברת שטויות.

אוסאמה סעדי: מה זה לא היה שום דבר על הקרקע הזאת?

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אתה בקריאה - - -

אוסאמה סעדי: אני זורע מטע זיתים, היא יכולה להגיד ש - - -

ניסן סלומינסקי: אתה בקריאה ראשונה ואתה עוד דקה תיכנס לשנייה.

אוסאמה סעדי: אתה כל הזמן מאיים.

עיסאווי פריג': זאת שיטת ההשתקה החדשה?

עיסאווי פריג': באמת.

אורית סטרוק: אני מדברת על המילה מידתיות, מידתיות.

אורית סטרוק: תהילה, לא צריכים לגמור יותר משנה א' במשפטים כדי לדעת שזה הדבר הכי מידתי בעולם, כשיש בית בנוי, זה גם נמצא בחוקים בכל העולם.

אוסאמה סעדי: את מדברת עם הנציגה של היועץ המשפטי לממשלה, את אומרת שנה א' - - -

עיסאווי פריג': אז תדאגי לשכונת עמל בתל אביב.

אוסאמה סעדי: איך את מדברת ככה ליועץ המשפטי?

בצלאל סמוטריץ': תגיד לי, אתה מוכן להיות בשקט, אוסאמה?

אוסאמה סעדי: איך את מדברת ככה?

בצלאל סמוטריץ': אוסאמה, אוסאמה.

שולי מועלם-רפאלי: אוסאמה, אתה מדבר הרבה יותר גרוע כשאתה - - -

אוסאמה סעדי: תתביישי לך.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אתה בקריאה שנייה.

אוסאמה סעדי: אומרת ליועץ המשפטי לממשלה, אומרת לו סטודנטית שנה א'.

אוסאמה סעדי: היא מדברת על היועץ המשפטי לממשלה.

בצלאל סמוטריץ': היא לא אמרה לו סטודנטית שנה א'.

בצלאל סמוטריץ': תראה איך אתה מדבר מהרהורי לבך, היא לא אמרה דבר כזה.

אוסאמה סעדי: היא אמרה, מה לא אמרה?

בצלאל סמוטריץ': לא נכון, זה מה שאתה חושב אולי.

בצלאל סמוטריץ': היא אמרה שמספיק להיות סטודנט בשנה א' במשפטים בשביל לדעת מה זה מידתיות.

עיסאווי פריג': מותר לה, מותר לה - - -

בצלאל סמוטריץ': נראה לי שזה אפילו בסמסטר א', משפט חוקתי.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אתה בקריאה שנייה.

בצלאל סמוטריץ': ככה היה אצלי לפחות.

עיסאווי פריג': היא משלכם, מותר לה להגיד הכול.

עיסאווי פריג': מותר לה מה שלא מותר לאחרים.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אתה בקריאה שנייה.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, אתה גם בקריאה שנייה.

עיסאווי פריג': זה מה שמותר לה.

עיסאווי פריג': וואלה, אתם, כל הכבוד לכם.

אוסאמה סעדי: בתור מה היא מדברת?

אוסאמה סעדי: מומחה למשפטים?

אוסאמה סעדי: אתה מומחה למשפטים?

אוסאמה סעדי: היא מומחה למשפטים?

בצלאל סמוטריץ': מומחית, לא מומחה.

שולי מועלם-רפאלי: בתור אורחת של הוועדה.

אוסאמה סעדי: היא לא מומחה.

שולי מועלם-רפאלי: אתם רוצים שרק מי שאומר מה שאתם חושבים - - -

עיסאווי פריג': אתה נותן לה מיקרופון לדבר באופן חופשי.

עיסאווי פריג': על מה?

שולי מועלם-רפאלי: היא אישה חשובה בהתיישבות היהודית.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, שולי.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה - - -

עיסאווי פריג': את תדאגי לפריפריה ולמתיישבים שם.

שולי מועלם-רפאלי: אני, בניגוד אליך, דואגת לפריפריה.

עיסאווי פריג': תדאגי להם, תדאגי להם.

ניסן סלומינסקי: שולי, את רוצה לעזור לי?

ניסן סלומינסקי: מה את עושה?

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, לחמש דקות צא החוצה.

עיסאווי פריג': תדאגי להם.

עיסאווי פריג': מה, זה שיטה?

עיסאווי פריג': להשתיק שיטה?

ניסן סלומינסקי: לחמש דקות צא החוצה.

ניסן סלומינסקי: תירגע ותחזור, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אבל בתור מה היא מדברת?

ניסן סלומינסקי: אני ביקשתי ממך לחמש - - -

אוסאמה סעדי: תגיד לי בתור מה היא מדברת.

אוסאמה סעדי: עכשיו תדברי גם על משפט בינלאומי.

עיסאווי פריג': אתה נותן לה מיקרופון חופשי.

ניסן סלומינסקי: ביקשתי ממך לצאת לחמש דקות, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: את מבינה בכול.

אוסאמה סעדי: את בכלל שאת יושבת פה.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, בבקשה, חמש דקות תצא ואחר כך תוכל לחזור.

אוסאמה סעדי: די כבר, את לא צריכה להיות פה.

אורית סטרוק: אדוני היושב ראש - - -

אוסאמה סעדי: את כובשת שם, את כובשת.

בצלאל סמוטריץ': אוסאמה, איך תמשיכו את השידור החי גם אחרי שתהיה בחוץ?

בצלאל סמוטריץ': מה יהיה עם הפייסבוק והזה?

עיסאווי פריג': עזוב, מה, אתה הפכת ליושב ראש משנה אתה?

בצלאל סמוטריץ': תמשיך לצעוק מבחוץ, שהעוקבים יוכלו להמשיך לעקוב אחריך.

בצלאל סמוטריץ': (חבר הכנסת אוסאמה סעדי יוצא מהישיבה)

עיסאווי פריג': הפכת ליו"ר משנה?

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, אתה יודע שאתה בקריאה שנייה.

עיסאווי פריג': בסדר, אז תקרא לו קריאה ראשונה.

ניסן סלומינסקי: אני גם קורא לו.

עיסאווי פריג': אתה פוחד, הא?

עיסאווי פריג': תקרא לו, זה סמוטריץ.

עיסאווי פריג': סמוטריץ הגיבור, תקרא לו, נו.

ניסן סלומינסקי: אורית.

אורית סטרוק: תאמין לי, אם תיקח את הדברים שלי בלי כל ההפרעות שלהם זה כלום.

אורית סטרוק: אני מסיימת.

עיסאווי פריג': כי את מה שאת מדברת זה כלום.

עיסאווי פריג': כלום מה שאת מדברת.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, עיסאווי.

עיסאווי פריג': היא אומרת על דברינו כלום, מותר לה?

ניסן סלומינסקי: די כבר, צילמו אותך כבר יוצא החוצה.

עיסאווי פריג': מה זה קשור?

עיסאווי פריג': אני אמשיך לדבר, אתה לא תשתיק אותי.

ניסן סלומינסקי: עוד פעם תגיד את זה?

עיסאווי פריג': נו באמת נו, עזוב.

אורית סטרוק: אני אומרת, הוועדה יכולה להזמין או לא להזמין מומחים מטעם המדינה, אבל כשמומחים מטעם המדינה כבר באים ומדברים הם צריכים להגיד דברים הגיוניים, להגיד - - -

עיסאווי פריג': הם יקבלו את אישור הכשרות שלך, הא?

עיסאווי פריג': הם יקבלו את אישור הכשרות שלך.

ניסן סלומינסקי: טוב, אורית - - -

עיסאווי פריג': תעודת הכשר, שהם כותבים דברים שמתאימים לך.

אורית סטרוק: אני מסיימת.

אורית סטרוק: זה לא יכול להיות שאני לא אוכל לסיים בכלל.

עיסאווי פריג': אבל תראה מה היא מדברת על עובדי מדינה.

ניסן סלומינסקי: אתה מוכן לתת לי לשמוע?

עיסאווי פריג': תראה איך היא מדברת.

ניסן סלומינסקי: אתה לא נותן לי לשמוע אפילו.

נחמן שי: צודק, היא לא יכולה לחלק לה ציונים.

עיסאווי פריג': היא מחלקת ציונים לעובדי מדינה.

שולי מועלם-רפאלי: רק כשהציונים מתאימים למה שאתם רוצים - - -

ניסן סלומינסקי: שולי, אל תעזרו לי, בבקשה.

עיסאווי פריג': איך אתה מרשה לה?

עיסאווי פריג': תגן על עובדי המדינה.

ניסן סלומינסקי: אורית.

בצלאל סמוטריץ': למה?

בצלאל סמוטריץ': אסור לחלוק עליהם?

בצלאל סמוטריץ': מה אתם רוצים?

ניסן סלומינסקי: אתם לא נותנים לי לשמוע מילה ממה שהיא אומרת.

ניסן סלומינסקי: אני אשמע אותה ואני אדע.

אורית סטרוק: הדבר הזה קיים בדין האזור, הוא קיים בדין הישראלי, הוא קיים כמעט בכל מדינה מתוקנת, שכשמשווים את הערך של הבית הבנוי מול הקרקע שלא היה עליה כלום ומעדיפים את הבית הבנוי.

אורית סטרוק: להגיד שזה לא מידתי - - -

עיסאווי פריג': גם בירדן יש המון קרקע ריקה.

אורית סטרוק: אתם יכולים לצעוק כמה שאתם רוצים, זה דבר שאתן, חברותיי מהשמאל, הייתן צריכות להגיד שזה בלתי סביר שנשמעת חוות דעת כזו בוועדה.

אורית סטרוק: סיימתי.

ניסן סלומינסקי: שמחה.

ניסן סלומינסקי: רק קצר, אני כבר צרוד, אני לא יכול - - -

<דן שמחה רוטמן: אקצר מאוד בעזרת ה'.

<דן שמחה רוטמן: כמו בדיונים הקודמים, אנחנו לא מביעים - - -

ניסן סלומינסקי: הם מלווים אותנו לאורך כל הדיונים, לזכותם ייאמר, יש להם מסירות.

<דן שמחה רוטמן: כמו בדיונים הקודמים אנחנו לא מביעים עמדה לגופה של הצעת החוק באופן גורף, זאת אומרת רק לשאלת ההיתכנות או אי ההיתכנות המשפטית שלה, לא לגבי הראוי, לא ראוי, טוב, לא טוב, זה לחברי הכנסת, אבל הדברים שעולים פה ועלו גם בפעם הקודמת זה נושא חוות הדעת של היועץ המשפטי לממשלה וזה דבר שחשוב שיהיה מונח מול חברי הכנסת.

<דן שמחה רוטמן: במשפט החוקתי במדינת ישראל מוכרת עילת הבשלות שאומרת שגם כאשר חוק נחקק בית המשפט לא ממהר להתעסק בחוק לגופו, אלא הוא בודק את איך הוא מיושם בפועל והאם נפגעות הזכויות ולא נפגעות הזכויות.

<דן שמחה רוטמן: עילת הבשלות נפסקה בכמה וכמה פסקי דין.

<דן שמחה רוטמן: מה שקורה אצלנו פה, שהיועץ המשפטי לממשלה בבשלות, זה אפילו עוד אין חוק, יש פה הצעת חוק טרומית וכבר הוא קובע מה מידתי, מה לא מידתי, מה חוקתי, לא חוקתי, מה יקרה ומה לא יקרה כאשר החוק הוא לא בשל.

עיסאווי פריג': מה היית רוצה שהוא יגיד?

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, בוא נשמע מה הוא אומר.

<דן שמחה רוטמן: אנחנו צריכים לזכור, אנחנו לא מדברים פה על חוק שנגיד אם היה חוק שדן בשאלה, אחוז חסימה, אפילו את זה דחו על עילת בשלות, אפילו מקרה של אחוז חסימה, מקרה של הארכת כהונה של כנסת, לא צריך לחכות שיעבור חצי שנה, תפסול אותו כרגע, אבל אנחנו מדברים על חוק שפוגע לכאורה בטענות הנטענות בזכות הקניין.

<דן שמחה רוטמן: אז צריך לבוא ולבדוק איזה זכויות קניין נפגעות, האם הן נפגעות באופן מידתי או לא מידתי - - -

עיסאווי פריג': נחכה 50 שנה שתהיה בשלות?

<דן שמחה רוטמן: ורק אז ניתן לתקוף בבית המשפט את יישום החוק, לבוא ולהגיד שהחוק מיושם באופן לא מידתי, לא חוקתי, נוגד.

<דן שמחה רוטמן: אני אפילו לא מתייחס לאמירה שההסדר כשלעצמו הוא לא חוקתי ולא מידתי, כאשר ההסדר שקבוע בסעיף 23 לחוק המקרקעין הישראלי, שאומר במפורש שאם בנית על קרקע והשקעת בקרקע יותר מאשר שווי הקרקע, סעיף 23(ג) אומר, זכויות המקים, מי שבנה, לפי סעיף זה, עדיפות על זכויות בעל המקרקעין.

<דן שמחה רוטמן: אפילו לא מדובר על הפקעה ולא צורך ציבורי, מדובר על אדם שבנה בית פרטי.

<דן שמחה רוטמן: כאן המדינה בנתה, או הייתה שותפה בבנייה והשקיעה כספים, לבוא ולהגיד שהסדר כזה, עוד מראש, עוד לפני שבדקנו מקרים הוא לא מידתי ולא חוקתי ואין צורך לבדוק שום דבר, זו אמירה מוקדמת הרבה יותר.

<דן שמחה רוטמן: ומכאן אני עובר, בין אם זה היה נכון ובין אם זה היה לא נכון, אני אומר, עמדת היועץ המשפטי לממשלה, אני מניח שהיא תוגש לוועדה, תהיה מנומקת, אני מקווה, כי הקודמת לא הייתה, אבל בין אם היא נכונה ובין אם היא לא נכונה, אני חושב שאם מדברים על שלטון החוק ועקרון השוויון לפני החוק, הכנסת והוועדה הנכבדה הזאת לא יכולה להתעלם מהעובדה שהיועץ המשפטי לממשלה מרשה לעצמו, באמצעות שליחיו, גם בפעם הזאת וגם בפעם הקודמת, להתעלם מהחוק.

<דן שמחה רוטמן: מהחוק, אני מתכוון חוק שירות המדינה (משמעת), שכמובן על בסיסו קם התקשי"ר, תקנון שירות המדינה, שסעיף 42.537 לתקשי"ר, שאוסר על העובדים המנויים בפסקה, עובדי השירות המשפטי מינויים, לבקר את הממשלה ומשרדיה, ובכלל זה מדיניותם, במסיבת עיתונאים, בריאיון עם עיתונאים, בנאום במקום פומבי, בשידור, בעיתון או בספר.

<דן שמחה רוטמן: החלטת ממשלה, שהיא מדיניות ממשלה, לא ניתן לבקר אותה.

<דן שמחה רוטמן: לצערי היועץ המשפטי עצמו, אישית, עשה זאת בסוף השבוע האחרון בנאום במקום פומבי, בנוכחות, אגב, שופטי בג"צ, שזה בעיה בפני עצמה - - -

בצלאל סמוטריץ': שאליהם התיק יבוא אחר כך.

<דן שמחה רוטמן: שבפניהם התיק יבוא.

<דן שמחה רוטמן: כרגע נציגיו מבקרים את מדיניות הממשלה, כאילו יש חוק לאנשים בני תמותה ויש חוק ליועצים משפטיים.

<דן שמחה רוטמן: הכנסת לא אמורה לקבל דבר כזה, הממשלה לא אמורה לקבל דבר כזה, ואנחנו נמצאים היום בכנסת.

<דן שמחה רוטמן: אני אומר, גם נושא הבשלות והפסילה מראש של חוק בשלב הטרומית, שאפילו בית משפט לא מוכן לעשות את זה, אבל היועץ המשפטי, יש לו את היכולת המשפטית לעשות זאת, שאין לי מושג מאיפה הוא קיבל אותה, גם זה שהוא עושה את זה במקום פומבי וציבורי ופוסל הסדר שדומים לו ואפילו חמורים ממנו קיימים בישראל, אני חושב שראוי שהממשלה תגיד את דברה, אבל בוודאי שהכנסת אמורה להגיד את דברה.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, תודה.

בצלאל סמוטריץ': מילים כדורבנות.

עיסאווי פריג': בטח, למדנו על נושא הבשלות ועיקרון השוויון.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, עשה לי טובה, למה להוסיף דברים?

יעל גרמן: אתה מקלקל את ההצגה, ההצגה תימשך בשבע, אז לא מוכרחים לדבר, אסור להעיר הערות ובסוף הספינה תגיע למקום מבטחים.

יעל גרמן: בצלאל, אתה לא מבין את המשחק.

ניסן סלומינסקי: יעל, תודה.

נחמן שי: הוא מבין את המשחק, הוא משחק - - -

יעל גרמן: הוא מקלקל אותה.

ניסן סלומינסקי: שלמה, תגיד את שמך לפרוטוקול.

<שלמה פוליטיס: אני שלמה פוליטיס, לשעבר היועץ המשפטי של אזור יהודה ושומרון, הרבה מאוד שנים, וגם באזור חבל עזה.

ניסן סלומינסקי: 20 שנה, לא?

<שלמה פוליטיס: כן.

<שלמה פוליטיס: בייעוץ המשפטי באזור עזה ויהודה ושומרון.

<שלמה פוליטיס: הייתי אומר שהחוק הזה מאוד מאתגר, כלומר בהרבה עתירות לבג"צ אני טיפלתי כשהייתי בתפקיד.

<שלמה פוליטיס: אין לי ספק שמי שיטפל בחוק הזה יצטרך לעבוד קשה ולהזיע בפני בית המשפט העליון.

<שלמה פוליטיס: מתעוררות פה שאלות קשות, בתחום המשפט הבינלאומי, בתחום המשפט החוקתי, אין לי ספק בכך ואני מניח שמנסחי החוק, אחרי כל מה ששמעו פה, וגם עמדת היועץ המשפטי של הוועדה והיועץ המשפטי של הממשלה, לא יהיה פשוט לעבור את בית המשפט.

<שלמה פוליטיס: לא הייתי אומר שזה ב-100% שמפסידים בבית המשפט העליון כי ניתן להיתלות בטיעונים אלה ואחרים, אפילו בחוות דעתו של שופט בית המשפט העליון, פרופ' זמיר, בשעתו בנושא של הפקעות לטובת ההתיישבות.

<שלמה פוליטיס: יש בסיס לכאן וודאי וודאי שיהיה צורך להיות קצת יצירתיים ולשנות אולי מושכלות יסוד שהנחו את בית המשפט העליון במשך הרבה מאוד שנים.

<שלמה פוליטיס: אני רוצה להתייחס לנושא שהתייחסתי בפעם הקודמת, לגבי חוות הדעת של היועץ המשפטי לממשלה, שהכנסת לכאורה איננה מוסמכת להוציא את החוק הזה מיכוון שבשטחים מי שהוא הריבון והמחוקק הוא אלוף הפיקוד והכנסת לא יכולה להיכנס לנעליו של אלוף הפיקוד - - -

עיסאווי פריג': אבל היושב ראש אמר - - -

ניסן סלומינסקי: עיסאווי.

עיסאווי פריג': הוא חולק עליך.

ניסן סלומינסקי: בוא נשמע מה הוא אומר, אני לא יודע אם הוא אומר לטובתי או לא לטובתי.

<שלמה פוליטיס: אני הבאתי פסק דין בפעם הקודמת, של בית המשפט העליון, שבעיקרון אפשר גם לחוקק חוקים באמצעות הכנסת ויש לא מעט דברי כנסת שבעצם חוקקו באופן ישיר ליהודה ושומרון ובצורה עקיפה.

שולי מועלם-רפאלי: אולי אני אציע לאדוני להכניס את אוסאמה.

שולי מועלם-רפאלי: אוסאמה שאל לפני - - -

ניסן סלומינסקי: אמרתי שהוא יכול להיכנס, הוא יודע.

<שלמה פוליטיס: אני רק רוצה, מכיוון שהנושא הזה הועלה, להזכיר חוק אחד שבצורה מאוד מאוד ישירה, שחוקק על ידי הכנסת, ביהודה ושומרון, בעקבות הטבח שהיה במערת המכפלה, בעקבות קבורה של גולדשטיין באזור קרית ארבע ופיתוח של אתר הנצחה מסביב לקבר, שלא מצא חן בעיני המחוקק וחבר הכנסת רן כהן ב-1998 יזם את חוק איסור הקמת מצבת זיכרון למבצעי מעשי טרור.

<שלמה פוליטיס: החוק הזה היה חוק גולדשטיין, אבל מי שקורא את דברי ההסבר, הוא לא היה אך ורק לעניין גולדשטיין, גם היה כלפי מחבל אחר מאזור הגדה המערבית, או מיהודה ושומרון, מה שתרצו, שביצע פיגוע בישראל ושהייתה כוונה גם לפתח אתר הנצחה באותו מקום.

<שלמה פוליטיס: החוק הזה שחוקק על ידי הכנסת חל ביהודה ושומרון לצורך ביטול ההיתר למצבה שהוקמה לגולדשטיין.

<שלמה פוליטיס: אני במקרה טיפלתי בעתירה לבג"צ, הוגשה עתירה לבג"צ בהתבסס על החוק הזה כנגד כל ההריסה שבוצעה שם כאשר החוק הזה הוחל גם רטרואקטיבית, כי הטבח שהיה במערת המכפלה, זה היה ב-94' או ב-92', אני כבר לא זוכר, נדמה לי 94', והחוק הוחל גם על מצבות שהוקמו לפני חקיקתו של החוק.

<שלמה פוליטיס: דהיינו אנחנו רואים פה מעשה כנסת שהוחל באזור, זה נכון שהממונה על החוק הזה היה שר הפנים - - -

בצלאל סמוטריץ': רן כהן סיפח.

<שלמה פוליטיס: ושר הביטחון, על פי החוק, יורה למפקד כוחות צה"ל להסיר מצבות שכאלה.

בצלאל סמוטריץ': שלמה, והשמים נפלו אחר כך?

ניסן סלומינסקי: לא, בצלאל.

בצלאל סמוטריץ': השמים נפלו?

עיסאווי פריג': אתה משווה את זה - - -

<שלמה פוליטיס: אני לא משווה.

עיסאווי פריג': אני שואל, אתה משווה את זה ל - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אל תשווה.

<שלמה פוליטיס: אני לא עושה השוואה.

בצלאל סמוטריץ': רן כהן סיפח והשמים - - -

<שלמה פוליטיס: אני לא עושה השוואה, אני בסך הכול אומר שאנחנו מוצאים פה מעשה - - -

עיסאווי פריג': אתה עושה הרצה לבג"צ - - -

ניסן סלומינסקי: עיסאווי.

עיסאווי פריג': אני שואל, אתה אומר - - -

<שלמה פוליטיס: אני סך הכול מביא פה תקדים של כנסת ישראל שמחוקקת חוק על מנת להפעיל סמכות מסוימת באזור יהודה ושומרון.

<שלמה פוליטיס: זה נכון שבחוק נאמר שם ששר הביטחון יורה את מפקד כוחות צה"ל באזור, הוא יורה, כלומר זה לא שמפקד כוחות צה"ל באזור מקבל הנחיות - - -

עיסאווי פריג': אתה אמרת שזה מאתגר - - -

ניסן סלומינסקי: עיסאווי.

עיסאווי פריג': אני שואל שאלה.

ניסן סלומינסקי: אל תשאל, תשמע את הדברים שלו.

ניסן סלומינסקי: אתה מפריע לי לשמוע ולהתרכז כי זה לא מוצא חן בעיניך.

ניסן סלומינסקי: לא יעלה על הדעת.

עיסאווי פריג': לא, אני שואל שאלת הבהרה.

ניסן סלומינסקי: לא, אל תשאל שאלת הבהרה, תשמע אותו.

עיסאווי פריג': למה אתה חסר סבלנות היום?

ניסן סלומינסקי: אני לא חסר סבלנות היום.

עיסאווי פריג': רואים עליך שאתה עייף.

ניסן סלומינסקי: אני עייף, זה נכון, כי אני דן בזה כבר שבועיים ואתה בא לחצי שעה לעשות בלגן וזהו.

ניסן סלומינסקי: אז אני מבקש, אתה בקריאה שנייה - - -

עיסאווי פריג': לא, זו ההתנהלות, שלא תהיה עניינית.

ניסן סלומינסקי: אל תעמיד אותי - - -

עיסאווי פריג': אתה רואה איך אתה מאיים?

ניסן סלומינסקי: כי אתה מפריע לכולם, אתה לא מפסיק להפריע.

עיסאווי פריג': אתה רואה איך אתה מאיים?

בצלאל סמוטריץ': אתם תמיד הקורבן, נכון?

עיסאווי פריג': אתה, אני לא יכול, תמיד אפסיד.

עיסאווי פריג': אם כופפת ממשלה שלמה אז תכופף אותי, מי אני בכלל?

<שלמה פוליטיס: אני סך הכול, מה שאני אומר, אינני פוליטיקאי, אני סך הכול - - -

שולי מועלם-רפאלי: אבל אתה רק לא אומר מה שעיסאווי רוצה לשמוע.

<שלמה פוליטיס: כל מה שאני אומר זה שבעצם יש לנו מקרה שזו חקיקה משהו מעין טריטוריאלית כזאת שבאה להרוס מבנה שהיה ביהודה ושומרון באמצעות חוק של הכנסת.

<שלמה פוליטיס: זה המקרה.

<שלמה פוליטיס: זה תקדים.

<שלמה פוליטיס: אני לא רואה שום בעיה שהכנסת יכולה לחוקק חוק שיחול שם.

<שלמה פוליטיס: ועובדה, יש חוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום, (שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), כל החוקים האלה מיועדים לאזור יהודה ושומרון.

<שלמה פוליטיס: זה נכון שהרוב הוא פרסונלי, אבל לחוק הזה יש את הגוון הטריטוריאלי, זה משהו קצת שונה וגם מי שיזם אותו, הוא התכוון שהוא יחול גם על מצבת זיכרון של מישהו תושב המקום, תושב מוגן של המקום, דהיינו פלסטינאי.

<שלמה פוליטיס: קצת תקדים מעניין.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: עכשיו, עיסאווי, אתה.

עיסאווי פריג': אני לא אקח הרבה זמן.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, זכותך לדבר עכשיו.

עיסאווי פריג': תודה.

עיסאווי פריג': אדוני היושב ראש, חברים, אמנם הדיון הזה צריך להיות דיון משפטי - - -

ניסן סלומינסקי: אני רק מזכיר לכולם, מחר בתשע ההצבעה.

תמר זנדברג: הדיון נמשך עד מחר בתשע?

נחמן שי: עד תשע מחר - - -

ניסן סלומינסקי: לא, עיסאווי עכשיו באמצע דיבור.

נחמן שי: לא יהיה להם זמן להכין את זה.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אתה יכול לבקש - - -

יעל גרמן: אנחנו רוצים לשמוע את האנשים.

נחמן שי: חוות דעת משפטית קיבלנו, אנחנו רוצים לדעת מגורמי ביטחון ומדיניות וביטחון לאומי מה עמדתם.

ניסן סלומינסקי: אתה חזרת על זה כבר שלוש פעמים.

נחמן שי: זו ועדת חוץ וביטחון פה, אולי אתה לא יודע.

נחמן שי: אני באתי מטעם ועדת חוץ וביטחון.

ניסן סלומינסקי: אתה חוזר על זה שלוש פעמים.

נחמן שי: לא, לא חוזר, אני אומר את זה בפעם הראשונה.

נחמן שי: אז אם אתה רוצה להצביע מחר בתשע - - -

עיסאווי פריג': נחמן, עכשיו הוא יקרא אותך לקריאה.

יעל גרמן: שבשמונה בבוקר יבואו וייתנו לנו חוות דעת.

נחמן שי: בשביל מה הביאו את ועדת חוץ וביטחון הנה?

ניסן סלומינסקי: שמענו, תודה.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי.

עיסאווי פריג': אדוני היושב ראש, חברים, הדיון הזה אמור להיות דיון משפטי, ואני משתדל להיות משפטן בגישה, למרות שאני לא כזה.

עיסאווי פריג': שמענו כמה דברים, תמשיכו להציג את זה בכל השפה היפה והמכובסת, אבל מדובר בגזל, מדובר בשטח כבוש שאסור לכם לעשות מה שאתם עושים.

עיסאווי פריג': אני אומר את זה בשפה עממית והכי פשוטה.

עיסאווי פריג': האחריות הכבדה שמונחת על הכתפיים שלכם, שאתם יוזמים את זה ואתם חושבים שאתם עושים טוב ליהודים, להתיישבות, אתם מזיקים לכל תושבי מדינת ישראל בהתלהבות חסרת הרסן שאתם עושים.

עיסאווי פריג': בדיון המשפטי ששמעתי כאן וכל הפילוסופיה ששמעתי מהחברים כאן, מהיועץ המשפטי לשעבר, שמתחיל בזריקת הרעיונות והרצת האתגר המשפטי החדש להזכיר לנו תקדימים, שאני מתאר לעצמי שזה אחד התקדימים והסיפורים שתשמיעו בבית המשפט, אתה מערבב בשר וחלב.

עיסאווי פריג': מדברים על חוק של גזל ואתה מזכיר לי חוק של טרור וטרוריסט, אלה שני דברים שונים, אדוני.

עיסאווי פריג': ועכשיו אני שומע שני נימוקים חדשים, נושא הבשלות.

עיסאווי פריג': יפה, אלה משפטים שצריך גם להיעזר בהם, אתם מביאים את המושגים האלה מעולם משפטי יפה.

עיסאווי פריג': אם אני אגיע למצב שכל חוק או כל רעיון שאני צריך לחוקק בכנסת יחכה לבשלות החוק בשטח ועשייתו, אז כל חוק אני יכול להניח אותו ולחכות כמה עשרות שנים ולראות איך התוצאה מגיבה.

עיסאווי פריג': כשאני שומע ורואה את הביקורת שאני שומע על היועץ המשפטי מהחבר, שאני לא רואה מולי, ואתה כיושב ראש ועדה נותן לזה לזרום, אם יועץ משפטי רואה את טובת המדינה וקורא את הרחוק, את מה שאתה עוצם עיניים ולא רוצה לראות והוא אומר לך ש'אני לא יכול להגן על החוק הזה בפני ערכאות בינלאומיות' ואתה מבטל את הקביעה של היועץ המשפטי ונותן לאנשים להשמיע את הדברים בצורה חופשית כזו, אני אומר, אתה אוטם אוזניים על כל בן אדם, וחברת הכנסת לשעבר שדיברה, שמותר לה לתקוף את עובדי המדינה, אפילו הבכירים ביותר.

עיסאווי פריג': אני חושב שזה לא ראוי, לא מקובל, לא מתאים לך, יושב ראש הוועדה.

עיסאווי פריג': וזה עדיין לא תם, אתם יכולים לחזור בכם מזה, זה חוק רע לכולנו, חוק שמביא לאסון.

עיסאווי פריג': אתה לא תרגיש את זה היום, אבל זה חוק שגורר אותך מוסרית, ערכית ויש לו השלכות הרבה יותר חמורות ממה שהציונות שלך מאמינה בזה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: עבדאללה אבו מערוף.

עבדאללה אבו מערוף: כמובן שהדיון הוא פוליטי לחלוטין, זה לא חוק ולא בטיח ולא גרעינים ולא עגבניות.

עבדאללה אבו מערוף: זה עניין של פוליטיקה ולכן לא צריך חוק כזה בכלל.

עבדאללה אבו מערוף: אם כבר נבוא מהמבט של הימין, של ההתיישבות מה שנקרא, לפי המושגים שלכם, לא צריך חוק, בשביל מה צריך חוק, הרי יש כיבוש ואתם עושים כל מה שאתם רוצים בשטחים הכבושים.

עבדאללה אבו מערוף: אז מה, הריסת בית, עוד אחד, או להריסת בית, בית המשפט העליון לצדק הכריח שהיישובים יפונו, אתם מצפצפים על בית המשפט העליון.

עבדאללה אבו מערוף: אתמול בנאומו האקדמאי וגם ההיסטורי וגם התורתי הוא התייצב בבית המשפט העליון, לכן למה צריך לחוקק חוק כזה?

עבדאללה אבו מערוף: למה?

עבדאללה אבו מערוף: הרי יש כיבוש ועובדה שיש כיבוש, לפי החוק הבינלאומי אסור להחליף כל שטח בשטח הכבוש.

עבדאללה אבו מערוף: אז אתם מצפצפים על הכול, זה הפוליטיקה, אז תצפצפו, אבל לא צריך חוק.

עבדאללה אבו מערוף: חוק לא צריך.

עבדאללה אבו מערוף: זה צחוק מעצמכם ומכל מה שיש בישראל, לא עניין של דמוקרטיה, צחוק מבית המשפט, צחוק מהיושבים כאן, זה לעג שאתם מביאים חוק, לא צריך חוק.

עבדאללה אבו מערוף: יש כיבוש, אז תמשיכו בכיבוש.

עבדאללה אבו מערוף: עוד 50 שנה, בסדר, עוד 100 שנה, בסדר.

עבדאללה אבו מערוף: אם אתם רוצים להסדיר אז תספחו, בבקשה, תעשו מהירדן עד הים.

עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, תכריזו על גבולות של מדינת מעצמת העל מהירדן לים, עם גבולות.

עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, תכריזו על גבולות.

עבדאללה אבו מערוף: יש לכם את האומץ להכריז על הגבולות?

עבדאללה אבו מערוף: אין.

עבדאללה אבו מערוף: תכריזו, בבקשה, על גבולות.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא אדבר על אי חוקיות, שלושה דברים שהם מעיקר החוק, מה שכתב היועץ המשפטי, ואני לא צריך הייתי לחכות ליועץ המשפטי, תקראו, באופן ברור, בעברית, בשפה העברית, שיש שלושה תנאים שהם לא קיימים בכלל לעשות הפקעה או לספח.

עבדאללה אבו מערוף: זה כתוב שחור על גבי לבן, שלושה תנאים, אם נדבר על החוק, לא נדבר על פוליטיקה.

עבדאללה אבו מערוף: 'על ההפקעה להיעשות לפי הדין המקומי, קרי לפי הדין הירדני'.

עבדאללה אבו מערוף: אז בבקשה תעשו עסקאות עם ירדן קודם ואחר כך תחשבו איך אפשר לעשות את החוק.

עבדאללה אבו מערוף: התנאי השני, 'על ההפקעה להיות לטובת האוכלוסייה המקומית' ורק המקומית, זאת אומרת הפלסטינאים, נכון?

עבדאללה אבו מערוף: כתוב.

עבדאללה אבו מערוף: 'על הליך ההפקעה להיעשות בהתאם לכללי היסוד של המשפט'.

עבדאללה אבו מערוף: רק שלושת התנאים האלה, הפשוטים, לא צריך להיות משפטן בשביל זה, שאתם מצפצפים גם על זה, לכן למה אתם מעסיקים אותנו בדברים האלה?

עבדאללה אבו מערוף: יש לנו הרבה דברים להתעסק בהם, להיאבק נגד הכיבוש בכלל ולעשות דברים אחרים לטובת האזרחים, רווחה, בריאות והכול, שאתם גם לא עושים בתקציבים.

עבדאללה אבו מערוף: זה בושה שאתם מתעסקים בחוק הזה, לא צריך חוק, לכן צריך לפסול את החוק ואל תמשיכו בו בכלל, אתם עושים את זה בלי החוק.

עבדאללה אבו מערוף: תחליטו מה לעשות, אתם רוצים לעשות לעג מאיתנו?

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו ממשיכים בוויכוחים ועושים הסתייגויות, אבל זה ממש שלב מתקדם של פשיזציה, זה פשיזם, כיבוש עם פשיזם.

עבדאללה אבו מערוף: אתם תלכו ותדעו מה זה פשיזם מבחינת המושג של פשיזם ואחר כך תחזרו לעשות חוק, בסדר?

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: מאחר שכל חברי הכנסת וכל האחרים דיברו, אני נותן שוב, אם יש חברי כנסת שרוצים - - -

יעל גרמן: כן, אני ביקשתי.

ניסן סלומינסקי: אבל עכשיו זה יהיה קצר, אני אקציב זמן, שלוש דקות, סיבוב שני, מי שרוצה.

יעל גרמן: מה אתה שם שלוש דקות כאשר זה הזמן היחיד שלנו לדבר ולבטא את עצמנו?

ניסן סלומינסקי: יעל, אני נותן לך כבר פעם שנייה לדבר.

ניסן סלומינסקי: בפעם הראשונה לא חסמתי, נתתי לך לדבר הרבה, היו גם כאלה - - -

יעל גרמן: אז מה, מה זה פעם שנייה?

יעל גרמן: אני מגיבה על דברים שנאמרו פה במשך שעתיים.

ניסן סלומינסקי: היו כאן כאלה שדיברו 20 דקות ולא עצרתי.

ניסן סלומינסקי: אני אומר, סיבוב שני אני נותן, רק סיבוב שני - - -

תמר זנדברג: יעל, כולנו נשב - - - אני באמת שואלת - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אבל נתתי - - - סליחה, תמר, אני שואל אם מישהו רוצה לסיבוב שני, רק שיגיד, שאני אדע לעשות סדר.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אתה רוצה?

אוסאמה סעדי: כן.

ניסן סלומינסקי: יש עוד מישהו שרוצה?

ניסן סלומינסקי: נחמן, יעל.

יעל גרמן: כן, אמרתי את זה כבר לפני שעה.

ניסן סלומינסקי: את רוצה עוד פעם?

תמר זנדברג: לא, אני לא רוצה, אני רוצה לשמוע, אני לא רוצה לדבר.

תמר זנדברג: אני רוצה לשמוע את היועץ המשפטי לממשלה, את צה"ל, את משרד החוץ, משרד הביטחון.

ניסן סלומינסקי: אז נתחיל.

ניסן סלומינסקי: מאחר שיעל הייתה הראשונה שביקשה אז אני נותן - - -

תמר זנדברג: נשב פה ונשחק משחק, נבזבז לעצמנו זמן, אתה - - -

ניסן סלומינסקי: תמר, את אמרת שאת לא רוצה לדבר.

ניסן סלומינסקי: תמר, אם את רוצה, תגידי שאת רוצה.

ניסן סלומינסקי: יעל, שלוש דקות.

תמר זנדברג: לא, אני לא רוצה, אני רוצה לשמוע, לא לדבר.

ניסן סלומינסקי: יעל, שלוש דקות, בבקשה.

יעל גרמן: מה שמבוצע כאן בשעתיים האחרונות הוא מעשה מגונה במערכת המשפט הישראלית כפי שאני מכירה אותה וכפי שאתה מכיר אותה, מעשה מגונה שלא ייעשה.

יעל גרמן: אני לא שמעתי על כך שמתעלמים מחוות דעת של יועץ משפטי לממשלה, שהוא גם מאמין וגם אמין, ומביאים לכאן כל מיני פרשנים משפטיים שכל כך נוח להשמיע אותם.

יעל גרמן: אני כראש העירייה, הייתה לי יועצת משפטית והרבה פעמים לא הסכמתי איתה, מעולם לא עלה בדעתי להביא מישהו מבחוץ כדי לסתור את דעתה.

יעל גרמן: זה הרס של מערכת המשפט ושל מינהל תקין במדינת ישראל.

יעל גרמן: יש לנו רק יועץ משפטי אחד.

יעל גרמן: אתה יכול להתנגד לו, לא להסכים לו, אתה לא יכול להביא לפה כל מיני חוות דעת של יועצים משפטיים, תמיד תמצא כל מיני דעות.

יעל גרמן: היועץ המשפטי, חוות דעתו היא זו שמחייבת אותנו בוועדה, היא זו שמחייבת את ממשלת ישראל והיא זו שמחייבת אותך כיושב ראש.

יעל גרמן: זה שאתה לא מקבל את זה, אתה מבצע כאן מעשה מגונה במשפט הישראלי, כפי שאנחנו מכירים אותו.

יעל גרמן: לא נמצא פה בצלאל, אבל אני רוצה להגיד, בצלאל אמר ביושר רב, החוק הזה הוא חוק מדיני.

יעל גרמן: חוק מדיני, אין לו מקום.

יעל גרמן: אם רוצים לעשות שינוי מדיני, לשם כך יש ממשלה, ממשלת הימין שנבחרה ברוב, הממשלה הכי ימנית שישנה, תתכבד בבקשה הממשלה, באומץ, תבוא ותאמר 'אנחנו רוצים להחיל את החוק הישראלי ביהודה ושומרון, אנחנו רוצים לספח את יהודה ושומרון'.

יעל גרמן: יכול להיות שאני אתנגד, אבל אני נמצאת כרגע באופוזיציה, אתם בקואליציה, תעשו זאת, למה אתם מבקשים מבית המשפט שיעשה לכם פעולה מדינית?

יעל גרמן: גם זה מעשה מגונה, מה פתאום אתם מערבים את בית המשפט במדיניות?

יעל גרמן: למה אתם מביאים אליו בכלל את זה?

יעל גרמן: בית המשפט הוא זה שצריך לקבוע את המדיניות כמו שאמר בצלאל?

יעל גרמן: אתם מביאים פה חוק מדיני, אתם לא מכחישים את זה ובמקום ללכת בדרך המלך, בדרך הישר ולקבוע מדיניות במקום שבו מדיניות נקבעת, שזה הממשלה ולאחר מכן גם הכנסת, מה אתם עושים?

יעל גרמן: ברמייה, בערמומיות, אבל הכול גלוי וברור, אתם מאשימים את בית המשפט ואתם מביאים את זה לפתחו.

יעל גרמן: בית המשפט לא צריך לקבוע מדיניות, בית המשפט צריך לקבוע מהו חוק, מהו סדר ומהו מינהל תקין.

יעל גרמן: והיועץ המשפטי כבר הביע את דעתו וכולנו יודעים שבית המשפט יקבע מהו סדר ומהו חוק, ממש כמו שהיועץ המשפטי אמר.

יעל גרמן: אתם, אני חוזרת פעם שלישית, עושים מעשה מגונה בבית המשפט ובמערכת החוק במדינת ישראל.

ניסן סלומינסקי: אני רק אומר, אני רוצה רק להגיד, אל"ף, שאני מאוד מכבד את היועץ המשפטי, בכל המישורים, גם באישי.

ניסן סלומינסקי: בי"ת, מי שלא קיבל את עמדתו של היועץ המשפטי זה אל"ף, ממשלת ישראל, בי"ת, כנסת ישראל, שכבר הצביעה פעמיים נגד עמדת היועץ המשפטי לממשלה.

ניסן סלומינסקי: אני לא נכנס לוויכוח, אני רק אומר, זה כנסת ישראל וממשלת ישראל שהצביעה כבר פעמיים, פעמיים של חוק טרומי, מה שנקרא, נגד עמדת היועץ המשפטי - - -

יעל גרמן: אבל אתה תביא, בסופו של דבר יהיה ערעור ויהיה בג"צ, אתה דורש מבית המשפט לקבוע מדיניות, איך אתה עושה את זה?

ניסן סלומינסקי: יעל, אני לא נכנס לוויכוח, אני רק רציתי להעיר כמה הערות, כי באמת, אני מכבד את תהילה, נתנו לה לדבר ואני מכבד אותה, שוב, גם אם אני חולק עליה או לא חולק עליה, אבל זכותה והיא דיברה ו - - -

יעל גרמן: זכותה?

יעל גרמן: חובתה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: יש כאלה שחושבים שאסור להם לדבר נגד עמדות ממשלה, אני לא רוצה להיכנס לזה.

ניסן סלומינסקי: שמענו, זה לא פשוט.

ניסן סלומינסקי: הדילמה הזאת, אחרי שהממשלה כבר קבעה את עמדתה, אם היועץ או אחרים יכולים להביע עמדה הפוכה, אני לא נכנס לזה כי אני מכבד את המערכת, אני מבין שהוא בסדר, זה לא פשוט, רק שנדע, אבל, שוב, נתנו לה לדבר, אני מכבד אותה והיא עורכת דין מצוינת.

ניסן סלומינסקי: אני אומר לכם שוב, בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: דבר אחרון, רק בהערה קטנה אני אומר, שאנחנו לא מביאים את זה ל - - - את צודקת, זה נושא מדיני ולכן אנחנו חושבים שזה לא צריך להגיע לפתחו של בית המשפט.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא הולכים להביא את זה לבית המשפט, אנחנו מביאים את זה לגוף שצריך לדון בנושאים המדיניים וזה כנסת ישראל.

יעל גרמן: אתה עוקף את דרך המלך שהיא החלטת ממשלה.

יעל גרמן: מדוע הממשלה לא מקבלת את ההחלטה הזו?

יעל גרמן: מדוע זה צריך לבוא בכלל לוועדת חוקה?

ניסן סלומינסקי: יעל, את תסכימי איתי שהגוף שצריך לטפל בנושאים מדיניים זה כנסת ישראל ובאמת כנסת ישראל מטפלת בזה.

יעל גרמן: קודם כל הממשלה.

ניסן סלומינסקי: הממשלה החליטה.

יעל גרמן: מה הממשלה החליטה?

יעל גרמן: היא החליטה להחיל את החוק הישראלי על יהודה ושומרון?

יעל גרמן: היא החליטה לספח?

ניסן סלומינסקי: אני לא מדבר על להחיל, אני מדבר על החוק הזה.

ניסן סלומינסקי: עזבי אותי - - -

יעל גרמן: אתם עושים מעשה רמייה.

יעל גרמן: אתם לוקחים חוק ועוקפים החלטה - - -

ניסן סלומינסקי: יעל, החוק הזה הוא לא החלה של הריבונות, הוא עוד רחוק מזה.

ניסן סלומינסקי: נכון, אף אחד לא מכחיש שהוא היה רוצה, אבל זה לא החוק הזה, אם ירצו להחיל את הריבונות יעשו את זה באופן שעשו את זה כבר על מזרח ירושלים.

ניסן סלומינסקי: יעשו את זה, יש דרך, אבל זה לא דרך החוק הזה.

ניסן סלומינסקי: זה לא החוק הזה ולכן את צדקת, אני לכן לא הבנתי למה אמרת, כי אנחנו באמת לא רוצים שיגיע לבית המשפט העליון, אנחנו מביאים את זה לכנסת.

יעל גרמן: ניסן, אתה יודע שזה יגיע.

ניסן סלומינסקי: לא, זה אם אתם תלכו - - -

יעל גרמן: באמת, בואו נפסיק עם ה-charade הזה - - -

ניסן סלומינסקי: אם אתם תלכו לבית המשפט.

יעל גרמן: כל מה שקורה פה זה charade, בוא נפסיק עם זה, אתה יודע שזה יגיע לבית משפט עליון, למה אתה מעמיד את בית המשפט העליון במצב שהוא צריך לקבל החלטה על חוק מדיני?

יעל גרמן: כמו שאמר בצלאל.

ניסן סלומינסקי: יעל, את מבינה מה שאת עושה?

ניסן סלומינסקי: כשכנסת ישראל תחליט נניח, אם היא תחליט, נניח בקריאה שנייה ושלישית, נניח שהיא החליטה, את תלכי לבית המשפט העליון - - -

יעל גרמן: אתה רוצה שכנסת ישראל - - -

ניסן סלומינסקי: לא, את תלכי לבית המשפט העליון ואת אומרת לי שאני מעמיד את בית המשפט העליון - - -

יעל גרמן: - - - חוקים שהתקבלו לפני 70 שנה במדינה מסוימת, אתה חושב שכל חוק - - -

ניסן סלומינסקי: לא, יעל, תני לי.

יעל גרמן: רגע, לכנסת ישראל יש זכות לקבל כל חוק?

יעל גרמן: כל חוק מותר לה?

ניסן סלומינסקי: רגע, את דיברת, עכשיו תני לי משפט אחד, אני לא דיברתי הרבה.

ניסן סלומינסקי: אני אומר, רק לטיעון שלך, שהוא נשמע הפוך מתוכו.

ניסן סלומינסקי: כנסת ישראל זה הגוף המדיני והוא יכול להחליט החלטות מדיניות.

יעל גרמן: הממשלה.

ניסן סלומינסקי: הממשלה והכנסת.

ניסן סלומינסקי: היה והכנסת תחליט, וזה בסדר, זה מדיני, מי שיילך לסבך, כמו שאת קראת, את בית המשפט העליון זה לא אני, זה את, אם תפני לבג"צ.

יעל גרמן: לכנסת מותר לקבל כל חוק?

יעל גרמן: תענה לי, ניסן.

ניסן סלומינסקי: לא אמרתי כל חוק.

יעל גרמן: אם מחר אנחנו נקבל חוק שאומר שלערבים אסור להיכנס למדינת ישראל, לפלסטינים.

ניסן סלומינסקי: לא, אני אומר, הטיעון שלך היה שאני כאילו רוצה לסבך - - - יעל, הטיעון שלך שאני רוצה לסבך - - -

יעל גרמן: או שאסור להם לשבת על ספסלים, זה בסדר?

יעל גרמן: אתה תקבל אותו?

ניסן סלומינסקי: הטיעון שלך שאני רוצה לסבך את בית המשפט העליון, הוא לא צריך להחליט החלטות מדיניות, אני מסכים לכול, אבל אנחנו לא - - -

יעל גרמן: מי צריך להגן על החוקתיות של החוקים?

יעל גרמן: האם מותר לכנסת לחוקק כל חוק?

ניסן סלומינסקי: טוב.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה.

יעל גרמן: אתה באמת חושב כך?

ניסן סלומינסקי: אני רק - - - יעל, אני לא נכנס - - -

יעל גרמן: היועץ המשפטי לממשלה אומר לך שזה חוק לא חוקתי.

ניסן סלומינסקי: יעל, אני לא נכנס לזה - - -

יעל גרמן: אתה נכנס ל - - -

ניסן סלומינסקי: אמרתי, רק הצבעתי על הרבה סתירות בתוך הדברים שלך, מאחד על השני, אבל בסדר, אני לא חולק, אני מקבל, זו עמדתך, זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, שלוש דקות, פעם שנייה.

אוסאמה סעדי: אני מבקש לחזור ולבקש את עמדת היועץ המשפטי לממשלה, כתובה, שתהיה מונחת בפני כל חברי הכנסת ולא רק חברי הוועדה לפני ההצבעה מחר בקריאה ראשונה.

אוסאמה סעדי: אני חושב שמאוד חשוב שחברי הכנסת, לפני שיצביעו, שיבינו ויקראו, לא בטוח שיבינו, אבל לפחות שתהיה מונחת חוות דעתו ולא להסתפק במה שמתפרסם בכלי התקשורת.

אוסאמה סעדי: זה חשוב מה שמתפרסם, אבל בוודאי שחשוב מאוד שאנחנו כמחוקקים נדע מה עמדתו של היועץ המשפטי לממשלה.

אוסאמה סעדי: אתה שאלת את חברתי יעל גרמן ואמרת שכביכול הכנסת, גם הממשלה וגם הכנסת הצביעו נגד היועץ המשפטי לממשלה - - -

ניסן סלומינסקי: לא נגד, הצביעו - - -

אוסאמה סעדי: בניגוד לעמדתו של היועץ המשפטי.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה להגיד, כי אני מאוד מכבד את היועץ המשפטי, באמת, אני לא רוצה ל - - -

אוסאמה סעדי: אני אומר לך ואתה יודע את זה, גם הממשלה וגם הכנסת, הקואליציה, הרי הצביעו, אפילו לא הצביעו 61 בעד החוק הזה, יש מפלגה אחת שהיא משוגעת אחרי החוק הזה, אנחנו יודעים למה, כי רוב הבוחרים שלה הם מקרב אותם מתנחלים ואתם מובילים את - - -

ניסן סלומינסקי: דרך אגב, רוב יש"ע לא הצביעה לנו, היא הצביעה לליכוד.

אוסאמה סעדי: ואתם לא מסתירים את זה ואיימתם, ושמענו את יושב ראש המפלגה שלך, שהוא הולך עד הסוף, כי אם הוא יוותר על החוק הזה אז תוחלת החיים שלכם, הפוליטית, היא קצרה, ולכן אמרתי, אתם תופסים את הממשלה הזו ואת הקואליציה - - -

ניסן סלומינסקי: אל תגיד, שמענו, די, בסדר.

אוסאמה סעדי: אני אומר, תופסים אותה ואם לא, אתם מפרקים את זה, ולכן אין פלא שאתם מאיימים ואנחנו יודעים שהרבה מפלגות בקואליציה לא ששות ללכת לבחירות, לכן אנחנו יודעים למה זה עבר בקריאה טרומית, אבל זה לא אומר שהחוק הזה הוא חוקתי והכנסת, גם אם היא ריבון וגם אם יש הפרדת רשויות, יש דברים שלא ייעשו.

אוסאמה סעדי: פה אתם משנים, ואתם אומרים את זה, זה לא ש - - - סמוטריץ אומר חוק מדיני, מה זה חוק מדיני?

אוסאמה סעדי: פה אתם משנים שיטת משפט שלמה שכל הממשלות עד היום, כל הכנסות, בית המשפט העליון במשך עשרות שנים, מאז שנות ה-70, בכל הפסיקה שלו, ומדינת ישראל לא באה ולא שינתה את המהות של הממשל הצבאי בתוך השטחים.

אוסאמה סעדי: שטחים כבושים, שטחים מוחזקים, אני אומר, יש תפיסה לוחמתית והמשפט הבינלאומי הוא שחל בתוך השטחים.

אוסאמה סעדי: יש מחלוקת אם זה כל המשפט הבינלאומי, המשפט הבינלאומי המנהגי, המשפט הבינלאומי האחר, אבל לפחות אומרים שהמשפט הבינלאומי חל והמפקד שם, לכן שאלתי אותך מי הריבון, כנסת ישראל היא לא הריבון שם ולא הממשלה - - -

ניסן סלומינסקי: נתנו כאן דוגמאות, אתה דווקא היית בחוץ והראו - - -

אוסאמה סעדי: בעל כורחי הייתי בחוץ.

ניסן סלומינסקי: לא, זה כבר היה כשאמרתי שאתה יכול לחזור.

אוסאמה סעדי: אז אני אומר, הוא מפקד צבאי ולפי צווים צבאיים, זה מה שחל שם.

אוסאמה סעדי: אתם רוצים לשנות את זה.

אוסאמה סעדי: אל תבואו בעקיפין, תבואו ותגידו 'אנחנו עכשיו רוצים להגיד שהשטחים האלה הם לא שטחים כבושים, הם לא שטחים מוחזקים, הם שטחים משוחררים, הם חלק מארץ', אתה אומר תמיד, ישראל הקטנה וישראל הגדולה.

אוסאמה סעדי: תבואו ותגידו את זה ואז אתם תהיו בבעיה בפני העולם, ולכן אתם לא עושים את זה ולכן ראש הממשלה לא עושה את זה.

אוסאמה סעדי: אבל גם החוק הזה, אני אומר וחוזר ואומר, הוא לא חוקתי ואני מפנה באמת לחוות הדעת, אני עוד לא ראיתי שגם היועץ המשפטי לממשלה, גם היועץ המשפטי לכנסת, גם היועץ המשפטי של הוועדה, כולם באותה דעה ואנחנו מה?

אוסאמה סעדי: אנחנו מבינים יותר מהם.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, טוב, תודה.

ניסן סלומינסקי: רק אני רוצה לרענן את זיכרונך, חברי לא נמצא פה, השכן שלי, אבל ממשלות ישראל לדורותיהן, אותי למשל העלו פרס ורבין, את אלקנה, בדרך פשוטה, תפסו את השטח, בלי שום בעיה, העלו אותנו, קרית ארבע, חברון, כולן על ידי ממשלות המערך ואחר כך ממשלות אחרות.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת זה לא משהו ספציפי שאתם רוצים להגיד לנתניהו או לנו, זה ממשלות ישראל לדורותיהן שעשו את הדברים.

ניסן סלומינסקי: רק אני אומר כהערה, לא ויכוח.

אוסאמה סעדי: אבל עשו את זה לא על קרקע פרטית.

אוסאמה סעדי: זה ההבדל.

ניסן סלומינסקי: מה זה - - -

אוסאמה סעדי: לא, זה כן משנה, כי זה בא - - - גם הבג"צ, גם היועץ המשפטי לממשלה, גם החוק הבינלאומי אומר שאי אפשר להפקיע קרקע פרטית לא לטובת התושבים המקומיים.

אוסאמה סעדי: אתם עכשיו מה אתם עושים?

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אני לא רוצה להיכנס איתך לדיון - - -

אוסאמה סעדי: אתם אומרים לתכלית, ושמענו את שולי מועלם שהמתנחלים הם אזרחי האזור.

אוסאמה סעדי: אתה הבנת את המושג החדש הזה?

ניסן סלומינסקי: עזוב, אני לא רוצה להיכנס איתך לדיון שתפסו גם אדמות - - - עזוב, לא חשוב, כל ממשלות ישראל תפסו - - - לא, הקימו את היישובים וזה - - -

עבדאללה אבו מערוף: הערה לסדר.

ניסן סלומינסקי: רק רגע, שנייה, רגע, לא, לנחמן יש שלוש דקות.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: רק הערה, אחר כך תשכחו את העניין הזה - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אל תדאג, לא נשכח שום דבר.

ניסן סלומינסקי: זה גם לא ויכוח, אני סתם נותן הערות קטנות.

עבדאללה אבו מערוף: לא, אז זה מן הסתם.

עבדאללה אבו מערוף: סליחה, תרשה לי.

עבדאללה אבו מערוף: אתה אמרת שכל ממשלות ישראל מאז 67' העלו את המתנחלים, את המתיישבים, תקרא להם איך שאתה רוצה, לשם, אבל אם היה מולם מישהו שיהלום אותם, פיקוח, מה הלאה?

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי מה שאתה אומר אז אני לא - - -

עבדאללה אבו מערוף: מה זאת אומרת לא הבנת?

עבדאללה אבו מערוף: היה כיבוש ב-67' והתחילה העלייה לרגל להתיישבות שם, לשטח הכבוש, אם היה מישהו שיהלום את ההתנחלויות האלה ואת הכיבוש - - -

ניסן סלומינסקי: מה זה יהלום?

עבדאללה אבו מערוף: ויהדוף.

ניסן סלומינסקי: נו?

עבדאללה אבו מערוף: מה זה נו?

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי מה שאתה אומר.

ניסן סלומינסקי: אני רק ציינתי עובדה - - -

עבדאללה אבו מערוף: ואני מציין עובדה, נניח שבזמן ש - - - אתם לא יכולים לכבוש, אתם לא יכולים - - - בכוח ועוד כוח, אי אפשר לכבוש, אי אפשר להשתלט בכוח.

עבדאללה אבו מערוף: יבוא שליט, חוסיין, יבוא שליט בירדן ויכבוש את ישראל - - -

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה לדעת איך חוסיין פעל ביהודה ושומרון?

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה שאנחנו נפעל כמו חוסיין?

ניסן סלומינסקי: תאמין לי - - -

עבדאללה אבו מערוף: הלוגיקה שלך, ניסן, עם כל הכבוד שלך, הלוגיקה שלך - - -

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה שבאמת ממשלת ישראל תפעל - - - אתה יודע איך חוסיין פעל ביהודה ושומרון?

עבדאללה אבו מערוף: לא, הדוגמה הזאת לא נכונה.

עבדאללה אבו מערוף: מה הדוגמה זאת?

עבדאללה אבו מערוף: ממשלת ישראל, בגלל שיש כיבוש, ככה אתה מסביר את העניין של החוק?

עבדאללה אבו מערוף: אתה יותר - - -

ניסן סלומינסקי: אתה לא שומע, הייתה הערה שלו, שהוא תקף את ביבי ואותנו אז אני הסברתי רק שזה ממשלות ישראל לדורותיהן, זה הכול.

עבדאללה אבו מערוף: אז התשובה שלך לא מספקת, לא משכנעת.

ניסן סלומינסקי: היא לא צריכה לשכנע, אם לא אז לא.

ניסן סלומינסקי: לא ניסיתי.

ניסן סלומינסקי: נחמן, בבקשה, סליחה.

נחמן שי: טוב, אני את דעתי כבר הבעתי קודם, אני לא אחזור עליה, אני רק רוצה לומר כמה דברים בשולי הדברים.

ניסן סלומינסקי: אחרי נחמן, רק אני אומר, אלעזר יקריא את ה - - -

נחמן שי: קודם כל אני באתי הנה מטעם ועדת חוץ וביטחון, בוועדת חוץ וביטחון אנחנו רגילים לעשות עבודת מטה, לקבל ניירות עבודה מגורמי ביטחון ועל סמך הניירות האלה אנחנו מקבלים החלטות, ככל שהן חשובות.

נחמן שי: אני בא הנה לדיון, אמנם ועדת חוקה, חוק ומשפט, אבל אני מקבל חוות דעת משפטית אחת, חוות דעת משפטית אחרת, מסכים איתן במקרה, כך צריך להיות.

נחמן שי: אני רוצה לדעת איפה עומדת כל מערכת הביטחון והחוץ של מדינת ישראל.

נחמן שי: יש משרד חוץ, יש משרד ביטחון, יש המועצה לביטחון לאומי שאמורה לתכלל את כל העבודות שלהם שהם עושים.

נחמן שי: על סמך מה אתה מקבל את החוק הזה מחר בתשע?

נחמן שי: הלוא אתה, שרוצה בו, אני לא רוצה בו, אבל אתה רוצה לבטל אותו מכל הכיוונים, אני הבנתי, נתת לנו לדבר כמה שאנחנו רוצים, נתת לזה, נתת לזה, אתה אומר, קיימנו דיון מלא ומקיף בכנסת.

נחמן שי: בסדר, כל אחד מאיתנו כנראה היה עושה אותו דבר, עברתי גם את השיעור הזה פה בכנסת לפעמים.

נחמן שי: בסדר, יפה, אני לא בא אליך בטענות, אבל אם אתה רוצה שבפגישה הבאה שלנו, שכנראה תהיה בגבעה הסמוכה, אתה תעמוד, לשיטתך, ערוך, אתה חייב אותה, אחרת בג"צ יבקש את זה.

נחמן שי: הוא יגיד לנציגת הפרקליטות, תביאי לי את חוות הדעת, אני רוצה לדעת.

נחמן שי: עם כל הכבוד ליועצים משפטיים, אנחנו הולכים לזירה בינלאומית, בזירה הזו יש שחקנים אחרים, לא רק מלחמה משפטית, ולכן הדיון הזה הוא חסר.

נחמן שי: אני אומר לך, הוא חסר.

נחמן שי: בשביל זה מעבירים מהמליאה הצעקנית לוועדה, שיכולה לשמוע ולדבר ולהתמודד עם זה.

נחמן שי: אז אני מבקש ממך, עד מחר בבוקר להביא את הניירות האלה לפנינו.

נחמן שי: זה מתחייב על פי כל היגיון.

יעל גרמן: למה ניירות?

יעל גרמן: את האנשים.

נחמן שי: האנשים והניירות.

נחמן שי: אני מניח שבפני הקבינט הביטחוני מדיני עמדו דוברים של הגורמים האלה והציגו את עמדותיהם, ככה הם עשו בוודאי.

נחמן שי: אז אם הם עשו את זה שם הם חייבים לעשות את זה לפניך, אחרת הדיון הזה חסר ואנחנו, או מי שיופיע ויטען נגד, יגיד שהדיון הזה היה נכה, הוא היה חלקי, הוא לא היה שלם וכשבג"צ יבקש הוא יקבל את זה.

ניסן סלומינסקי: אני מקווה שעד שהחוק הזה יעבור אנחנו נשמע את כל הגופים האלה, זה תוכנן ו - - -

יעל גרמן: למה לא לפני קריאה ראשונה?

ניסן סלומינסקי: טוב, אוקיי.

ניסן סלומינסקי: אני חוזר עוד פעם.

יעל גרמן: מה תוכנן?

יעל גרמן: זה היה צריך להיות היום, למה זה לא היה היום?

נחמן שי: הלוא מחר הצבעה - - -

ניסן סלומינסקי: לא יכולנו כי לא הייתה ועדה.

יעל גרמן: מה זה לא הייתה ועדה?

יעל גרמן: יש עכשיו ועדה, למה לא הבאת אותם עכשיו?

ניסן סלומינסקי: לא עכשיו - - - טוב, בסדר, קבענו - - -

יעל גרמן: למה לא הבאת?

יעל גרמן: למה מחר לפני ההצבעה אתה לא מביא?

יעל גרמן: תביא מחר, נשמע אותם לפני ההצבעה ואחרי זה נצביע.

ניסן סלומינסקי: טוב, יעל, שמענו.

נחמן שי: בכל מקרה אני רוצה ששתי חוות הדעת המשפטיות שהוגשו, בעיקר ליועץ המשפטי לממשלה, שכנראה גם מסכן את הראש שלו בדרך, שאם לא יורידו לו את הראש, הוא יוריד את הראש שלו בסופו של דבר, כי יש לו אני מאמין משלו.

נחמן שי: הוא לא הגיע לשם בטעות, זו דרך חיים בשבילו, הצדק והמשפט, זו דרך חיים בשבילו, אני מכיר אותו יותר משנה ורבע ולכן כשהוא ירגיש שממשלת ישראל לא נותנת לו את הגיבוי ובוגדת בו הוא לא יישאר בתפקיד.

נחמן שי: אני אומר לך.

נחמן שי: תוכלו להחזיר את הקודם - - -

ניסן סלומינסקי: אני מעריך מאוד, אמרתי לך - - -

נחמן שי: וזה יהיה מצער לכולנו.

ניסן סלומינסקי: אני מסכים איתך במאה אחוז ואני לא חושב שזה עומד על הפרק.

נחמן שי: בוא נראה.

נחמן שי: אני אומר לך, יש אמת לאנשים וגם אם מנדלבליט חובש כיפה וכו', בסך הכול הוא מאמין לא רק במשפט העברי, הוא מאמין במשפט בכלל ובצדק - - -

ניסן סלומינסקי: מסכים איתך במאה אחוז ולכן אמרתי שאני מאוד מכבד, ושתבין רק, כשאני אומר את זה, זה לא שאנחנו עושים את זה ביד קלה, ואני גם ישבתי איתו, הרבה, שעה ושלושת רבעי, ושמעתי את כל הלבטים ואת כל הדברים גם, אני אומר שוב, זה לא קל, אני יודע מה עומד בצד אחד ואני יודע מה עומד בצד השני ואני צריך לקבל הכרעה וזה הכנסת.

נחמן שי: אני אצטער מאוד אם בדרך גם הוא יעוף.

ניסן סלומינסקי: חס ושלום.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, בבקשה.

אלעזר שטרן: מכיוון, כמו שאמרתי מקודם, הנוסח של הצעת החוק שמונחת בפני הוועדה הוא נוסח שמרבית הסעיפים זהה מילה במילה לנוסח שכבר הוועדה הצביעה עליו בהצעת החוק הקודמת וקראנו אותו, אני אקרא עכשיו רק את הסעיפים שבהם יש שינוי, אני אצביע על השינויים, כי בעצם את כל הדברים כבר קראנו.

ניסן סלומינסקי: הוא לא יצביע מבחינת להצביע - - -

אוסאמה סעדי: אני מבקש לעשות את זה מחר - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: הצעה לסדר.

ניסן סלומינסקי: אין הצעה לסדר, מה זה שייך הצעה לסדר?

אוסאמה סעדי: מאחר שרוב החברים - - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה.

אוסאמה סעדי: לפרוטוקול, תחליט מה שאתה רוצה.

ניסן סלומינסקי: טוב, בסדר.

אוסאמה סעדי: מאחר שרוב החברים לא נמצאים פה והישיבה היום היא אפילו באופן לא הולם, אבל אנחנו באנו, אבל מתוך 16 אני רואה ש-11 חברים וחברות לא נמצאים כאן, לכן לפחות, בסדר, הם יכולים שלא להשתתף בדיונים, אבל לפחות שישמעו את הגרסה.

אוסאמה סעדי: אז נכון שקבעת מחר לתשע להצבעה, אפשר מחר בתשע, חמש דקות, שהוא יקרא את זה ונהיה בהצבעות.

אוסאמה סעדי: זו ההצעה שלי.

ניסן סלומינסקי: אז אני אומר, בגלל זה אני לא עושה את ההצבעה עכשיו, אני עושה את זה מחר, כדי שכולם יוכלו - - - נתנו התראה, אנשים שמעו את הגרסה הזו לפני הקריאה הטרומית, שמעו את זה והצביעו אפילו מי בעד ומי נגד, כך שזה לא משהו שפתאום - - - והודענו גם וזה יום של כנסת, יש אישור של היושב ראש, מהבחינה הזאת, אבל למרות הכול, שוב, אתה רואה שאני לא עושה את ההצבעה, אני לא הולך לחטוף הצבעה ולא כלום והודעתי מראש - - -

אוסאמה סעדי: אתה יכול מצדנו לעשות את ההצבעה עכשיו.

אוסאמה סעדי: כן, אנחנו מוכנים.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

אוסאמה סעדי: נכון, נחמן?

אוסאמה סעדי: אתה תחליט שאני אצביע במקום מי.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, בבקשה.

אלעזר שטרן: אני מקריא בסעיף 7.

אלעזר שטרן: "(א) מיום פרסומו של חוק זה ועד להשלמת הליכי התכנון במקרקעין שנמצא כי מתקיימים בהם התנאים כאמור בסעיף 3 יותלו כל הליכי האכיפה והצווים המנהליים הקיימים בעניין התיישבות ישראלית ביום פרסומו של חוק זה, למעט הליכים וצווים כאמור שניתנו לגביהם צווים שיפוטיים או פסקי דין בדבר מימושם".

אלעזר שטרן: בעצם בנוסח הקודם, מופיע שההתליה תהיה לא רק לגבי הליכי אכיפה וצווים מנהליים, אלא גם לגבי צווים שיפוטיים או פסקי דין.

אלעזר שטרן: בניסוח הנוכחי יש החרגה מפורשת, זאת אומרת שההתליה תהיה אך ורק לגבי הליכי אכיפה וצווים מנהליים.

אלעזר שטרן: לעומת זאת, ככל שיש הליכים מנהליים וצווים שניתנו לגביהם צווים שיפוטיים ופסקי דין, סעיף 7(א) לא יחול עליהם.

ניסן סלומינסקי: כתוב, 'למעט הליכים'.

אלעזר שטרן: כן, אמרתי 'למעט'.

אלעזר שטרן: כתוב במפורש שזה מחריג את המצבים האלה.

אלעזר שטרן: עשינו תיקון גם בסעיף קטן (ב).

אלעזר שטרן: "(ב) הושלמו הליכי התכנון לפי סעיף 6, יפקעו כל הליכי האכיפה והצווים המנהליים שהותלו לפי סעיף קטן (א)".

אלעזר שטרן: גם כאן, בניסוח המקורי דובר על הפקעה לא רק של הליכי אכיפה וצווים מנהליים, אלא גם על פקיעה של צווים שיפוטיים ופסקי דין ובהתאמה לתיקון שעשינו בסעיף קטן (א) אנחנו עושים תיקון בסעיף קטן (ב) ובעצם משמיטים את ההוראה על פקיעה של פסקי דין וצווים שיפוטיים.

אלעזר שטרן: זה התיקון בסעיף 7(א) ו-7(ב).

אלעזר שטרן: בסעיף 10 אנחנו הוספנו בתוך סעיף קטן (א) של סעיף 10 את פסקה (4).

אלעזר שטרן: הפסקה אומרת, אני אזכיר, סעיף 10 מדבר על הוראת מעבר לגבי שלושה יישובים, עוד תיקון שהיה.

אלעזר שטרן: בנוסח של הצעת החוק הקודמת דובר על ארבעה יישובים, בנוסח הנוכחי מדובר על שלושה יישובים, עמונה יצאה מהרשימה הזאת.

אלעזר שטרן: הסעיף מדבר על הוראת מעבר - - -

<קריאה: מי הם שלושה היישובים?

אלעזר שטרן: שלושת היישובים הם עפרה, נתיב האבות ועלי.

ניסן סלומינסקי: לא לגבי מה שיש פסיקה לגביהם.

ניסן סלומינסקי: עליהם זה לא חל.

אלעזר שטרן: כן, אז אני אסביר.

אלעזר שטרן: יש את הוראת המעבר שמדברת על התליה, על טווח של 12 חודשים מיום תחילתו של החוק, מיום פרסומו של החוק, התליה של הליכי אכיפה וצווים מנהליים.

אלעזר שטרן: פסקה (4) מסבירה ומחריגה ואני אקריא אותה, "(4) הוראות סעיף קטן זה לא יחולו על הליכי האכיפה והצווים המנהליים הקיימים בעניין התיישבות ישראלית ביישובים הכלולים בתוספת שניתנו לגביהם צווים שיפוטיים או פסקי דין בדבר מימושם".

אלעזר שטרן: זאת אומרת הסעיף מחריג במפורש שבעצם הוראת המעבר הזאת, לגבי אותם שלושת היישובים, ככל שיש צווים מנהליים או הליכי אכיפה שניתנו לגביהם צווים שיפוטיים או פסקי דין, אז הוראת ההתליה הזאת בעצם לא תחול - - -

אוסאמה סעדי: בשלושת היישובים האלה אין צווים שיפוטיים?

ניסן סלומינסקי: לא, מה שיש לא יחול.

ניסן סלומינסקי: לדוגמה תשעת הבתים בעפרה, החוק לא חל עליהם.

אלעזר שטרן: ביישובים האלה יש מספר הליכים משפטיים שמתנהלים, חלקם הליכים מנהליים, חלקם הליכים שיפוטיים, בחלק מהמקרים יש פסקי דין או החלטות שיפוטיות ובחלק מהמקרים - - -

אוסאמה סעדי: אתה לא צריך תוספת.

אוסאמה סעדי: אם אתם אומרים - - -

אלעזר שטרן: שנייה, בחלק מהמקרים אין.

אלעזר שטרן: ניקח יישוב כמו עפרה, ככל שמדובר על מצב שבו ניתנו צווים על ידי המינהל האזרחי ויצאו החלטות של בית המשפט, שחייבים לקיים את הצווים האלה, ההתליה הזו לא תחול, ככל שמדובר על מצב שיש רק צווים מנהליים, אין החלטות שיפוטיות, אז ההתליה הזאת כן תחול.

אלעזר שטרן: זה בעצם השינוי שנעשה.

יעל גרמן: אנחנו יכולים לקבל מספר מקרים שבהם יש צווים והיכן?

אלעזר שטרן: מכיוון שאני לא אמון על הנתונים העובדתיים, אני חושב שהמינהל האזרחי - - -

<תהילה רוט שטרן: המינהל האזרחי, זה הגורם הרלוונטי.

יעל גרמן: אז אני מבקשת לדעת כמה צווים - - -

ניסן סלומינסקי: אנחנו נפנה אליהם ונבקש שיעבירו לנו.

יעל גרמן: ובאיזה מקומות.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: נדמה לי, מישהו פעם אמר לי שבדוח טליה ששון יש את זה.

אלעזר שטרן: בדוח טליה ששון יש תיאור של איך הדברים - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אמרו שיש רשימה שם.

ניסן סלומינסקי: מישהו אמר לי.

אלעזר שטרן: אבל דוח טליה ששון היה ב-2005-2006, אני לא יודע אם הוא עדכני.

ניסן סלומינסקי: טוב.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, תודה רבה, הישיבה נעולה, אני מודה לכולם.