הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 120, 2016-11-22 10:10

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, היום ה-22 לנובמבר 2016.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו היום נשמע את דיווח ועדת המנכ"לים על פעילותה ליישום המלצות תת הוועדה לטיפול בתופעת האלימות במשפחה.

עאידה תומא סלימאן: לפני שניגש לדיווח, אתמול התחלנו את השבוע שבו הכנסת מציינת את יום הבינלאומי למאבק באלימות נגד נשים והיום הכנסת הכריזה על יום מיוחד למאבק באלימות נגד נשים, אנחנו מקיימות את הדיון הזה ולאחר מכן גם תהיה הקרנת סרט "נשות החופש" שהוא סרט דוקומנטרי שמביא את כל הסיפורים של נשים ערביות שנרצחו או שהן מאויימות ברצח ולאחר מכן גם כן המליאה תציין את היום הזה בדיון שאני מאוד מקווה שיתרום בסופו של דבר למאבק החשוב הזה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כל שנה מנסים לסכם שנת מאבק, בדרך כלל שואלים למה בכלל צריך יום בינלאומי למאבק באלימות נגד נשים, כי כל השנה אמורה להיות ימים של מאבק כזה, כל השנה אנחנו צריכים וצריכות להיאבק למניעת אלימות נגד נשים ואלימות באופן כללי אבל במיוחד גם אלימות נגד נשים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו צריכות את היום הזה מצד אחד כדי למשוך את תשומת הלב של כל אלה שבימי השנה הרגילים לא מצטרפים למאבק הזה, לא תורמים למאבק הזה ואולי לא מודעים עד כמה המאבק הזה קשה ועד כמה הוא עבודה סיזיפית יום יומית של כלל הנשים הסובלות מאלימות וכלל הנשים שמנסות והגברים שמנסים לתמוך בנשים האלה לצאת ממעגל האלימות וכמו כן את המוסדות והרשויות שאמורות לספק את השירותים ה נחוצים לנשים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצים שכולם יבינו את חשיבות המאבק הזה ואת גודל הבעיה כחברה ישראלית באופן כללי סובלים ממנה וכנשים אזרחיות מדינת ישראל, על כל גוונינו והשתייכויותינו סובלות ממנה.

עאידה תומא סלימאן: היום הזה גם כן חשוב כדי שפעם אחת בשנה נעמוד ונעריך מה השגנו, האם היו נסיגות ואיך אפשר להתקדם כדי להשיג את המטרות מהמאבק החשוב הזה.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב אנחנו בדרך כלל מדברים על אלימות נגד נשים במספרים וזה לא בגלל שאנחנו חושבים שנשים שנרצחו או נשים שסובלות מאלימות מתגמדות להיות רק מספר בסטטיסטיקה מסוימת אבל לפעמים אפילו כשנערמים המספרים וכשגדלה הסטטיסטיקה מבינים עד כמה הבעיה קשה.

עאידה תומא סלימאן: לפני שאנחנו מתחילים את הדיווח של ועדת המנכ"לים, אני רוצה לבקש ממרכז המחקר והמידע בכנסת להגיש לנו את הזרקור, את מקבץ הסטטיסטיקה, כדי להכנס לתמונה, כדי באמת לדעת על איזו תופעה אנחנו מדברים ומימדיה הגדולים.

עאידה תומא סלימאן: לפני שהן עושות את ההצגה אני רוצה להודות באופן מיוחד לצוות של המרכז, הגברת אורלי אלמגור לוטן וגברת שלי מזרחי ואיילה אליהו על העבודה הקשה שעשיתן, אני יודעת שלא היה קל להשיג את המידע שהשגתן, ואני אשמח לתת לאיילה להציג את הנתונים.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<אילה אליהו: תודה כבוד יושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, חברי כנסת נכבדים ואורחים נכבדים.

<אילה אליהו: שמי אילה אליהו, ממרכז המידע והמחקר של הכנסת, ביחד עם שלי מזרחי-סימון הכנו ריכוז של נתונים לקראת היום הבינלאומי למאבק באלימות כלפי נשים שמצוין היום בכנסת.

<אילה אליהו: אספנו נתונים ממשרדי הממשלה והגופים השונים שאחראים על הטיפול בתופעה.

<אילה אליהו: אני רוצה לציין בהמשך לדברי חברת הכנסת תומא סלימאן, שבאמת היה קושי בקבלה בזמן של הנתונים וחלק מהנתונים הגיעו אלינו רק אתמול אחר הצהריים.

עאידה תומא סלימאן: ובגלל זה עבדתן עד עשר בלילה.

<אילה אליהו: נכון.

<אילה אליהו: אנחנו מצפים שבשנים הבאות המצב ישתפר.

<אילה אליהו: עכשיו הזרקור לפניכם.

דב חנין: גבירתי יכולה להגיד איפה היה הקושי?

דב חנין: איזה חוליות לא עבדו בהעברת המידע?

דב חנין: חסר מידע, לא רצו לשתף, היו טענות שאולי לא כדאי?

דב חנין: איפה היו הבעיות?

<אילה אליהו: המידע נמצא, אבל הוא איך שהוא תקוע בצינורות שאמורים לאשר אותו ולהעביר אותו אלינו.

דב חנין: זה לפי חוק.

דב חנין: אתם מקבלים את זה לפי חוק של הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: נכון, חבר הכנסת דב חנין.

עאידה תומא סלימאן: לצערי היה צריך גם התערבות ישירה שלי בחלק מהמידע כדי שיזרום.

דב חנין: מי הגורמים שהיו קצת יותר איטיים בהעברת המידע?

<אילה אליהו: המשטרה ומשרד הרווחה.

<אילה אליהו: אז אתם יכולים לצפות בזרקור הוא גם מופיע באתר הכנסת בקישור למרכז המחקר והמידע.

<אילה אליהו: אני אצביע רק על כמה נתונים בולטים מתוכו, בסוגיית רצח נשים – בשנת 2016 נרצחו בישראל 21 נשים.

<אילה אליהו: מתוכן 8 נשים ערביות.

<אילה אליהו: אם מסתכלים על השנים 2014-2016 נרצחו בישראל 71 נשים.

<אילה אליהו: ש-75% מתוכן נרצחו על ידי בני זוגם או על רקע משפחתי אחר.

<אילה אליהו: אנחנו רואים ש-42% מכלל הנשים הנרצחות הן נשים ערביות.

<אילה אליהו: כשאם 2 מתוך 10 נשים בישראל הן נשים ערביות, 4 מתוך 10 נשים שנרצחו, הן נשים ערביות.

<אילה אליהו: אנחנו נציין גם ש-3 מתוך 8 הנשים שנרצחו בשנת 2016 היו מוכרות במשטרה.

דב חנין: זאת אומרת הגישו תלונה קודמת במשטרה.

<אילה אליהו: נכון.

<אילה אליהו: לגבי התלונות שהוגשו למשטרה, אנחנו רוצים לציין ש-30% מתלונות הנשים בגין אלימות מצד בני זוגן, שהוגשו בשנת 2016 הוגשו על ידי נשים לא יהודיות ונוסיף שאין באפשרותנו להתייחס לשכיחות האלימות כלפי נשים עולות שכן משטרת ישראל אינה מעבירה יותר נתונים על אלימות בין בני זוג לפי ארץ מוצא.

דב חנין: זאת אומרת שיש להם אבל הם לא רוצים להעביר את זה החוצה?

עאידה תומא סלימאן: לא מעבירים.

עאידה תומא סלימאן: בשנה שעברה היה לנו המידע הזה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר הפילוח היה גם כן לפי ארץ מוצא לכלל הנשים.

עאידה תומא סלימאן: השנה זה רק יהודיות/ערביות.

<שלי מזרחי: כן.

<שלי מזרחי: בשנים קודמות קיבלנו פילוח לפי ארץ מוצא של הנרצחת או של המתלוננת.

<שלי מזרחי: השנה נמסר לנו שבשל הנחייה חדשה משטרת ישראל לא מעבירה את הפילוחים האלה.

עאידה תומא סלימאן: זה מוזר ביותר, כי כאשר עולים יותר ויותר הקולות מטעם הרשויות שמדברות על תכניות מותאמות תרבות, לא שאני תומכת נלהבת של המושג הזה, איך הם יעשו את זה אם לא יחשפו את המידע הזה.

עאידה תומא סלימאן: מעניין.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נפנה למשטרה לשמוע את התגובה שלה כשתסיימו.

חנין זועבי: זו לא פעם ראשונה וגם פעם נתנו את התירוץ שזה מידע מסווג, סודי ומסווג, זה כתוב גם בדו"ח הקודם שלכם על פילוח לאומי.

חנין זועבי: אמרו שזה מידע מסווג וסודי.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<אילה אליהו: לגבי אסירים בבתי סוהר, נציין שכמחצית מהאסירים בעלי פרופיל אלימות במשפחה מרצים מאסר של חמש שנים או פחות ויותר מ-70% מהאסירים נתונים במאסרים חוזרים.

<אילה אליהו: אם נעבור לנתונים ממשרד הרווחה, הפניות שמתקבלות במרכזים לטיפול באלימות במשפחה, 17% מהמטופלים היו מהאוכלוסייה הערבית ו-16% מהמטופלים היו עולים.

<אילה אליהו: לגבי נשים ששוהות במקלטים לנשים נפגעות אלימות בשנת 2015 היו 738 נשים במקלטים כאלה, כש-41% נשים ערביות, 11% יוצאות אתיופיה, 8% עולות ממדינות חבר העמים ו-9% דתיות וחרדיות.

<אילה אליהו: מרבית הנשים שהו במקלטים למשך חודשים ספורים, מרבית הנשים שטופלו במקלטים סבלו מאלימות באופן מתמשך, רוב הנשים דיווחו כי נפגעו מאלימות נפשית או מילולית ואחר כך אלימות פיזית כשרובן דיווחו על יותר מסוג אחד של אלימות.

<אילה אליהו: מנתוני משרד הבריאות ניתן לראות שסיבות הפגיעה השכיחות ביותר בנשים היו התעללות פיזית ואחריה התעללות נפשית, אם מסתכלים על קטינות בנות 13-18 הפגיעה הרווחת ביותר בקרבן הייתה תקיפה מינית כשהפגיעה הרווחת הבאה הייתה התעללות פיזית, ואם מסתכלים על נשים מעל גיל 65 הפגיעה הרווחת ביותר הייתה התעללות פיזית ולאחריה הזנחה ומניעת טיפולים.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: הנתונים מאוד קשים.

עאידה תומא סלימאן: עצם העובדה שמשנת 2014 עד היום 72 נשים נרצחו, זהו נתון מזעזע כשלעצמו אבל גם העובדה ש-30% מהפונות למשטרה בענייני אלימות הן נשים ערביות זה גם שובר סטריאוטיפ וגם שובר את כל הדיבורים על זה שנשים ערביות לא פונות ולא מבקשות את ההגנה של המשטרה.

עאידה תומא סלימאן: עצם העובדה ש-42% מהנשים הנרצחות הן נשים ערביות וזה יום קשה במיוחד כי היום לצערי הרב כנראה תוגש עיסקת טיעון ברצח של אישה ערבייה לפני שנתיים שבמקריות או לא במקריות הומרו כתבי האישום מרצח להחזקת נשק בלי רישיון, האשה מתה ככה סתם.

עאידה תומא סלימאן: היה נשק במקום, הייתה אישה, אבל אין רוצח כנראה.

עאידה תומא סלימאן: כך נשים ערביות כנראה נרצחות, זה מקומם.

עאידה תומא סלימאן: הנתונים בעצמם מקוממים וקשים ביותר, אני חושבת שהגיע הזמן באמת לשמוע איך מטפלים בבעיה הסבוכה הזאת, כבר דיברנו הרבה על הבעיה, אתמול הקדשנו דיון לנושא של המצב בעניין הטרדות ותקיפות מין, והיום נרצה באמת לשמוע את הדיווח של ועדת המנכ"לים שעבדה ושקדה לאורך שנה, בדיוק בשנה שעברה ב-23 לנובמבר שמענו את ההמלצות של תת הוועדה לטיפול באלימות שעמד בראשה המשנה למנכ"ל.

עאידה תומא סלימאן: הוועדה הקודמת ששמה את ההמלצות הייתה וועדה שעמד בראשה מר אליעזר רוזנבאום, משנה למנכ"ל המשרד לבטחון פנים, ועל סמך המלצות הממשלה החליטה במרץ השנה על הקמת ועדה בין-משרדית, ועדת מנכ"לים שעמד בראשה מר אליעזר יבלון מנכ"ל משרד העבודה הרווחה והשירותים החברתיים.

עאידה תומא סלימאן: אני מברכת על זה שגם מנכ"ל המשרד והמשנה למנכ"ל המשרד לבטחון פנים הצטרפו אלינו היום עם ראשי הצוותים של הוועדה שעבדו לאורך כמעט שישה חודשים או קצת יותר.

עאידה תומא סלימאן: אני מזמינה את מר אליעזר יבלון בבקשה אדוני תציג לנו את תוצאות העבודה שלכם.

<אליעזר יבלון: בוקר טוב גבירתי יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האשה ושוויון מגדרי חברת הכנסת עאידה תומא, בוקר טוב לחברי וחברת הכנסת שנמצאים כאן, לחבריי לעבודה במשרד, מר אליעזר רוזנבאום ידידי.

<אליעזר יבלון: ברשותכם אני רק אסקור את העקרונות ואחר כך נעביר את רשות הדיבור לכל יושב ראש של וועדה כדי שיוכל לפרט את התהליך, את העבודה, את הממצאים, התוצאות והתכניות שגיבשנו.

<אליעזר יבלון: אני חושב שחשוב מאוד לציין שזכינו בוועדה לשיתוף פעולה מלא של משרדי הממשלה, זכינו לשיתוף פעולה של המשטרה, של משרד הבריאות השיכון והבינוי, משרד החוץ היה שותף, השלטון המקומי, שוויון חברתי, עלייה וקליטה, חינוך, משפטים וכמובן בטחון פנים שהיה חלק אינטגרלי מכל התהליך.

<אליעזר יבלון: אני מבקש להבהיר שהממצאים שעליהם אנחנו נדבר לא אושרו עדיין על ידי ועדת השרים ולא על ידי השר חבר הכנסת חיים כץ כי אנחנו צריכים להגיש לו את זה, וגם כמובן לשר בטחון הפנים ארדן שגם הוא צריך לאשר את הממצאים מתוקף החלטה שהייתה וזה המנדט שקיבלנו.

<אליעזר יבלון: כך שמאחר וגבירתי ביקשה שנציג - - -

עאידה תומא סלימאן: אתם צופים שינויים רבים לאחר ההצגה הזאת?

<אליעזר יבלון: אני מאוד מקווה שאנחנו לא צופים לשינויים, אבל עדיין צריכים את האישור והחתימה.

דב חנין: יש לוח זמנים לתהליך האישור הזה, או הדיון הסופי?

<אליעזר יבלון: הערכה שלי היא חודש.

<אליעזר יבלון: זאת ההערכה שלי שכל התהליך ייקח.

<אליעזר יבלון: לשר הצגנו את העקרונות כבר, צריך פשוט לגרום לפגישה משותפת ולהצגה לוועדת שרים לענייני אלימות שעומד בראשה השר ארדן.

<אליעזר יבלון: אני מניח שבאינטרסים המשותפים של כולם זה יתקיים מהר.

<אליעזר יבלון: על הרקע דיברנו, אני לא אחזור כי גבירתי ציינה כבר את הרקע ואיך קיבלנו את המנדט ומה הבסיס למנדט שעבדנו עליו, על המשתתפים דיברנו, ברשותכם אומר רק מספר עקרונות יסוד ואחר כך אמשיך יותר במפורט.

<אליעזר יבלון: עקרונות היסוד שלמדנו והבנו שאנחנו צריכים בכדי שאפשר יהיה לצמצם ואני מדגיש, לצמצם א ת תופעת האלימות במשפחה, היא שמה שאנחנו קוראים נדרש הכפר כולו.

<אליעזר יבלון: אם לא כולם יהיו מחויבים ולא כולם ייכנס לתוך המהלך באיזה שהוא מקום השרשרת תינתק וזו אחת הבעיות שגילינו ואיתרנו שיש לנו בעיה עם זה שלא כולם מחויבים לכל התהליך.

<אליעזר יבלון: אנחנו יוצרים רצף טיפולי, כמובן שחייבת להיות תפיסה מערכתית ובעניין הזה של תפיסה מערכתית זה במענה לכל המשפחה, אני אעמוד על זה מאוחר יותר.

<אליעזר יבלון: זמינות ונגישות מיידית והסרת חסמים, דיברתם קודם חברי הכנסת על העניין של נתונים שלא מגיעים, חלקם אני יכול להגיד בצר לי, אבל הם אובייקטיבים נכון לרגע זה, מפני שיש חסמים חוקיים שמונעים מאיתנו מלהעביר מידע כזה או אחר, על פי מה שנדרש.

<אליעזר יבלון: ולא תמיד זה ניתן חוקית אפילו.

דב חנין: חוץ משאלות של פרטיות שהן מובנות לנו, מה החסימה?

<אליעזר יבלון: יש קושי בלהעביר מידע בין משרד למשרד.

<אליעזר יבלון: עד כמה שזה נשמע מוזר.

נחמן שי: הם לא מדברים אותה שפה?

נחמן שי: הם לא בארץ?

נחמן שי: למה הקושי?

נחמן שי: כל שר מנהל את זה כמו אימפריה שלו.

נחמן שי: אנחנו יודעים.

נחמן שי: זה כל הסיפור.

<אליעזר יבלון: שאלת אותי אני אנסה להגיד.

נחמן שי: בלי חלוקת אינפורמציה אי אפשר לעשות שום פעולה.

<אליעזר יבלון: ראשית אנחנו מסכימים, שתיים – אנחנו מטפלים בזה.

<אליעזר יבלון: זה חלק מהמסקנות.

חנין זועבי: המלצה על הקמת רשות.

דב חנין: שקלתם אולי להעסיק מתווך בין המשרדים?

<אליעזר יבלון: הטילו את זה עליי.

עאידה תומא סלימאן: היום יש חידוש.

עאידה תומא סלימאן: יש לנו וועדה שמודה במה שאמרנו כל זמן, שלצערנו הרב לא היה תיאום אידיאלי או לפעמים לא היה תיאום בין המשרדים בזרימת המידע.

עאידה תומא סלימאן: אתה מסכים.

עאידה תומא סלימאן: אני רציתי להיות קצת דיפלומטית, אבל לא היה תיאום, אנחנו תמיד ביקרנו את זה שלא היה תיאום ולא הייתה הזרמת מידע בצורה נכונה בין המשרדים וזה לפעמים הפיל את האנשים לצערי בין הכיסאות ולפעמים פגע בהם.

עאידה תומא סלימאן: אז אני מאוד שמחה שהוועדה רשמה בפניה שזה אחד ה - - -

חנין זועבי: ולמה שהמצב ישתנה עכשיו?

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נרצה לדעת אם זה ישתנה.

חנין זועבי: הייתה המלצה להקים רשות אחת.

חנין זועבי: האם ההמלצה הזאת נפלה או שאימצתם אותה?

<אליעזר יבלון: אנחנו לא אימצנו.

<אליעזר יבלון: אבל אני אתייחס לזה ברשותך בהמשך.

<אליעזר יבלון: כמובן יש צוות שעשה עבודה מאד חשובה בעניין של מניעה, איך אנחנו מתייחסים לענייני מניעה.

<אליעזר יבלון: רק בכדי להתייחס לדברים שלדעתי הם תהליכים שהם פורצי דרך בהמלצות של הוועדה, אני אתייחס לדברים שהם פורצי דרך.

<אליעזר יבלון: הדברים שלדעתי הם דברים פורצי דרך, ראשית- חיזוק המשפחה.

<אליעזר יבלון: המשמעות של חיזוק המשפחה היא שעד היום ברוב המקרים, ואני אשתדל להיות מדויק וזהיר, ברוב המקרים הטיפול היה טיפול או בפוגע או בנפגע ואף אחד לא התייחס מספיק לעניין של חיזוק המשפחה כאשר יש פגיעה או בפוגע או בנפגע בתוך המשפחה, אלא צריך לחזק את כל המשפחה, אנחנו נסביר מאוחר יותר איך עושים את זה.

<אליעזר יבלון: הגענו למסקנה שצריך מענים שהם מעני חירום, להכריז על התופעה כתופעת חירום ולכן צריך מענים של 7/24, הם יבואו לידי ביטוי במוקד ייעודי, יש למשרד העבודה והרווחה מוקד שנקרא 118, אנחנו נייעד אותו גם לטובת הנושא הזה.

נחמן שי: הוא פעיל 24 שעות?

<אליעזר יבלון: כן.

<אליעזר יבלון: יהיה במוקד הזה גם קו אנונימי וכמובן העניין של כוננים.

<אליעזר יבלון: יהיו כוננים שיתנו מענה.

<אליעזר יבלון: לעניין של מניעה והערכת מסוכנות, אחת הנקודות החשובות בעניין הזה תהיה העניין של הערכת מסוכנות.

עאידה תומא סלימאן: לפני הערכת מסוכנים, מה ההבדל בין הכוננים שיהיו לבין הכוננים העובדים הסוציאליים היום שהם כוננים?

<אליעזר יבלון: משך הזמן.

<אליעזר יבלון: אחר כך יפרטו עוד.

<אליעזר יבלון: אחד לדעתי זה משך הזמן אבל אם יש תשובה טובה יותר, לזה יש את ראשי הצוותים.

<אליעזר יבלון: עניין של מניעה והערכת מסוכנות, כמו שהתייחסתם קודם אנחנו מודעים לכם שאין בסיס נתונים משותף.

<אליעזר יבלון: וכמו שיושבת ראש הוועדה אמרה שיש פעמים שבגלל שהמידע לא זמין, המענה שנותנים הוא לא מענה ראוי ולכן גם את הנקודה הזאת אנחנו ניתן לה פתרון.

עאידה תומא סלימאן: לפעמים יש הבדל בין הערכת המסוכנות שהמשטרה עושה לאותה אישה, לבין - - -

<אליעזר יבלון: בגלל חוסר מידע.

עאידה תומא סלימאן: בגלל חוסר מידע ושוני , הכלים לא אותם כלים.

<אליעזר יבלון: נכון.

<אליעזר יבלון: אני מסכים.

<אליעזר יבלון: אני רק מבקש שתאפשרו לי לגעת בנקודות העיקריות כדי שתוכלו להתייחס גם מבחינה יותר ממוקדת.

<אליעזר יבלון: כמובן שיש סינכרון בין המערכות המטפלות.

<אליעזר יבלון: דיברנו קודם על העברת מידע, אדוני שאל לגבי העברת מידע, גם הנקודה הזאת שאנחנו מציעים הצעות של הסרת חסמים משפטיים שקיימים, אנחנו מודעים לכך וחלק מהדברים שניתן להם מענה יהיה הסרת החסמים, ופיתוח כלים לאיתור מוקדם שגם העניין הזה של פיתוח כלים, אין היום כלים מספיק טובים לאיתור מוקדם כתהליך של מניעה.

<אליעזר יבלון: יהיה מה שאנחנו קוראים לו One Stop Center, שהוא מרכז סיוע והגנה רב תחומי, כמובן ישפר את איכות הטיפול.

<אליעזר יבלון: שימוש בטכנולוגיה בעיקר לאמצעי הגנה וזה קטע שקשור מאוד לבטחון פנים ולמשטרה שהם מפתחים בעניין הזה וכמובן יתמקדו בהסבר לזה, אבל גם לעניין הזה של תהליכים טכנולוגיים ושיפור טכנולוגי התייחסה הועדה, ואני חייב לציין כמו שציינה יושבת-ראש הוועדה שלדעתי אין לנו מידע מספיק לגבי היקף התופעה.

<אליעזר יבלון: זה חלק מהבעיה כי ברגע שיהיה לנו מידע מספיק הרי שנדע גם להתייחס למאפיינים של המידע הזה.

<אליעזר יבלון: כעת אנחנו מטפלים רק מתחת לפנס.

נחמן שי: לתופעה של אלימות במשפחה אין לכם מספיק מידע על זה?

<אליעזר יבלון: אין.

<אליעזר יבלון: תראה, לא רוב הנשים שלצערנו הרב, זה מידע מלא.

<אליעזר יבלון: מה שמונח בפניך הוא מידע לא מלא מפני ש - - -

נחמן שי: זה מידע מדווח שלא בהכרח מראה את המצב לאשורו.

<אליעזר יבלון: נכון.

<אליעזר יבלון: זה חלק מהבעיה.

נחמן שי: זאת אומרת ההערכה שלכם היא שמימדי התופעה הרבה יותר רחבים ממה שמדווח פה על ידי חמישה משרדים.

<אליעזר יבלון: כן.

עאידה תומא סלימאן: המחקר האחרון שנעשה בנושא היה בשנת 2000.

עאידה תומא סלימאן: כלומר הנתונים הם לא - - -

<אליעזר יבלון: לכן אנחנו מתכוונים לעשות מחקר רב שנתי.

<אליעזר יבלון: כמובן אנחנו נתייחס לעניין של מענה יחודי לאוכלוסיות מגדריות וכאן אני מבקש כן להעיר את הדרך שאנחנו מתכוונים ללכת בה וזו דרך שהעולם הולך אליו, זה העניין של ליווי אישי.

<אליעזר יבלון: אנחנו מאמצים את התהליכים שקיימים היום כבר בעולם וזה עניין של ליווי אישי וסל מענים אישי, גם הייתי אומר לרוחב המשרד ובתחומים נוספים, אבל אלה בעיקר המענים שהם פורצי דרך.

<אליעזר יבלון: ברשותך גבירתי אעביר את רשות הדיבור לאילה שריכזה את הפעילות ואחר כך לצוותים.

<אילה מאיר: בוקר טוב לכולם.

<אילה מאיר: אני עובדת סוציאלית, אני אמנם עובדת של משרד הרווחה אבל אני פה מדברת בשמם של כל הצוותים, עשרה צוותים בין משרדיים ועשרה יושבי ראש שחלקם היו עובדים שאינם עובדי המשרד, אני אציג את הדברים החדשניים ביותר, כמו שהמנכ"ל הגדיר פורצי הדרך ביותר, ואני אתן ליושבי הראש לפרט ככל שיתבקש, לספר ולהסביר.

<אילה מאיר: לפני שניכנס אני רוצה שנחזור לשקף שקצת נסתכל יחד על הצרכים שעמדו לפתחנו שאנחנו בצוותים הבין משרדיים נדרשנו למשימה.

<אילה מאיר: כמו שאמרתי היו עשרה צוותים בין משרדיים שבעצם כל צוות נדרש לטפל במספר נושאים, מספר סוגיות, כפי שעלו בוועדה הבין משרדית שהוביל מר אליעזר, המשנה למנכ"ל ות"פ ובעצם כך זה חולק, אתם רואים עשרה צוותים שהתעסקו גם בשיתופי הפעולה של הרצף הטיפולי, גם בחסמים המשפטיים, גם בכלים להערכת מסוכנות, גם באוכלוסיות ייחודיות, נשים גברים ילדים, אזרחים ותיקים, אוכלוסיות תרבותיות ייחודיות, אמצעי הגנה טכנולוגיים, כל נושא מודעות הסברה ומניעה, כל נושא הידע, המדידה והמחקר, זה מה שעמד לנגד עינינו כשיצאנו לדרך.

<אילה מאיר: הצוותים עבדו במפגשים, בערך בין 8 ל-10 מפגשים של מספר שעות כל מפגש, כאשר כל נציגי המשרדים שישבו בצוותים הביאו את התורה המקצועית שלהם, את הידע הייחודי שלהם, את הנתונים, את המידע, לתוך הצוות ויחד מיטב המוחות ישבו יחד סביב שולחנות עגולים וניסו באמת לפתח את תורת היישום האחרת, החדשה, של מה שבעצם היום חסר או היום לא קיים.

<אילה מאיר: כשאנחנו מסתכלים על הפערים והצרכים אנחנו רואים ובעצם בזה הצוותים בתכניות היישום שלהם ניסו לתת מענה.

<אילה מאיר: יש מחסור במענה מיידי של כל שעות היממה, וכשאת שאלת חברת הכנסת עאידה, מה זה שונה הכוננויות לעומת מה שיש היום, אז מה שיש לנו היום בשירותי הרווחה זה כוננים שהם כולם עובדים סוציאליים לפי חוק הנוער או לפי חוק סדרי דין, אין להם מספיק ידע ייחודי בתחום של הערכת מסוכנות, אין להם מספיק כוננויות בשביל להיות 24/7 נכונים לצאת לתחנות המשטרה או להגיע למקום הימצאה של האשה וילדיה לרוב, כדי להגיע בזמן אמת ולכן אנחנו חשבנו שזה משהו שכן צריך לייצר.

<אילה מאיר: יש לנו חוסר בתיאום ובסנכרון של עבודה בין משרדית, אני אומרת חוסר ולא אין תיאום כי כן יש תיאום, אמנם הוא לא מלא, אמנם הוא חסר אבל אנחנו רוצים לשפר אותו ולטייב אותו.

<אילה מאיר: יש כמובן חסמים משפטיים וחסמים חוקיים ובשביל זה ישב צוות של יועצים משפטיים מכל המשרדים ותיכף נפרט את זה.

<אילה מאיר: יש לנו פער, כפי שהבנו, בין היקף הנפגעים, היקף המשפחות שאנחנו יודעים עליהן שמגיעות לרשויות המטפלות לבין היקף התופעה ולבין היכולת המערכתית שלנו לטפל בה.

<אילה מאיר: יש לנו העדר במידע עדכני לגבי התופעה, כמו שהמנכ"ל של המשרד ציין.

<אילה מאיר: כמובן יש מחסור במענים לכל בני המשפחה.

<אילה מאיר: היום רוב המטופלים הם נשים בתוך הקהילה 67% הן נשים נפגעות אלימות, אנחנו רוצים להגיע ליותר גברים, אנחנו רוצים להגיע לילדים החשופים לאלימות והנפגעים, אנחנו רוצים להגיע לאזרחים הוותיקים וכמובן לעוד אוכלוסיות ייחודיות.

<אילה מאיר: יש לנו מחסור במענים הגנתיים ושיקומיים לנפגעים, אמנם יש מעני הגנה אבל הם לא מספיקים, הם לא מספיק דיפרנציאליים לצרכים שונים ולמאפיינים שונים, נפרט אחר כך.

<אילה מאיר: יש לנו מחסור במענים טיפוליים לגברים ולילדים, כפי שאמרתי קודם, יש לנו מחסור בידע וכלים אחודים שיטתיים מתוקפים של כלי הערכת מסוכנות, כפי שאמרנו קודם, הכלים נמצאים אצל הרשויות הם לא בהכרח אחודים הם לא בהכרח זהים, הם לא מסתכלים בדיוק אותו דבר ולכן יכול להיות מצב שהערכות הסיכון יהיו שונות בין מערכת למערכת.

<אילה מאיר: יש לנו כמובן מחסור בכלי מדידה, הנושא של הנתונים כפי שעלה כבר קודם, יש לנו בעיה קשה בהעברת מידע בין משרדים, מידע שקשור לפרט ולמשפחה, לנושא של נתונים בכלל שהם לא נתונים פרטניים, אנחנו אוספים נתונים אבל האיסוף שלנו הוא בעיקר באמצעים ידניים ולא באמצעים ממוחשבים, כל מערכת אוספת את הנתונים שלה, כל מערכת בוחרת איזה נתונים היא אוספת ולכן אנחנו מציעים פה משהו אחר.

<אילה מאיר: זה בעצם מה שעמד בבסיס העבודה שלנו לפני שיצאנו לדרך.

<אילה מאיר: נלך לפי סדר הצוותים, לפי המיספור שלהם, לא לפי סדר החשיבות שלהם.

נחמן שי: מה שהצגת עכשיו זה כבר הממצאים או שזו נקודת המוצא שלכם?

<אילה מאיר: זו נקודת המוצא.

<אילה מאיר: זה מה שידענו לפני שיצאנו לדרך.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שתמשיכו להציג אבל תעשו את זה כמה שיותר מרוכז ומתומצת כדי גם לאפשר שאלות הבהרה והערות ודיון אחר כך.

<אילה מאיר: אני אנסה.

<אילה מאיר: אז צוות שדן בנושא של שיתופי הפעולה ברצף הטיפולי מציע שש תכניות מרכזיות, כמובן כל אחת מהן כוללת כמה תתי תכניות, אבל שש תכניות מרכזיות.

<אילה מאיר: התכנית הגדולה המרכזית ביותר היא הקמה של מערך בין משרדי קבוע, מנגנונים קבועים בין משרדיים שיהיו גם ברמת המטה, גם ברמת המחוזות של המשרדים השונים וגם ברמת השטח, בדומה, למי שמכיר, לתכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון, תכנית 360 שמייצרת את המנגנון הקבוע שיושבים מתאמים גם ברמת המטות של המשרדים, גם ברמת המחוזות וגם ברמת הרשויות המקומיות, מתאמים שזה כל התפקיד שלהם, לתאם את העבודה הבין משרדית, למפות את החסמים, להעלות צרכים למפות לאקונות ולנסות לטפל בהן ביחד.

<אילה מאיר: הנושא הנוסף שהוזכר קודם זה להקים איזו שהיא תכנית פיילוט משותפת עם משרדים נוספים, להקים מרכזי סיוע והגנה 24/7 שהם יהיו רב תחומיים במובן שהם יהיו רב מקצועיים שישבו שם גם פסיכיאטרים, גם חוקרי משטרה, גם עובדים סוציאליים כדי לתת מענה מיידי ונגיש לכל הנפגעים שמגיעים, אנחנו מציעים כרגע אם אני לא טועה, להקים אחד כזה בכל מחוז, לבחון את ההיתכנות שלו וגם את האפקטיביות שלו ולפי זה נתרחב.

<אילה מאיר: אנחנו מציעים לפרוש ברמה ארצית בכל תחנות המשטרה בארץ - - -

עאידה תומא סלימאן: יש לי שאלה כמעט על כל נקודה שתעלו אבל הקמת מערך בין משרדי קבוע ברמת מטה מחוז שטח, כאשר מדובר שאפילו העובדים הסוציאליים שהיו בכוננות לא היה להם את הידע, אתם יוצאים מנקודת הנחה שכל אנשי השטח מכל הדיסציפלינות ומכל השירותים יש להם את הידע ואת ההבנה של איך לטפל באלימות, זה דבר ראשון.

עאידה תומא סלימאן: הקמת מרכז סיוע והקמת עוד גוף שמחייב תיאום עם הגופים הקיימים שממילא אין ביניהם - - -

<קריאה: ותקציב.

עאידה תומא סלימאן: לתקציב אנחנו תיכף נגיע.

<אילה מאיר: הנושא של הכשרות וידע יש צוות שדן בזה, זה לא סותר, אנחנו כן חושבים שצריך להטמיע ידע וצריך להכשיר, אנחנו מציעים פה תכנית שהיא מעטפת שמקיפה את כל הצרכים, אנחנו מנסים ומקווים שנצליח להקיף את כל הצרכים שיש גם בתחומי הידע וגם בתחומי הטיפול עצמם, הקמת המערך הבין משרדי לא עומד בפני עצמו, הוא משולב עם תהליכים אחרים שהצוותים הציגו, כולל פיתוח של כלים, כולל פיתוח שלהכשרות לכל המשרדים, לכל גורמי המקצוע.

<אילה מאיר: זו תכנית שהיא לא תוכל להיות מיושמת תוך שנה.

עאידה תומא סלימאן: קראתם לזה מערך, אני בהצעת החוק שלי קראתי לזה הרשות למאבק.

<אילה מאיר: אני יודעת שזה מה שאת קוראת לזה, אנחנו מציעים חלופה.

עאידה תומא סלימאן: אתם לא חייבים לקרוא לו אותו דבר כל עוד אנחנו מדברים על אותו ילד.

<קריאה: אני לא בטוח שהוא יגדל אותו דבר.

<אילה מאיר: אנחנו כן ננסה להתייחס לזה, מרכזי הסיוע וההגנה הרב תחומיים, ברגע שהם יצאו לדרך וזה יאושר, הם כמובן יצאו מתוך אותו מערך בין משרדי שאנחנו מגדירים.

<אילה מאיר: זו תכנית שתיגזר מתוך אותו מערך בין משרדי, כאשר יש מחויבות ואחריות משותפת של כל המשרדים, אז אנחנו מאמינים שנצליח לעבוד יותר בסנכרון ובתיאום ולא בקווים מקבילים.

<אילה מאיר: נושא של מודל עו"ס-משטרה זה מודל שהוא כבר קיים בכ-30 רשויות מקומיות בארץ, תחנות משטרה, ואנחנו מציעים בגלל ההצלחה והחיוניות שלו לפרוש אותו ברמה הארצית לכל תחנות המשטרה.

<אילה מאיר: כמו שהמנכ"ל הזכיר להקים מוקד ייעודי ייחודי לנושא של אלימות במשפחה בתוך קו 118 שזה מוקד ארצי חירומי של משרד הרווחה, כוננויות אלימות במשפחה כבר אמרתי, כמובן פיתוח הכשרות שהן הכשרות שאנחנו נגדיר אותן יחד מה ה- - - המרכזיות, הגנריות, שהן MUST, שכול גורם מקצוע, בין אם הוא עובד סוציאלי, בין אם הוא איש חינוך, בין אם הוא רופא בין אם היא אחות, ידעו להסתכל על דברים דומים על מנת שנדע בכלל לאתר ולזהות וכמובן להעריך את רמת הסיכון.

<אילה מאיר: צוות מס' 2 דן בשני נושאים מרכזיים, גם בנושא של אוכלוסיות ייחודיות וגם בנושא של הערכת מסוכנות.

<אילה מאיר: בנושא של הערכת מסוכנות כן הגדרנו – עאידה זה בשבילך - שצריך לפתח תכניות גם מניעה וגם טיפול רגישות תרבות ולא מותאמות תרבות.

<אילה מאיר: אני יודעת את הרגישות לנושא מותאמות תרבות כי לפעמים משלמים מחיר כשאנחנו צריכים להתאים את עצמנו לתרבויות שונות והאנשים והילדים והנפגעים משלמים מחיר ולכן בחרנו להגיד "רגישות תרבות" כי אנחנו כן מאמינים וחושבים שככל שאנשי המקצוע ידעו יותר, יבינו יותר את התרבות שממנה האדם מגיע ויבינו יותר את הקודים ואת ההקשר החברתי והתרבותי שבתוכם האדם חי, יהיה קל יותר גם לדווח ולשתף אותו, ויהיה קל לו לטפל בצורה יותר אפקטיבית באנשים ולכן כן המלצנו בצוות הזה לפתח תכניות מניעה רגישות תרבות.

<אילה מאיר: אנחנו חושבים שזה חסר.

<אילה מאיר: זה קיים, אבל חסר.

<אילה מאיר: כמובן אנחנו מציעים פה גם להתאים וגם להרחיב את הטיפול באוכלוסיות מיוחדות גם בתכניות בקהילה וגם בתכניות החוץ ביתיות שלנו.

<אילה מאיר: אנחנו ממליצים לגייס חוקרי אלימות במשפחה ייחודיים דוברי שפות ובעלי כשירות תרבותית ועל זה אולי נפרט אחר כך אם תרצו, על ידי המשטרה, וכמובן אנחנו מציעים למסד תהליכי עבודה מסודרים עם המנהיגות הקהילתית והדתית כי אנחנו מבינים שבלעדיהם אי אפשר לעזור לנשים נפגעות אלימות בעיקר.

עאידה תומא סלימאן: רק ללחוש לך, עשרים שנה עשינו את זה ולצערי לא היה כל כך שיתוף פעולה מהמנהיגות והתנועה הפמיניסטית עשתה יופי של פעולה.

<אילה מאיר: נוסיף פה מנהיגות - - -

עאידה תומא סלימאן: זה ייתן דחיפה אם הם יתגייסו אבל בואו לא נגיד שאי אפשר לעשות כלום בלעדיהם.

עליזה לביא: גם כאן ארגוני השטח וזה המקום להגיד תודה לארגוני השטח, זיהו קודם ופעלו קודם ואני מאוד שמחה על החבירה הזאת, אבל אין ספק שצריך להודות לארגוני השטח.

<אילה מאיר: ארגוני החברה האזרחית, מה שאנחנו קוראים להם, כמובן הם בפנים, הם בתוך, הם היו חלק מהצוותים, הם השתתפו והוזמנו, ותרמו לנו הרבה מאוד מהידע.

<אילה מאיר: הצוות השני גם דן בכלים להערכת מסוכנות, דיברנו על הפערים ואנחנו מציעים שלושה דברים מרכזיים, כמובן לפתח את הכלים, לתקף אותם מחקרית, כלים גם לאיתור גם לזיהוי וגם להערכת מסוכנות.

<אילה מאיר: אנחנו מציעים להכשיר ולהסמיך אנשים גורמי מקצוע בתחום הזה וכמובן בסופו של דבר אנחנו גם מציעים שבעצם גם בהליכים המשפטיים האזרחיים והפליליים נדון ונבחן את האפשרות לתת מינוי סטטוטורי של המדינה למעריכי מסוכנות שיהיו מוסכמים על המדינה.

עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת, אם תרגישו שאתם רוצים לשאול שאלות באמצע.

נחמן שי: אני מחכה לאוכלוסייה של האזרחים הוותיקים.

<אילה מאיר: הצוות השלישי דן בנושא של נשים נפגעות אלימות במשפחה וזה צוות מאוד אינטנסיבי, הרבה מאוד אנשים נטלו בזה חלק.

<אילה מאיר: אלה עיקרי המענים שמצאנו לנכון להציג בפניכם, כמובן זה כולל עוד כמה אבל אנחנו לא יכולים לפרט הכל.

<אילה מאיר: ראינו לקונה ומחסור משמעותי בתחום של טיפול משולב של בריאות נפש ורווחה, נשים רבות נזקקות גם להגנה וגם למענים טיפוליים בקהילה שיש להן גם בעיות וצרכים נפשיים ואנחנו במה שיש לנו היום זה חסר.

<אילה מאיר: אנחנו מציעים גם להקים מקלט ייעודי לנשים נפגעות נפש ונפגעות אלימות במשפחה, משותף בין שני המשרדים.

<אילה מאיר: אנחנו מציעים כמובן להרחיב את השירותים היום שניתנים בקהילה ובמקלטים ולכלול גם גורמי מקצוע בתחום בריאות הנפש במענים הקיימים.

עאידה תומא סלימאן: כולל הקמת מקלטים נוספים?

<אילה מאיר: אז אמרנו, הקמת מקלט ייעודי נוסף שהוא לנשים.

עאידה תומא סלימאן: חוץ מה- - -

<אילה מאיר: לא מצאנו לנכון אלא רק אנחנו חשבנו שבתוך 14 המקלטים הקיימים ויושבת פה מולי מיכל חנוך אחדות שאחראית על המקלטים.

<אילה מאיר: את רוצה לפרט?

<מיכל חנוך אחדות: כללנו בתוך ההצעה שלנו גם הרחבה בתוך המקלטים של אנשי מקצוע מתחום בריאות הנפש, בכולם, גם הרחבה של איזה שהוא מתחם פיזי שיאפשר איזה שהוא פסק זמן בתוך המקלט וגם לנשים מסוימות שזקוקות לאישפוז אבל אי אפשר לכפות עליהן מבחינה משפטית והן נפגעות אלימות ובסיכון, מסגרת ייחודית.

עאידה תומא סלימאן: את עדיין מדברת בעניין של שילוב נפש ורווחה, אני מדברת באופן כללי, האם חשבתם להוסיף עוד מקלט או עוד שני מקלטים כדי שיענו על הצורך של נשים באופן כללי ,כמו המקלטים הקיימים?

<מיכל חנוך אחדות: באופן כללי לא, אבל יש לנו הצעה להרחבה כפי שתראי בהמשך גם לגבי נשים מכורות ונשים בזנות, להרחבה נוספת ספציפית למענים שאנחנו לא יכולים לתת להם היום.

<קריאה: הספציפי זה תוספת.

<מיכל חנוך אחדות: בדיוק.

<מיכל חנוך אחדות: הספציפי זה תוספת.

עאידה תומא סלימאן: פה מדובר על הרחבה למענים ספציפיים.

עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על העניין של המקלטים באופן כללי.

עאידה תומא סלימאן: להוסיף מספר הנשים שאפשר לקלוט בתוך מקלטים.

<אילה מאיר: אני רוצה לענות לך על זה ממש בקצרה כי אחרת לא אספיק להגיע לצוות 9.

<אילה מאיר: יש לנו מערכת ממוחשבת שקולטת את כל הפניות של נשים במקלטים, אין אישה היום, ואני אומרת את זה באחריות, אין אישה היום שזקוקה להגנה ומקלט ואין מקום במקלט ולא נמצא לה חלופה.

<אילה מאיר: אין מצב כזה.

<אילה מאיר: אני יכולה להביא לך נתונים - - -

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת, אבל אמרת "ולא נמצא לה חלופה" לפעמים אתם צריכים חלופה.

<אילה מאיר: לא, זו חלופה שאנחנו צריכים לגבי נשים חולות נפש, נשים מכורות, נשים שנמצאות במעגל הזנות, אלה החלופות שאנחנו היום לא יכולים לתת להן מענה ואנחנו מציעים לתת להן מענה.

<קריאה: דורשים במקום מציעים.

<קריאה: לטרמינולוגיה יש משמעות.

<אילה מאיר: דורשים.

<אילה מאיר: מקבלת את ההערה.

<אילה מאיר: דבר נוסף שאנחנו מבקשים לפתח פה זה כמובן תכניות של שיקום כלכלי ושיקום תעסוקתי וביסוס העצמאות של נשים.

<אילה מאיר: נשים נפגעות אלימות שבוחרות, בין אם טופלו בקהילה ובין אם טופלו במקלטים לנשים מוכות, אנחנו מציעים לפתח עבורם סל מענים, סל שירותים כדי לעזור להם להתבסס, לעמוד על הרגליים באופן עצמאי ולחזור להיות מתפקדות תורמות בקהילה שלהן, כמובן מדובר בעיקר בנשים שבחרו להפרד מבן הזוג שלהם ו מהגורם האלים ובחרו לחיות חיים עצמאיים.

<אילה מאיר: אנחנו מציעים להקים מסגרת ייחודית לנשים מכורות ונשים ממעגל הזנות, שגם היום דרך אגב, אם יש נשים כאלה אנחנו מציעים להן חלופות, הן לא נשארות ברחוב בסכנה אבל המקלטים כפי שהם היום לא יכולים לקלוט אותן, אנחנו מציעים להקים מסגרת ייחודית עבורן ולבסוף מענים לנשים בסיכון גבוה.

<אילה מאיר: כפי שאנחנו גם מודעים וגם יודעים ונאמר פה כמה וכמה פעמים בוועדות האלה, יש נשים שנכנסות למקלט לנשים מוכות, הן נמצאות בסיכון מתמיד, אנחנו קוראים לזה חזקת מסוכנות, נשים שגם אם תצאנה אחרי שנה ושנה וחצי מהמקלט, התכנית האינטנסיבית והמעטפת שהיא קיבלה הן עלולות להירצח.

<אילה מאיר: אנחנו מכירים כמה נשים כאלה באופן אישי שהיו במקלטים יצאו מהמקלטים ונרצחו למרות זאת ואנחנו יודעים שזו תופעה בעיקר במשפחות עברייניות ומשפחות פשע, אנחנו יודעים שזו תופעה שנדרשת יצירתיות, להמציא מענה מותאם עבור נשים מהסוג הזה כגון, כתבתי פה כגון, אבל יש לנו כמה הצעות, כגון הסדר בינלאומי, ובשביל זה גם ישבו איתנו משרד החוץ.

אחמד טיבי: התבקשתי על ידי עידן המלווה שלי היום, הוא רוצה לשאול כמה מקלטים יש ולמה אין יותר.

עאידה תומא סלימאן: רק לידיעה, הוועדה לזכויות הילד היום מציינת את יום הילד הבינלאומי ויש לנו קבוצה נהדרת של תלמידי בתי ספר שמתלווים אלינו כחברי כנסת לאורך היום.

<אילה מאיר: יש לנו 14 מקלטים לנשים שפזורים ברחבי הארץ, יש לנו שניים מיוחדים לנשים מהאוכלוסייה הערבית ועוד שניים מעורבים גם לנשים מהאוכלוסייה הערבית וגם לא, בערך 700 נשים כל שנה מגיעות למקלטים ועוד בערך 1,000 ילדים שלהם זה מאוד קשה לצאת למקלט לנשים מוכות, זו בחירה מאוד קשה לאישה ולילדים שלה, היא מנתקת אותם, את עצמה ואת המשפחה מהסביבה הטבעית ולכן אנחנו לא חושבים היום שאנחנו צריכים לפתח עוד מקלטים כאלה, אנחנו צריכים לפתח עוד מקלטים לאוכלוסיית נשים אחרות.

נחמן שי: אם את אומרת שנשים לא מתלהבות להיות תקופה, במיוחד ארוכה, איזו אלטרנטיבה יש לך להגן עליהן, אם הן לא במקלט?

נחמן שי: בבית תגני עליהן?

<אילה מאיר: יש תכניות הגנה בתוך הקהילה, זה תלוי ברמת הסיכון שלהם כמובן.

<אילה מאיר: יש צווי הגנה בהליך אזרחי.

עליזה לביא: השר לבטחון פנים אמר שהוא תומך והוא מוביל עכשיו באמת את חוק האזיקונים, שיהיה על הגבר, כמובן בהוראה של בית משפט.

נחמן שי: ברגע שהוא יצא מהמתחם שהוא נמצא בו - - -

עאידה תומא סלימאן: ברגע שהוא מתקרב לאשה, המשטרה יודעת.

עליזה לביא: אנחנו מבקשים לבוא וליישם, אי אפשר שרק אישה תלך מביתה, תעזוב את העבודה.

עאידה תומא סלימאן: זה בצוות 8.

עאידה תומא סלימאן: בואו נחכה.

<אילה מאיר: אנחנו ננסה לענות גם על זה.

<אילה מאיר: אני כן אבקש את הסבלנות כי אני חושבת שנצליח.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת כותרות.

חנין זועבי: או דווקא מקלטים לגברים.

חנין זועבי: למה לכלוא את הנשים במקלט?

עליזה לביא: אני מזכירה את ההערה של - - -

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת עליזה לביא.

עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת המכובדים כולם ישבו בשקט עד עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: בואו נסכים ככה, אני רוצה שתעברי על הצוותים בכותרות כי אני יודעת קצת מה הולך להיות וחלק מהשאלות שנשאלות תתנו עליהן מענה.

חנין זועבי: רציתי להשלים את הרעיון שלי או דווקא מקלטים לגברים.

חנין זועבי: כי לכלוא את הנשים ולנתק אותן מהחיים, לנתק אותן מהחיים, דווקא לנתק את הנאשם מהחיים.

דב חנין: גבירתי, למען הסדר בדיון הבאתם בפנינו בכתב את הפירוט של עבודת הצוותים כך שגבירתי לא חייבת להכנס לפירוט לגבי כל צוות.

דב חנין: הפרטים נמצאים בפנינו.

דב חנין: תסמכי עלינו שאנחנו קוראים אותם ויודעים מה.

עאידה תומא סלימאן: אני קודם כל שמחה שהתכנית עושה את ההדים האלה זה אומר שכנראה מציעים משהו פה שאפשר לקיים עליו דיון.

עאידה תומא סלימאן: אני אבקש ורוצה שתקחי לתשומת ליבך הערה של חבר הכנסת דב חנין, בדרך כלל בוועדות חברי הכנסת אוהבים לשאול ולהתדיין, אז בואי ניתן להם את הזמן לעשות את זה, נקצר כמה שאפשר, יש לכם את המצגת בידיים תסתכלו עליה ונעבור על זה מהר.

<אילה מאיר: בסדר, יש לי הצעה גם למה שחבר הכנסת חנין הציע.

<אילה מאיר: אני לא אקריא אבל אגיד היילייט אחד מכל צוות כי אני חושבת שיש פה בשורה ואני כן אתייחס לשני דברים שנאמרו פה גם של חברת הכנסת חנין זועבי וגם של חברת הכנסת עליזה לביא.

<אילה מאיר: קודם כל, כן.

<אילה מאיר: אנחנו השנה מפתחים בשני מקלטים לנשים נפגעות אלימות יחידות לנשים עם ילדיהן המתבגרים.

<אילה מאיר: זה משהו שעבדנו עליו עוד לפני הוועדה.

עליזה לביא: באיזה גיל?

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, כדי שנוכל לצלוח על כל התכנית תציגי אותה בקצרה.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שביקשתי.

עאידה תומא סלימאן: ואני מבקשת מחברי וחברות הכנסת, יש לכם את המצגת, יש בה פירוט, תסמנו איפה אתם רוצים לשאול שאלות ואז נפתח את הדיון.

<אליעזר יבלון: אני מציע שתצייני רק את הכותרות של הצוותים וחברי הכנסת יתייחסו לשאלות שהם רוצים לגבי כל צוות וצוות, 3-4 דקות וכך נקצר את כל התהליך.

<אילה מאיר: אוקיי.

<אילה מאיר: הצוות הרביעי דן בנושא של גברים פוגעים ונפגעים ואלה התכניות שאנחנו מביאים.

<אילה מאיר: כמובן גם מסגרות חוץ ביתיות לגברים, אנחנו יודעים שיש קושי מאוד גדול לגייס גברים לתהליך של טיפול, הנשים הן אלה שמתלוננות, הן אלה שנמצאות בסיכון ולהן אנחנו יכולים להציע הגנה.

<אילה מאיר: גברים זה תהליך הרבה יותר מורכב אבל אנחנו מציעים בכל זאת כמה וכמה פתרונות, אנחנו מקווים שנצליח לגייס יותר.

<אילה מאיר: צוות 5 עבד בנושא של ילדים, כאשר הוא מכיל ומרחיב את ההתייחסות לילדים, גם ילדים שחשופים לאלימות בין הוריהם, ילדים שאמנם אולי לא חוטפים את המכה בעצמם אבל הם רואים את אבא לרוב מכה את אמא, חיים בתוך אווירה של אלימות קשה ואנחנו חושבים שצריך להתייחס אליהם כלקוח מרכזי של השירותים הטיפוליים שלנו לכן אנחנו מציעים להרחיב באופן דרמטי את המענים הטיפוליים עבורם וכמובן את הכלים שלנו לאיתור וזיהוי שלהם.

<אילה מאיר: צוות 6 דן באזרחים ותיקים, אוכלוסייה שנמצאת בסיכון גבוה גם מפאת המאפיינים הייחודיים שלה וכמובן כאשר הם נפגעי אלימות במשפחה יש להם פחות ופחות חוסן ופחות יכולת להגן על עצמם וגם פה אנחנו מציעים כמה וכמה תכניות יישום ושאנחנו מאמינים שנצליח לסייע להם ביתר שאת בזכותן.

<אילה מאיר: צוות 7 עבד על סוגיות חקיקה וסוגיות משפטיות.

<אילה מאיר: יושבת פה יושבת הראש, עורכת הדין ליאורה אברמוביץ ממשרד הרווחה שבעצם מה שהצוות הזה עשה בעיקר, זה מיפה שוב את כל החוקים הקיימים, את כל הסוגיות המשפטיות שהיום נדמה שהן מהוות חסם מרכזי.

<אילה מאיר: אנחנו מציעים פה משהו חשוב מאוד, להקים צוות בין משרדי של יועצים משפטיים קבוע, שישב גם על נושא של חקיקה וגם להסרת חסמים משפטיים וקשורים להעברת מידע.

<אילה מאיר: זה צוות מאוד חיוני.

<אילה מאיר: צוות 8 עסק באמצעי הגנה נוספים, גם טכנולוגיים וגם פיזיים.

<אילה מאיר: יושבת פה יושבת הראש רבקה תורג'מן מהמשטרה, שבעצם מציעה פה מעבר למקלטים שקיימים ומעבר לאמצעים הקיימים, מציעה אמצעי הגנה נוספים גם אמצעי הגנה טכנולוגיים כמו פיתוח אפליקציה פיתוח פיקוח אלקטרוני בצווי הגנה, וכמובן הרחבה של סלי ההגנה הפיזיים.

<אילה מאיר: ככל שיהיו שאלות נרחיב אחר כך.

<אילה מאיר: צוות 9 עסק בהרחבת הפעולות בנושא של מודעות והסברה.

<אילה מאיר: אנחנו מודעים לזה כמה שזה חשוב, זה נעשה היום בעיקר אד-הוק, בעיקר נקודתי ברמה המקומית לא באופן קבוע, באופן טבעי אולי חשבו שזה פחות חשוב כי יותר חשוב לטפל בנפגעים שנמצאים תחת הרדאר, אנחנו חושבים שזה מאוד חשוב, שמנו לזה זרקור מאוד משמעותי בתוך הצוותים ואנחנו מציעים להקים מערך הסברה קבוע ומתמשך, להקים ערכות גם לאנשי חינוך בכל הגילאים של המסגרות שבהם הם מחנכים וגם לאנשים נוספים, וכמובן מידע שיינתן כל הזמן בנושא של מיצוי זכויות והנגשה שלהם.

<אילה מאיר: הצוות האחרון זה צוות שעסק בנושא של ניהול ופיתוח ידע מדידה ומחקר, כפי שכבר נאמר קודם הסקר הלאומי האחרון שנעשה בתחום הזה פורסם בשנת 2000, עברו 16 שנים, אנחנו חושבים שזה לא נכון לחכות כל כך הרבה שנים לביצוע הסקרים, אנחנו כן רוצים לדעת יותר על התופעה, על המאפיינים שלה, לפתח מענים ולפתח מדיניות שמותאמת לצרכים לכן אנחנו מציעים גם סקר לאומי רב שנתי, גם לייצר בסיס נתונים משותף לכל המשרדים וכמובן לייצר כלי מדידה שהיום אנחנו פחות ופחות מסוגלים לעשות בכלים העומדים לרשותנו.

<אילה מאיר: זה בעצם עיקר העיקרים.

<אילה מאיר: הדו"ח המפורט כולל 400 ע מודים, בערך 100 תכניות שונות.

<אילה מאיר: כשזה יאושר וכשזה אני מקווה שיתוקצב, כמובן זה יהיה פתוח לציבור הרחב ולהתייחסויות.

<אילה מאיר: תודה רבה על ההקשבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהרי עבדתם קשה, ואנחנו עוד נעביד אתכם כדי להסביר את הפרטים ולענות על השאלות.

עאידה תומא סלימאן: אני אתן קודם כל כמה דקות למר אליעזר רוזנבאום שבעצם הכין את ההמלצות שעל סמכן הוועדה שעמד בראשה הכינה את ההמלצות שעל סמך ההמלצות האלה פיתחתם את תכנית העבודה להתייחס.

<אליעזר רוזנבאום: בוקר טוב.

<אליעזר רוזנבאום: אני גם רוצה לברך את הצוותים שעבדו במשך מספר חודשים יחסית קטן כדי להכין את התכנית ליישום ההמלצות שאני עמדתי בראש הוועדה, בסך הכל המלצנו על 14 המלצות, הוקמו עשרה צוותים שהכילו את 14 ההמלצות, חלק מההמלצות חוברו ואם אנחנו עוברים על הרשימה שהוצגה כאן אנחנו רואים שלמעשה נגעו בכל ההמלצות.

<אליעזר רוזנבאום: נקודה אחת אני מקווה שנעגן את זה גם בחקיקה של ההגדרה מהי אלימות במשפחה, שנחיל בה את כל סוגי האלימות כדי שכל משרדי הממשלה יעבדו על פי אותה הגדרה כפי שנהוג במדינות העולם ובדקנו את הדבר הזה.

<אליעזר רוזנבאום: דבר נוסף, הנושא של העברת המידע דורש תיקון חקיקה, ואנחנו במסגרת העבודה שריכזתי הגענו להסכמה עם משרד הבריאות ומשרד המשפטים ברוב הנקודות, אני מקווה שהדברים הושלמו ונוכל לעשות את התיקונים הנדרשים כי ללא העברת המידע ימשיך להיות חסר משמעותי במענה.

<אליעזר רוזנבאום: הדבר הנוסף זה הכלי להערכת מסוכנות שבו צריכים כל המשרדים לעבוד, אולי לא עם כל המרכיבים של הכלי אבל כלי אחד שלא יהיה מצב שגוף אחד שעושה את ההערכה מגדיר את האדם ברמת סיכון X, והמשרד השני ברמת סיכון פחותה יותר, ואז כמובן שכל ההתנהלות של המענה הוא חסר ובעייתי.

<אליעזר רוזנבאום: הנושא של אמצעים טכנולוגיים להגנה הוא נושא חשוב ואני מקווה שנצליח ליישם ולהשתמש בטכנולוגיות הקיימות היום, לא צריך לפתח, הכל מוצרי מדף, צריך תקציב וצריך להוציא את זה לפועל, וכפי שנאמר כאן השר לבטחון פנים מקדם את הנושא של אזיק אלקטרוני על מנת לפקח על אותם אלימים.

עאידה תומא סלימאן: יש שתי הצעות חוק גם של חברת הכנסת עליזה לביא וגם שלי וכבר התחלנו לדבר על באמת לשלב ולשתף פעולה כדי לקדם את ההצעות.

<אליעזר רוזנבאום: כדי שנוכל לאפשר לאותן נשים לא להיות רק במקלטים אלא לאפשר להן את שגרת החיים מצד אחד, מצד שני לתת להן את הבטחון המירבי הנדרש כדי שאם הבעל האלים או גורם אחר ירצה לממש את זממו כמובן שתהיה התראה מספיק זמן על מנת שמי שיצטרך להגיע כדי למנוע את הפעולה יגיע והנושא של הגברת המודעות, בהחלט צריך בנושא הזה לפעול על ידי כל משרדי הממשלה השותפים וכמובן המחקר המלווה שהוא צריך להיות באופן רצוף ושיטתי ולא בפרקי זמן אלא באופן קבוע לאסוף את הנתונים, לנתח אותם ולראות איפה ישנם הפערים כדי להתאים את התכניות בנושא הזה.

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו במסגרת תכניות המניעה שהמשרד לבטחון פנים פועל ברשויות המקומיות, כמובן שגם הנושא הזה נמצא על הפרק, רק לאחרונה קיימנו יום עיון שלם עם הרווחה ועם המשטרה על מנת גם להציג את העשייה, גם להציג את הפערים וגם את הדרכים איך להתמודד ביחד על מנת לשפר את המענה.

<אליעזר רוזנבאום: אחד המענים זה עו"ס-משטרה, שבפיילוט שעשינו בהחלט התוצאות הן משביעות רצון, ואני חושב שכפי שאמר מנכ"ל הרווחה, השילוב זרועות והשותפות הרצופה שתבוא לידי ביטוי החל מרמת היישוב של השולחנות העגולים לרמה המחוזית והרמה הארצית, יאפשרו מתן מענה טוב יותר.

<אליעזר רוזנבאום: תודה.

עאידה תומא סלימאן: יש לי שאלה, למה יש הוראות לא לעשות את פילוח הפניות, של נשים שנרצחו לפי ארץ מוצא?

עאידה תומא סלימאן: זה התקבל אצלכם במשרד.

עאידה תומא סלימאן: ידוע לך על זה?

<אליעזר רוזנבאום: לא.

עאידה תומא סלימאן: הוועדה תשמח לקבל תשובה.

<שירלי אברמי: לשאלתך, לגבי פילוח לפי מדינות אלה נתונים שהצגנו שאנחנו לא מקבלים מהמשרד לבטחון פנים.

<שירלי אברמי: יש להם נימוק והנימוק הוא שזה מתייג אוכלוסיות.

עאידה תומא סלימאן: אז למה אומרים ערביות ויהודיות, זה לא מתייג?

עאידה תומא סלימאן: זה לא אוכלוסיות?

<שירלי אברמי: אנחנו חושבים שיש בעיה עם הנימוק הזה, כי אם לא יודעים איפה נמצאת התופעה, כמובן שגם הטיפול עלול להיות לא ממוקד ולא לתת מענה.

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה שאלתי, אני חושבת שאנחנו נצטרך לטפל בנושא הזה כי אני לא מבינה איך אפשר להבין, עד כמה שידוע לי הסטטיסטיקה ידועה להם כך שאני לא יכולה להגיד שהם לא מתייחסים אליה, צריך לבדוק את זה.

עאידה תומא סלימאן: אבל למה לא מוציאים את זה כלפי חוץ, זה מה שמעניין אותי כי את הפילוח בין יהודיות וערביות הם אכן עשו, אז מה הבעיה בלהוציא את כלל המידע.

<שירלי אברמי: רק לציין שמשרד העבודה הרווחה והשירותים החברתיים כן העביר פילוח לפי ארצות המוצא.

<שירלי אברמי: הבעיה שלנו בנתונים הייתה עם המשרד לבטחון פנים.

עאידה תומא סלימאן: אז אני אשמח לקבל אחר כך מהמשרד ונרשום בפנינו שאנחנו נרצה לדעת למה זה נעשה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת דב חנין בבקשה.

דב חנין: תודה גבירתי יושבת ראש הוועדה, תודה על קיום הדיון הזה.

דב חנין: אני יודע שעבורך גם ברמה האישית, הדיון הזה בוועדה דווקא בנושא הזה הוא סוג של סגירת מעגל.

דב חנין: לפני שנבחרת לכנסת במשך הרבה מאוד שנים הובלת את המאבק בנושא הזה בחברה הערבית בישראל והיית בין המובילות של ההתמודדות ושל יוזמות של נשים בתחום הזה בכלל.

דב חנין: אני אומר את הדברים מכיוון שגם היום מסביב לשולחן נמצאות נציגות של ארגוני נשים שעושות עבודה מדהימה בתחום הזה, שמחתי לראות שגם אתם בצוות הממשלתי נעזרים בידע ובנסיון העצום שנצבר כאן.

דב חנין: היום הזה דווקא השנה בכנסת הוא מאוד חשוב כיון שלצערי הגדול בתקופה האחרונה יש תחושה שמתקבלים מסרים קצת עמומים או סותרים בנושאים של פגיעה בנשים, אלימות נגד נשים, הטרדות כלפי נשים.

דב חנין: המסרים האלה העמומים או הדו משמעיים, ואני אומר את הדברים בשפה מאוד מתונה, נשמעים לא רק אצלנו, אפילו לנשיאות ארצות הברית נבחר אדם שהודה בהתנהלות פוגענית ושערורייתית במיוחד כלפי נשים.

דב חנין: דווקא בתנאים האלה אני חושב שהדיונים האלה והעברת מסר מאוד ברור מצידנו כמערכת זה חיוני במיוחד, זה אפילו יותר חיוני מאשר בימים אחרים.

דב חנין: עברתי על תכנית הפעולה שאתם הצגתם את תמציתה כאן, אני רוצה להביע הערכה גדולה לעבודה שעשיתם.

דב חנין: אני חייב להגיד לכם שמבחינתי הדו"ח הזה הוא בעיקר דו"ח של פערים, הוא מראה את המרחק הגדול בין המקום שאליו אנחנו צריכים להגיע יחסית דחוף, לבין המקום שבו עדיין אנחנו נמצאים וכאן אני רוצה להפנות תשומת לב לכמה נתונים בולטים במיוחד שיש בממצאים שהביאו בפנינו עובדות מרכז המחקר והמידע שעשו עבודה מאוד מרשימה.

דב חנין: אי אפשר לא להתחיל בנתון הזה שהוא תמיד צועק מחדש, על מקרי הרצח הידועים מראש.

דב חנין: אותן נשים שפונות, מתלוננות, שלוש מתוך שמונה נשים שנרצחו על ידי בני זוגן התלוננו מראש במשטרה.

דב חנין: זה היה כתוב על הקיר ואני חייב לומר לכם שבכל מקרה שאני נתקלתי בו השנה, ובאתי לבקר בכמה משפחות, אני שמעתי את התלונה הזאת שהיו תלונות, היו פניות, ואיך שהוא לא ננקטו הצעדים המתחייבים, זה מאד מאוד מטריד, זה מאוד מקומם ואי אפשר לעבור על זה לסדר היום.

דב חנין: יש קושי מאוד גדול, יש אתגר מאוד גדול בחברה הערבית ולכן אני חושב שחשוב היה גם שתשימו לב כמה הייתה פה, לפחות בתחילת הדיון, התייצבות מרשימה של חברי כנסת מכל המפלגות הפעילות בציבור הערבי.

דב חנין: אני חושב שיש רצון בציבור, בהנהגה, לעשות שינוי וצריך פה לייצר את החיבורים החברתיים לכל הכוחות כדי באמת לבצע מהפכה בתחום הזה.

דב חנין: נתון אחרון שאני חייב להגיד לכם שזעזע אותי, בנתונים שהמרכז למחקר ומידע הביא בפנינו, זה הנתון של המספר הענקי באופן יחסי של קטינות, של ילדות, של נערות שמותקפות או מוטרדות.

דב חנין: זה מופיע בכל מיני מקומות בדף הגדול הזה שנמצא בפנינו, שליש מהמתלוננות לפי הנתונים של המשטרה על עבירות מין כלפי נשים הן קטינות.

דב חנין: שליש.

דב חנין: זה נתון איום.

דב חנין: אני מסתכל על הטבלה שנמצאת בנתונים של משרד הבריאות, 184 מתוך כ-570 נערות שהגיעו לבתי חולים בגלל פגיעת אלימות, זו הייתה תקיפה מינית בידי אדם זר, או התעללות או תקיפה מינית בתוך המשפחה.

דב חנין: נתוני משרד הבריאות מראים שהפגיעה הרווחת בקרב נערות בנות 13-18 הייתה תקיפה מינית, זה נתון קשה ביותר, ולפי הנתונים של איגוד מרכזי הסיוע, כ-57% מהנשים שפנו ודיווחו על תלונות מיניות ודיווחו גם על הגילאים שלהן, היו קטינות בעת הפגיעה בהן.

דב חנין: יש לנו פה באמת, אני חייב לומר שהנתונים האלה באמת יותר קשים ויותר מזעזעים ממה שאני חששתי ואני חושב שזה מחייב אותנו לפעולה, גם קודם כל לפעולה של מסר כמה הדבר הזה הוא מזעזע ונורא והוא מחוץ לכל נורמה אנושית מתקבלת על הדעת.

<שירלי אברמי: קודם כל תודה רבה.

<שירלי אברמי: ממ"מ למי שלא יודע, מרכז המחקר והמידע, זה חשוב, אבל לא זה מה שרציתי להגיד, אלא שלמי שאין את הדף שממנו ציטט חבר הכנסת חנין, יש פה זרקורים נוספים גם בעותקים פיזיים שנמצאים כאן וגם כפי שאמרה קודם אילה אליהו החוקרת שלנו, נמצא באתר הכנסת בקישור מחקר ומידע.

<שירלי אברמי: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה חשוב מאוד, המידע הזה יכולים להשתמש בו לאורך השנה, כך למדתי בשנה שעברה ואכן זה לשימוש שלנו.

עאידה תומא סלימאן: כשישבתי והקשבתי לתכנית הפעולה היה חסר לי כל הזמן שאנחנו מדברים על אלימות בתוך המשפחה כאשר אנחנו יודעים שנשים סובלות מאלימות ובמיוחד אלימות מינית לא רק בתוך המשפחה.

עאידה תומא סלימאן: אז כל הנושא של טיפול בנפגעות תקיפה מינית התייחסנו אליו גם אתמול בדיון של השקת הדו"ח של איגוד מרכזי הסיוע, אבל גם לא בלטה לי התייחסות לנושא הזה למרות שגם כן תקיפות מיניות מתרחשות בתוך המשפחה.

עאידה תומא סלימאן: אולי באמת אם יש הערות לרשום, כדי לתת לכם גם כן אחר כך להתייחס.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב לכולם.

עבדאללה אבו מערוף: מתלווה אלינו היום תחסין, תלמיד כיתה יא' מיפו, הוא הבין מה שאנחנו מדברים על אלימות והוא רוצה להגיד כמה דברים.

עבדאללה אבו מערוף: דווקא היה מקרה לפני חודש וחצי ביפו.

<תחסין: בוקר טוב.

<תחסין: קוראים לי תחסין ורציתי לדבר על עניין האלימות כנגד נשים.

<תחסין: לפני חודש וחצי נרצחה המזכירה של הודא, בבית הספר.

עאידה תומא סלימאן: היא מבית הספר שלכם?

<תחסין: כן.

<תחסין: ובית הספר היה ממש באבל למשך שבוע שלם.

<תחסין: זה באמת מזעזע לדעת שקוראים לזה "כבוד המשפחה" וזה בכלל לא קשור, הודא הייתה מקסימה, אין כמוה.

עאידה תומא סלימאן: אף אחד לא קרא לזה כבוד המשפחה.

<תחסין: ככה המשפחה קראו לזה.

<תחסין: כבוד המשפחה קראו לזה.

<קריאה: תלוי מי.

<קריאה: יש כאלה שקוראים לזה כך.

<תחסין: כולם התחילו לדבר "כבוד המשפחה", "כבוד המשפחה" ואף אחד כמעט לא יודע שהיא נעדרה מבית הספר לפני כן שנה, אסרו עליה לצאת מהבית, נעלו אותה בבית כביכול לא נתנו לה לצאת, רק אחרי שנה היא חזרה לבית הספר בתור מזכירה ונרצחה, וכל זה בגלל שהיא התגרשה מבעלה, לא נתנו לה לראות את הילדים שלה, וכל הזמן הזה היא הייתה במשך שנתיים במשפטים כדי לקחת את הילדים אליה ועד שהיא הצליחה רצחו אותה.

<תחסין: רק רציתי לומר שצריך לטפל בעניין הזה כי זה דבר באמת קשה.

<תחסין: תודה.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

עאידה תומא סלימאן: עד כמה שרואים כשקורה מקרה רצח כזה זה לא רק שאנשים שהם קרובי משפחה נפגעים מזה, חוץ מהקורבן עצמו אלא גם צעירים שהכירו והיו בקשר איתה, אתם גם בעצמכם מרגישים את הכאב הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שאתה נמצא איתנו.

עבדאללה אבו מערוף: אני אגיד כמה מילים.

עבדאללה אבו מערוף: כמובן צריך להגיד משהו טוב קודם כל, תודה רבה מאוד ליושבת ראש הוועדה שהנושא לא רק קשור אליה מבחינה מתמדת, עוד לפני שהפעילות הייתה כאן בכנסת וזה לא רק סגירת מעגל אבל זה התחלה וסגירת מעגל בעבודה הנהדרת הזאת שהיא מבצעת כל הזמן.

עבדאללה אבו מערוף: אני חושב שאם נישאר עם הניירת הזאת, המחקר טוב ויפה, מאוד טוב.

עבדאללה אבו מערוף: וזה אנחנו יודעים, נתונים, תודה רבה גם ל-מ.מ.מ ומשרד הרווחה על העבודה הנהדרת, אבל זה לא מספיק.

עבדאללה אבו מערוף: צריך להוציא את זה לפועל.

עבדאללה אבו מערוף: אם אין תקציב ואין עבודה נכונה ולשים יעדים תוך שנה-שנתיים כמה אפשר למגר את התופעה הזאת.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו לא רוצים להגיד למשל ולשים עוד מקלט אצל האוכלוסייה הערבית, עוד מקלט של נשים מוכות אנחנו רוצים שיהיה מקלט אבל שלא יאוכלס.

עבדאללה אבו מערוף: זו המטרה.

עאידה תומא סלימאן: עד שנגיע לשם.

עבדאללה אבו מערוף: לכן הדיאגנוזה נכונה אבל הטפול עדיין לא יוצא לפועל.

עבדאללה אבו מערוף: צריך להקדיש כאן בעבודה הזאת ולהשקיע בשני דברים.

עבדאללה אבו מערוף: מניעה והרתעה ובגלל זה יש כאן גם משטרה וכמובן שזה צוות רב משרדי, בין משרדי, וזה נכון.

עבדאללה אבו מערוף: לכן אם לא תהיה הרתעה וענישה נכונה, עדיף שנעשה את המניעה קודם אבל אם זה כבר יצא לפועל לצערנו הרב, לכן חייב להיות מסר ברור שההרתעה והענישה תהיה בהתאם וגם אמצעי המניעה שנשקיע בהם מבחינת עובדות סוציאליות, משרדי הרווחה במועצות המקומיות ובהסברה, בזה צריך להשקיע ומוקדי הסיכון צריך להתייחס אליהם בצורה הנכונה, לא רק בערבון מוגבל.

עבדאללה אבו מערוף: אני מבין שלפעמים אומרים את הנוסחה הזאת, סליחה על הביטוי "זאב, זאב" אבל בכל זאת המקרים האלה שקורים ויש הישנות, הם לא המצבים האלה.

עבדאללה אבו מערוף: צריך להתייחס ברצינות לכל ה תראה ולכל תלונה שתוגש וכל משרד צריך לבדוק את זה ולהתייחס בצורה רצינית לעניין.

עבדאללה אבו מערוף: טוב שיהיו 20,000 פעם התראות לא כל כך נכונות מאשר שנחמיץ התראה אחת שתהיה טרגדיה.

עבדאללה אבו מערוף: לכן להשקיע במניעה ובהרתעה.

עאידה תומא סלימאן: תודה חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

עאידה תומא סלימאן: עד כמה שאני רואה במצגת שאתם קבעתם לעצמכם גם לוח זמנים לביצוע התכנית.

עאידה תומא סלימאן: תרצו להעלות את זה?

עאידה תומא סלימאן: או אולי שאלות, ואני ארצה התייחסות לעניין התקצוב של התכנית.

עאידה תומא סלימאן: התכנית נראית מסועפת וגדולה.

<אליעזר יבלון: אני ברשותך אתייחס לעניין של תכנית העבודה.

<אליעזר יבלון: צירפנו למצגת ולדו"ח המתומצת את עקרונות תכנית העבודה.

<אליעזר יבלון: לא פירטנו כל שלב ושלב מה נעשה בתוך השלבים אלא הדגשנו מתי התהליך מתחיל ומתי התהליך מסתיים, כך שזאת מחויבות של המשרד.

<אליעזר יבלון: מה שיש לגבירתי זאת המחויבות של המשרד בהיבט של תכנית העבודה העקרונית כי זה לא היה נכון לדעתנו להגיע לכנסת עם פירוט של תכנית העבודה בצורה יותר מפורטת של כל שלב ושלב מפני שכמו שאמרנו בתחילת הדברים זה עדיין לא אושר על ידי השרים לכן חשוב שנדבר כרגע רק על העקרונות כדי שנאפשר להם - - -

עאידה תומא סלימאן: אבל אני יודעת שיש לכם הערכה תקציבית.

<אליעזר יבלון: אני אתייחס.

<אליעזר יבלון: התייחסתי קודם רק לעניין של תכנית העבודה.

<אליעזר יבלון: לגבי העניין של תקציב, ניסיתי לדבר עם חברי אליעזר מהמשרד לבטחון פנים אם הוא יודע לעזור לנו כרגע, מסתבר שכרגע זה קצת קשה כי כנראה כל האנשים שהוא מנסה לדבר איתם עסוקים, אבל משרד העבודה והרווחה שריין תקציב בסיסי לטובת העניין ולנו יש תקציב בסיסי אבל גם כאן

<אליעזר יבלון: אני מבקש את רשותך לא להתייחס כרגע למספר ולומר שיש לנו איזה שהוא תקציב מסיבה אחת - אני מצפה שעד סוף היום אולי תהיה לנו תשובה יותר טובה מהמשרד לבטחון פנים ואז נוכל להעביר אליך את התשובה בצורה מסודרת.

<אליעזר יבלון: אני מקווה שעד סוף היום תהיה תשובה חיובית, אבל בואו נמתין.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אולי גם הסיכומים שלנו יעזרו לכם באיזה שהוא שלב.

עאידה תומא סלימאן: לפני שנתקדם בדיון, אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהודות לאדם שליווה את העבודה של הוועדה, לפחות ממה שאני יודעת, מאז שאני נכנסתי לתפקיד יושבת הראש, ניצב משנה מאיר דב ברקוביץ, ראש מדור נפגעי עבירה, הקודם, אפשר להגיד כבר, ובעצם אתה עוזב את הדיונים שלנו כדי להיות ראש מחלקת נוער וכנראה תצטרך להגיע לוועדות אחרות אלא אם נצטרך אותך כמובן.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להודות לך על שיתוף הפעולה שהיה עם ה וועדה לאורך שנה וחצי ואני יודעת שגם לפני שנכנסתי לתפקיד הגעת, תרמת בדיונים ועזרת לנו.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאני לפעמים נדנדתי, התקשרתי, ביקשתי בקשות ותמיד מצאתי אוזן קשבת ונכונות לעזרה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מודה לך.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מאחלות לך להצליח בתפקידך ולשמור על איך שהכרנו, הרצון לתרום ולעזור ולסייע, ומברכות את סגן ניצב איילת אורנשטיין על הצטרפותך כראש מדור נפגעי עבירה ונקווה לשיתוף פעולה עתידי.

עאידה תומא סלימאן: המון הצלחה ותביאי לנו עוד חידושים והצלחות כדי למגר את התופעה ולהגן על נפגעי ונפגעות עבירה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

<אליעזר יבלון: אפשר להצטרף לתודות של גבירתי ולומר באמת כיושב ראש ועדה, תודה על התרומה העצומה שהייתה לך בתוך התהליך של העבודה וגיבוש המסקנות וההמלצות.

<אליעזר יבלון: גם לפני העבודה היית שותף מלא לעבודה של המשרד וגם בתוך הוועדה ואני מאחל לך הצלחה בהמשך.

עאידה תומא סלימאן: כמו שאני תמיד אומרת, זה יום הסטורי שאני נותנת שבחים לאיש משטרה.

עאידה תומא סלימאן: זה לא קורה כל יום.

<מאיר ברקוביץ': טוב, זה בהחלט לא מובן מאליו.

<מאיר ברקוביץ': אני אפילו מתרגש מהדברים האלה פה בפורום הזה.

<מאיר ברקוביץ': אני גם רוצה להודות, ודאי לכל השותפים שיש לנו עוד דרך להמשיך ביחד בהרבה תחומים אבל במקרה הזה שאנחנו מדברים על הוועדה, זו באמת ועדה שקשה להיות בה נציג משטרה הרבה פעמים, גם בגלל הנושאים שעוסקים בהם, קשה לעמוד מול נפגעות, ולשמוע את הסיפור האישי שלהן שלפעמים אתה מזדהה לגמרי ואתה יודע על הכשלים שהיו אולי בדרך שהן טופלו, ולמרות כל המאמצים שייעשו לתקן אותם למי שנפגע הוא כבר נפגע.

<מאיר ברקוביץ': ואני חושב שאחד הדברים היפים שהיו פה בוועדה מבחינתי הוא החוויה הטובה מהבחינה הזאת שגם הביקורת וגם הוויכוחים נוהלו תמיד בצורה עניינית, מכבדת, וגם מצד גבירתי באופן שהיא איפשרה לאחרים להתייחס ולשמוע את אנשי המקצוע ואני מאוד מאוד מודה על החוויה שהיא לא תמיד החוויה הרגילה פה בכנסת.

עאידה תומא סלימאן: תודה ובהצלחה.

עאידה תומא סלימאן: גברת רות רזניק בבקשה.

<רות רזניק: בוקר טוב או בוקר לא טוב כי אם אנחנו מתכנסים בנושא אלימות נגד נשים בכנסת, סימן שהאלימות קיימת.

<רות רזניק: אני מברכת את כל הנוכחים ובמיוחד מברכת על כך שהוקמה סוף סוף וועדת מנכ"לים של משרדי ממשלה שונים, אני לא בטוחה אם שמעתי גם את משרד החינוך כחברים בוועדה הזאת.

<אליעזר יבלון: התשובה היא כן.

<רות רזניק: אז אני רוצה להתייחס לנושא החינוך ואני לא יודעת אם כל כך אנחנו עוסקות בזה, אבל זה שייך.

<רות רזניק: אם אנחנו רוצים ורוצות שבעוד חמישים שנה, לא בעוד עשור או עשרים שנה, אני עוסקת בתחום הזה ארבעים שנה.

<רות רזניק: אם אנחנו נרצה שנמזער את זה לדבר שולי שאולי 5% מהמשפחות בישראל סובלות ממנו, צריך להתחיל בחינוך הילדים.

<רות רזניק: צריך להתחיל מגן הילדים שבהם אנחנו רואים ילדים מכים אחד את השני וההורים מלמדים "תחזירו" ולא מלמדים אותם לדבר ולהידבר.

<רות רזניק: אנחנו לאחרונה ראינו בתקשורת, ואני לא ממציאה את כל המספרים האלה, ש-45% מהילדים בבתי הספר היסודי במדינת ישראל חוו אלימות.

<רות רזניק: זה נתון מחריד במיוחד מפני שחלק חוו אלימות בבית, חלק חוו אלימות בבית הספר מחבריהם, חלק חוו אלימות בדרך לבית הספר וחלק חוו אלימות מהמורים, גם מהנתון הזה אי אפשר להתעלם.

<רות רזניק: אבל 45% מהילדים.

<רות רזניק: ישבתי ובדקתי לעצמי.

<רות רזניק: בנות לא מרביצות.

<רות רזניק: זה לא דבר שהוא נורמטיבי בין בנות.

<רות רזניק: יש 10% נאמר, אבל 80% מהילדים הבנים בבית ספר יסודי חוו אלימות במדינת ישראל.

<רות רזניק: מה ילדים לומדים?

<רות רזניק: ילדים לומדים שנורמה גברית היא להיות אלים.

<רות רזניק: אם מכים אותך אתה תהיה יותר חזק מהשני.

<רות רזניק: לא מלמדים אותם שיש שפה אחרת להידברות וכאן אני חושבת שיש פאשלה מאוד גדולה של כולנו, של מי שעוסק בקורבנות בוודאי.

<רות רזניק: אנחנו עוסקות בקורבנות, אנחנו במקלטים עוסקות בנשים ובילדים, אנחנו רואות את השינוי לטובה שחל בכל הילדים שמגיעים אלינו.

<רות רזניק: לכולם, ללא יוצא מהכלל, אני מדברת על טווח של המון שנים, להוציא שניים-שלושה ילדים שבאו והם היו כבר כל כך מוכים פיזית שהמקום שלהם בוודאי יסיים בבית חולים לחולי נפש, לצמיתות.

<רות רזניק: אנחנו צריכים לחשוב על הדורות הבאים.

<רות רזניק: מה שאנחנו עושים כאן זה טוב, אבל זה בהחלט לא מספיק.

<רות רזניק: משרד הרווחה חולש על בערך 17% מאוכלוסיית מדינת ישראל, אילה תתקני אותי אם אני טועה.

<קריאה: קצת יותר.

<רות רזניק: קצת יותר, אבל לא יותר מ-20% זאת אומרת ש-80% מהאוכלוסייה אינה ניגשת בכלל לשירותי הרווחה.

<רות רזניק: לא מודעים ליכולות.

<רות רזניק: אז אני לא יודעת האם יש סטיגמה בנושא של רווחה, האם עדיין חושבים במושגים של סעד.

<רות רזניק: זה לא משהו אוניברסלי כמו באירופה, שמדברים על בריאות ורווחה בנשימה אחת.

<רות רזניק: כאן אנחנו צריכים באמת לבדוק את עצמנו ולעשות חשיבה מחדש של הנושא החמור.

<רות רזניק: לא מגיעים לאותם 80% מהאוכלוסייה של נשים מהמעמד הבינוני והמעמד הבינוני הנמוך, בוודאי לא לנשים העמידות מאוד, הן מוצאות את הפתרונות אם משאירים אותן בחיים.

<רות רזניק: אנחנו חייבים להבין כולנו, שזו לא מכה ישראלית, זו מכה כלל עולמית ונתונים עכשוויים של משרד הבריאות העולמי, ה-WHO מדברים על כך ששליש מהנשים בעולם חוות אלימות מכל הסוגים או מסוג אחד בלבד.

<רות רזניק: אני חושבת שנתתי לכם פתיח לחשיבה ואני אסיים בדברים הללו.

<רות רזניק: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה רות, כמובן כשאנחנו מדברים על העשייה המבורכת של ארגוני הנשים בשטח והעובדה שהם התחילו את המאבק הזה, אי אפשר לא לזכור את החלק של רות רזניק במאבק הזה כאחת הראשונות שהובילו את המאבק.

עאידה תומא סלימאן: גברת נאילה עואד, מנהלת עמותת נשים ונערות נגד אלימות בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכבר גיליתי כמה פעמים למען הגילוי הנאות את הקשר שלי לארגון, אז אני לא חייבת לחזור על זה שוב.

עאידה תומא סלימאן: זה הארגון שהייתי המנכ"לית שלו שנים והיום נאילה מובילה אותו בהצלחה הרבה יותר גדולה.

<נאילה עואד: תודה לך על ההזמנה לדיון החשוב ביותר בעינינו, אני מצטערת על כך שנכנסנו באיחור.

<נאילה עואד: סליחה שלא שמעתי גם את ההצגה שהייתה מטעם כבוד המנכ"ל את הנושא.

<נאילה עואד: אבל רציתי להתייחס למה שרשום כאן, הנתונים שרשומים כאן.

<נאילה עואד: כשאנחנו מדברים על יותר מ-70% הם אסירים חוזרים, מה זה אומר?

עאידה תומא סלימאן: את מדברת על תכניות השיקום?

<נאילה עואד: כן.

<נאילה עואד: אני מדברת על תכניות השיקום.

<נאילה עואד: איפה אנחנו עומדים בזה?

<נאילה עואד: איך אנחנו מציגים את עצמנו כלפי הנשים, אותן נשים שבפעם השישית היא מתלוננת, ו-30% מהאסירים בפעם השישית נאסרים.

<נאילה עואד: במובן הזה של תכניות שיקום, תכניות טיפול.

<נאילה עואד: איפה אנחנו כמשרדים או איפה המשרדים הממשלתיים שאחראיים על השיקום והטיפול?

<נאילה עואד: כשאנחנו רואים גם ש-41% מהנשים ששוהות במקלטים זה לא נתון חדש, הן מהאוכלוסייה הלא יהודית, אני בטוחה שהלא יהודית זה נשים ערביות.

<קריאה: לא רק.

<קריאה: רובן.

עאידה תומא סלימאן: רובן.

<נאילה עואד: רובן.

<נאילה עואד: בזמן שמוקצים להם שני מקלטים מתוך 14 מקלטים ושניים, ואני יודעת שעכשיו מיכל תגיד לי "לא נכון" אבל שניים של נשים ערביות ושניים משותפים של נשים ערביות ויהודיות, בזמן שאנחנו באמת בקושי מתקיימות במובן הזה של תעריפים לנשים שוהות במקלטים.

<נאילה עואד: אישה במקלט התעריף החודשי שלה עם שני ילדים זה 14,200, בזמן שנערה במקלט לנערות במצוקה, התעריף של שהות שלה הוא 13,000 ואנחנו יודעים שנשים ערביות מגיעות גם עם יותר משני ילדים, לפעמים שישה ילדים.

<נאילה עואד: אז מי ייטול את האחריות וייקח את הנטל הזה חוץ מהארגונים הפמיניסטיים שכל הזמן אנחנו בקושי נושמות ובקושי מתוקצבות.

<נאילה עואד: לכן הבקשה שלנו כפורום עמותות שמנהלות את המקלטים זה לחשוב יותר על כל העניין של התעריפים ואני יודעת שיש תהליך ובזכותה של מיכל גם שמרימות את זה, אני מקווה שיהיה אישור של שר האוצר והרווחה בעניין הזה שנקדם את העניין ולא נסבול עוד יותר.

<נאילה עואד: בעניין של שכר הדירה, מקלט זה דירה.

<נאילה עואד: כשאנחנו מדברות על מקלטים, זה דירה, זה בית של בטחון לנשים שהן בסכנת חיים בזמן שהמשרד עדיין מתקצב פחות מחצי מהעלויות שמגיעות לשכר דירה.

<נאילה עואד: אנחנו נוטלות את החלק הכבד ביותר וגם לסבסד את שכר הדירה שלדעתי זו האחריות של המדינה כי היא זו שצריכה לדאוג למקום בטוח.

<נאילה עואד: מקום בטוח זה הבית והשכירות.

<נאילה עואד: לא יאומן שכל שנה אנחנו צריכות גם לחדש את ההסכם עם המשרד.

<נאילה עואד: אם אני מדברת גם על כל העניין של החינוך, לא שמעתי אם יש תכניות.

<נאילה עואד: אני יודעת שיש תכניות אבל השאלה היא מי אוכף את העשייה בתוך בתי הספר בעניין הזה של שוויון הזדמנויות ומניעת אלימות בתוך החברה והאחריות של המערכת החינוכית ואפילו לתת גם את ה"אוקיי" לכניסת ארגונים שיש לנו את הכוחות בלכסות, אבל לדאוג גם לתקצוב של התכניות.

<נאילה עואד: אי אפשר שנעשה הכל בהתנדבות.

<נאילה עואד: אני אתייחס למקרה האחרון לצערי וכל העניין של עסקת הטיעון, אולי שמעתם על זה, אבו-גאנם.

עאידה תומא סלימאן: אני פתחתי בזה גם.

<נאילה עואד: לא יאומן לזרוק נערה בת 14 או 16 עכשיו שהייתה עדת מדינה, לזרוק אותה ולא לדעת מה יהיה איתה.

<נאילה עואד: צריך לדאוג לשלומה ולביטחון שלה ושלא יהיה עוד מקרה של רצח אישה וגם לא יאומן שאישה נרצחה, והיו ארבעה חשודים ופתאום בעסקת הטיעון לדבר על להוריד את סעיף הרצח ואז לדבר על החזקת נשק.

<נאילה עואד: זה קו אדום.

<נאילה עואד: זה זלזול באשה עצמה, בחייהן של נשים.

<נאילה עואד: כשאני מדברת על נשים ערביות מתחילת ה שנה אנחנו מדברות על איזה נשים שנרצחו וגם לא יודעות כנראה שיש עוד שמות שלא ידענו ולא פורסם ואפילו המשטרה במקרה שבנגב, יש מקרה שהמשטרה לא פרסמה ואנחנו שמענו מהשכנים שהייתה סוכת אבלים.

<נאילה עואד: צריך לקחת את האחריות, האחריות של המשטרה, של מערכת המשפט של הרווחה ואנחנו נהיה שותפות לכל תכנית ולא להביא למצב כזה שארגונים פמיניסטיים ישבו ולא יהיו חלק מכל העשייה, צריך לראות בנו שותפות לכל העשייה וכל התהליך.

<נאילה עואד: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: עדי דרורי אברהם בבקשה.

<עדי דרורי-אברהם: תודה.

<עדי דרורי-אברהם: אני מארגון אס"ף, ארגון סיוע לפליטים ולמבקשי מקלט.

<עדי דרורי-אברהם: אנחנו מטפלות בין היתר בנשים מבקשות מקלט.

<עדי דרורי-אברהם: 60% מהנשים שמגיעות אלינו סובלות או סבלו מאלימות.

<עדי דרורי-אברהם: אין להן ייצוג בשום מקום, בטח לא בתכנית הנוכחית.

<עדי דרורי-אברהם: נשים שמודרות מתמיכה, הן מופקרות לגורלן, הן מקבלות סיוע אך ורק במצבים של סכנה מיידית.

<עדי דרורי-אברהם: אלה נשים שלא מקבלות שום תמיכה מערכתית ואם אנחנו יודעים שככל שאשה מוחלשת יותר כך הסיכוי שלה לצאת ממעגל האלימות קטן יותר אז מבקשות המקלט הן בוודאי אחת מהקהילות הכי מוחלשות בישראל.

<עדי דרורי-אברהם: אין להן שום גישה לסיוע, לא טיפול מרווחה, לא ביטוח לאומי, מה שזה אומר בפועל זה שאשה מבקשת מקלט נכפית עליה זוגיות אלימה, במצבים של מצוקה כלכלית אקוטית האשה לא יוצאת ממערכת יחסים גם אם היא אלימה.

<עדי דרורי-אברהם: לנשים שברחו מאלימות סבלו מאלימות בדרך, עינויים ואונס, אני יודעת שחברת הכנסת עאידה מודעת לסיפורים הקשים האלה.

<עדי דרורי-אברהם: הן כלואות במעגל של אלימות בלתי פוסק, במקרה הטוב מקבלות מקום במקלט, השירותים לא נגישים להן, אין להן גישה למרכזים למניעת אלימת במשפחה, אין להן תהליך שיקום וליווי.

<עדי דרורי-אברהם: דיברו פה המון על סל מענים אישי, ליווי, שיקום מניעה מענה למשפחה ולילדים.

<עדי דרורי-אברהם: אחת הקהילות הכי מוחלשות בישראל לא מקבלת שום ייצוג מהתכניות האלה, לא שירותים קיימים ולא מהתכנית הזאת שעל פניו באמת נראית נפלאה ומעודדת.

<עדי דרורי-אברהם: אני רוצה להזכיר ואני בטוחה שמר יבלון דיבר גם שדו"ח מבקר המדינה דיבר על הנושאים האלה ב-2014 ואם ההנחה שלנו של כולנו פה בחדר שאף אישה לא צריכה להיות מופקרת לאלימות משום סיבה, גם לא עניין של מעמד, אז אני רוצה לשאול באמת איך נשים מבקשות מקלט מקבלות ייצוג בתכנית הזאת.

<עדי דרורי-אברהם: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני אוסיף לשאלתך.

עאידה תומא סלימאן: יש עשרות אלפי נשים במדינה שנקראות על פי הסטטוס של המדינה "חסרות מעמד".

עאידה תומא סלימאן: זה נשים ערביות פלשתיניות נשואות לאזרחי המדינה ונפגעות חוק האזרחות המחודש.

עאידה תומא סלימאן: הוראת שעה לא לתת להן אזרחות, והנשים האלה נמצאות כלואות הרבה פעמים בתוך מעגל האלימות, נכון שיש אפשרות במצבים מסוכנים מאוד, אותו מצב, לקבל אותן למקלט, אבל אם אישה סובלת מאלימות מכל סוג של אלימות, אישה כזאת, והיא לא בסכנה מיידית או שהיא לא מודעת שהיא בסכנה מיידית אין לה לאן לפנות כי בדרך כלל הן נמצאות גם לפי המושגים "שוהות בלתי חוקיות" כלומר הן נמצאות אבל בלי אישור שהייה או בלי תושבות קבע ואז הן לא יכולות לפנות לאף אחד והן מפחדות אפילו לפנות, כי זה עלול לגרום לזה שהן יורחקו מהמדינה.

עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על אלפים ועל עשרות אלפים.

עאידה תומא סלימאן: מה המדינה הולכת לעשות בתכנית הזאת עם הנשים האלה.

עאידה תומא סלימאן: זו גם שאלה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו ניתן לכן בסוף להתייחס.

עאידה תומא סלימאן: מר נח קורמן בבקשה.

<נח קורמן: שלום.

<נח קורמן: אני רוצה לציין בצער שגם השנה כמו בשנה שעברה אין חברי כנסת חרדים שמתעניינים בנושא הזה של האלימות במשפחה בציבור החרדי והדתי וחבל, ואני קורא להם שוב לתת את דעתם על הנתונים.

<נח קורמן: בקשר לנתונים שהביאו פה, מצוין ש-9% מהנשים ששהו במקלטים הן דתיות וחרדיות, אני רוצה לציין שהנתון הזה לא כל כך מדויק כי אם אנחנו לוקחים את אחוז הנשים הדתיות מתוך הנשים היהודיות מדובר ב-20% או יותר מהנשים, 38 נשים חרדיות שהו במקלטים, ושוב, החברה החרדית מנסה להילחם באלימות נגד נשים אבל מובילי דעת הקהל כנראה עוד לא נותנים את דעתם.

<נח קורמן: זה המצב, אני מקווה שזה ישתנה.

עאידה תומא סלימאן: באותו יום שיתחילו חברי הכנסת הדתיים וחרדיים להגיע לדיוני הוועד הזה יהיה סימן של שינוי אמיתי שמתחולל.

עאידה תומא סלימאן: למרות שאני יודעת שאתם עושים ועושות עבודה נהדרת בשטח, אבל אם מדברים אפרופו על נציגי ציבור.

עאידה תומא סלימאן: עורכת דין עדי חן מלשכת עורכי הדין בבקשה.

<עדי חן: שלום.

<עדי חן: תודה רבה על ההזמנה, אני נציגת לשכת עורכי הדין פורום משפחה.

<עדי חן: ראשית אנחנו מברכים על היוזמה ועל הישיבה הזאת בהחלט מדובר בהיסטוריה, לנו זה מאוד חשוב.

<עדי חן: אנחנו כפורום משפחה מאוד היינו רוצים להתמקד בנקודה ספציפית אחת, כיון שאנחנו שומעים הרבה על אלימות פיזית, אלימות מילולית, אנחנו רוצים לשים את הדגש על האלימות הכלכלית שאנחנו רואים אותה כרעה חולה מדי יום בבתי המשפט.

<עדי חן: תארו לכם מצב של ביטול כרטיסי אשראי לפתע, עיכוב תשלומים, ביטול תשלומים, אישה מוצאת את עצמה חסרת אונים, היא באה ואומרת סגר את הברז, אין יותר.

<עדי חן: כרטיס אשראי, היא הולכת לסופר, אין לה ממה לקנות, המקרר ריק, תשלומים לבית הספר אין תשלומים, היא פשוט צריכה להתמודד, חוץ מהליך הגירושים היא צריכה להתמודד גם עם הלחץ הכלכלי הזה.

<עדי חן: נכון שהמצב הזה מביא למתח נפשי ונכון שחוק למניעת אלימות במשפחה מטפל גם בבעיות של אלימות פיזית ואלימות נפשית כאחד, יחד עם זאת הסעד שניתן בחוק למניעת אלימות במשפחה הוא סעד של צווי הגנה, צווי הרחקה והגנה.

<עדי חן: לא הסעד הזה שאנחנו מבקשים אותו בבית המשפט כשאנחנו באים לבית משפט ואומרים "לגברת אין ממה להתקיים כיום" גם חוק למניעת הטרדה מאיימת לא מטפל בבעיה.

<עדי חן: לכן מה שאנחנו מציעים, ואנחנו שקלנו את זה ממש בכובד ראש, אנחנו מאוד מציעים לייצר מן סעיף סל שיוסיף מספר דוגמאות מהחיים של הטרור הכלכלי הזה הננקט על ידי גברים כנגד נשים ואנחנו רואים את זה שוב כדבר שבשגרה מדי יום ביומו בבתי המשפט.

<עדי חן: אנחנו מציעים להוסיף, לתקן את חוק לתיקון דיני משפחה מזונות באופן שאם יוכח בפני בית המשפט כבר על ההתחלה, עוד לפני כל הדיונים, אם יוכח שהגבר מתנהג בצורה כזאת, באלימות כלכלית, מתחיל להיות טרוריסט כלכלי, אז אם הנתונים האלה הוכחו עובדתית בפני בית המשפט, בית המשפט צריך שיהיה לו אפשרות לנקוט בצעדים מידיים.

<עדי חן: זה אומר לחייב את הבעל בתשלומים או לנקוט בעוד צעדים לכן אנחנו ממש מבקשים את הנקודה הזאת לא לזנוח.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להסב את תשומת לבך ואני כבר עונה במקומכן שבהמלצות הוועדה בחקיקה יש חקיקה חדשה שתתייחס לאלימות כלכלית.

<עדי חן: ראשית יש צורך להגדיר הגדרה רחבה מה זה אלימות כלכלית.

<ליאורה אברמוביץ: אני ממשרד הרווחה.

<ליאורה אברמוביץ: פשוט קלעת לדעת חכמים וטובים כי יש הצעה, הופץ תסקיר חוק בדיוק לתיקון, חוק למניעת אלימות במשפחה בהקשר הזה עם הגדרה ועם סעדים, זה משהו שהמשרדים השונים עובדים עליו, יש ישיבות בשבועות הקרובים על תסקיר החוק הזה וזה בהחלט משהו שהועדה שלנו תומכת בקידומו.

עאידה תומא סלימאן: יש הצעת חוק מונחת בכנסת מקודמת על ידי חברת הכנסת זהבה גל און ועוד כמה חברות כנסית וביניהן אני חתומות עליה.

<עדי חן: השאלה אם מדובר בחוק ספציפי או שלהכניס את ההגדרה - - -

<ליאורה אברמוביץ: מבחינתנו זה להכניס את זה לחוק מניעת אלימות במשפחה.

עאידה תומא סלימאן: עצם העובדה שנאמרה שצריך חקיקה חדשה בנושא של אלימות כלכלית, זה כבר התקדמות ב נושא, בואו נודה בזה.

עאידה תומא סלימאן: שנים הסברנו מה זה אלימות כלכלית.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו איך, והפרטים, ואיך יבוצע מבחינת חוק בתוך חוק מניעת אלימות או כחוק נפרד, נצטרך לדון על כך אחר כך כי זו תכנית לחמש שנים.

<עדי חן: גבירתי, צריך שהדברים יהיו אפקטיביים.

<עדי חן: חמש שנים זה הרבה מאוד זמן מבחינתנו וזו פגיעה קשה מאוד בציבור הנשים.

<עדי חן: הרבה מאוד זמן.

עאידה תומא סלימאן: כמי שנאבקת כבר שלושים שנה באלימות נגד נשים, אני יודעת שכל דקה היא חשובה לנשים אבל בואו גם נודה לפעמים שיש דברים טובים שקורים.

עאידה תומא סלימאן: זה שמשרדי הממשלה הודו בזה ומכירים בזה, ורוצים לקדם את החקיקה, עכשיו העבודה שלנו נעשית הרבה יותר קלה.

עאידה תומא סלימאן: צריך להמשיך ללחוץ ונמשיך ללחוץ.

<עדי חן: בינתיים אנחנו כבולים ואין לנו מה לעשות בבתי המשפט.

<עדי חן: אנחנו רוצים להגיע למצב שכשיש לנו אישה שמתלוננת על אלימות כלכלית, שיהיה לנו סעד דחוף ומיידי להעניק לה.

<עדי חן: זה מה שאנחנו רוצים.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אז אנחנו נצטרך כנראה גם לדון על איזה סוג של סעדים כאלה אפשר לעשות.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לגברת בדיע חניפס, יועצת לקידום מעמד האישה בעירית שפרעם.

<בדיעה חניפס: שלום לכולם.

<בדיעה חניפס: תודה גבירתי.

<בדיעה חניפס: אני כיועצת לקידום מעמד האישה בחברה הערבית על פי החוק משנת 2000 ויותר, אבל הבעיה שלנו שלא נותנים לנו סמכויות.

<בדיעה חניפס: אנחנו כמובן לפי החוק אמורים להיות כתובת של כל הנשים וזה קורה, אבל מכיוון שלא אוכפים את החוק, לא נותנים סמכויות, אין דלתות פתוחות לא ברשויות לא במשרדי הממשלה, עדיין התפקיד שלנו לרוב, הוא רק בצורה לא ממומשת.

<בדיעה חניפס: אני שמעתי את כל הדיונים וראיתי וחווה את כל מה שאמרתם בעבודה היום יומית שלנו אבל מכיוון שאנחנו לא נתמכות ואין לנו את הסמכות שאמורה להיות על פי החוק, והדבר הנפלא הוא שכתוב בחוקים של משרד הפנים שהכל מפורט אבל לא מבוצע.

<בדיעה חניפס: אני לא יודעת למה לא אוכפים בחוק שהוא נחקק על ידי משרד הפנים, זה דבר מוזר.

עאידה תומא סלימאן: החוק נחקק על ידי הכנסת.

<בדיעה חניפס: הכנסת.

<בדיעה חניפס: אבל משרד הפנים הוא - - - אבל לא אוכפים את החוק.

<בדיעה חניפס: יש לנו בעיה, יש נציגות לנשים אבל הנציגות עצמן עוברת עליהן אלימות ואפלייה.

<בדיעה חניפס: וזה בלתי אפשרי.

<בדיעה חניפס: אנחנו נמצאות בדיונים של הכנסת, תמיד נמצאות עם גברת עאידה, גם לפני, ועדיין שנים ושום דבר לא התקדם.

<בדיעה חניפס: זו התייחסותי.

עאידה תומא סלימאן: תודה, וכפי שאת יודעת אנחנו גם בסוגייה הזאת מטפלות ונמשיך לטפל.

עאידה תומא סלימאן: דוקטור זוהר לביא ממשרד הבריאות.

<זוהר לביא: כשותפה פעילה בכל תהליך הוועדות וכמשרד שבעצם לא משרד הרווחה ולא המשרד לבטחון פנים, אני רוצה לציין את החשיבות של, אם מדברים על תקציב, הקצאה של תקציבים ספציפיים לנושאים האלה גם למשרדים האחרים כי יש לזה משמעות אחר כך ביכולת שלנו להפעיל את הדברים ולעשות את השינויים שצריך.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נתייחס לכל נושא התקציב אבל גם אני חושבת שבדיונים שקיימנו בוועדה בנושא אלימות והכשרות של הצוותים הרפואיים והטיפוליים - - -

<זוהר לביא: את זה אנחנו עושים מהתקציבים שלנו אבל כשצריכים להקים מרכזים נוספים או כל מיני דברים שהם כרגע לא קיימים, יש משמעות לתוספת של תקציב ייעודי לנושא הזה, כי בכל זאת לפחות למשרד הבריאות יש לו תקציבים צבועים להרבה דברים אחרים.

<זוהר לביא: הנושאים האלה הם כן היום הרבה יותר על סדר היום, הרבה יותר משמעותיים, יש הבנה וחשיבות אבל הרבה פעמים הם לא נכנסים כ- - -

עאידה תומא סלימאן: אני אנצל את ההזדמנות, אני יודעת לאחר בקשתנו בוועדה להקים וועדה שתבדוק את כל הנושא של הטרדות על ידי מטפלים, הוקמה הוועדה במשרד הבריאות, ידוע לכם לו"ז מתי תסיימו את העבודה, מתי יצאו ההנחיות החדשות?

<זוהר לביא: אני יכולה להגיד לך שאנחנו עובדים על זה עכשיו, בגלל שזה באמת דורש הרבה מאוד חשיבה, שהדברים ייעשו בצורה מקצועית ונכונה ואנחנו עכשיו מתחילים בעבודה יותר אינטנסיבית, קיבלנו, כדי לפחות לצאת לדרך, את הגיבוי של המנכ"ל, אנחנו הולכים להגיש לו בשבועות הקרובים מתווה שאנחנו בעצם הולכים לכתוב בדיוק מה אנחנו צריכים שם ואני מאוד מקווה שזה ייכנס לתכניות עבודה.

עאידה תומא סלימאן: כי את יודעת, לזה לא צריך תקציבים.

עאידה תומא סלימאן: אפשר רק ליישם.

<זוהר לביא: לזה לא צריך תקציבים.

<זוהר לביא: תקציבים צריך רק ל- - - אבל לדברים של ההנחיות, זה אני כבר יכולה להגיד לך שהתגייסנו לזה.

עאידה תומא סלימאן: אני שמחה לשמוע כי זו אחת ההמלצות והבקשות שהפנינו למשרד ושמחתי לראות שנעניתם בעניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: שלומית ליימן, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: אני אנצל את הזמן כדי לברך את הצטרפות שתי בנות שנאמר לי שהן נהדרות, ליהי ואנג'ליקה שאמורות ללוות אותי היום ואת האמת אני לא עושה את העבודה כמו שצריך, לא הספקתי עוד להכירן.

עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שיהיה לכן יום מעניין בוועדה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה גבירתי.

<שלומית ליימן: תודה.

<שלומית ליימן: אני מנהלת המרכז למשפחה ביד שרה, שזה המרכז לטיפול ומניעת אלימות במשפחה שמתמחה בציבור הדתי והחרדי בארץ.

<שלומית ליימן: אנחנו מטפלים בכ-500 מטופלים בשנה כאשר שליש מהם הם גברים מהאוכלוסייה החרדית.

עאידה תומא סלימאן: הם מטופלים כגברים מוכים או גברים אלימים?

<שלומית ליימן: רובם גברים אלימים, חלקם גברים מוכים ואנחנו גם יודעים שכל גבר תוקפן - - -

עאידה תומא סלימאן: כן אבל הטשטוש הזה, בתקופה האחרונה מדברים על טפול בגברים נקודה.

עאידה תומא סלימאן: כאילו זה טיפול בגברים נפגעי אלימות.

עאידה תומא סלימאן: כדאי להבהיר, טיפול בגברים אלימים.

עאידה תומא סלימאן: שורשי הבעיה, גם אישה מוכה סובלת הרבה פעמים בשקט כי היא עברה אלימות בעבר וראתה את אמא שלה עוברת אלימות.

עאידה תומא סלימאן: אבל לטפל בגבר, כדאי להבהיר את זה, גבר אלים.

<שלומית ליימן: אני אניח את דעתך, אנחנו יודעים על האחוזים הגבוהים של העברה בין דורית לנשים, לגברים, אין גבר שעובר את הסף במרכז שלנו ולא באותו שלב צריך להודות או לפחות להתחיל בתהליך של להודות, אם הוא גבר אלים, שהוא גבר אלים.

<שלומית ליימן: זה תנאי לטיפול.

<שלומית ליימן: ההכרה בבעיה היא תנאי הכרחי לטיפול כך שאני בהחלט מסכימה.

עאידה תומא סלימאן: לא פקפקתי בעבודה המקצועית, פשוט רציתי להבהיר את זה.

<שלומית ליימן: ביום לציון המאבק, אני מצטרפת מאוד לצער עמית שלי נח, שאנחנו ארגונים אחים, לכך שבאמת חברי הכנסת החרדיים לא נמצאים פה אבל דווקא עם הכובע הנוסף במסגרת העבודה במרכז של מומחיות בטיפול רגיש תרבות ומצטרפת לדברים שאיילה אמרה לפני כן, אני חושבת שחשוב גם לציין את מה שמושג ולא לשפוך את התינוק עם המים.

<שלומית ליימן: מצטערת ומוחה על זה שבאמת אין פה נציגות של חברי הכנסת החרדיים, אבל בשטח בעבודה בשדה אנחנו זוכים לשיתופי פעולה מדהימים ומתקדמים עם השנים ומועצמים לעבודה בשיתוף עם המנהיגות הדתית והחרדית.

<שלומית ליימן: אין פה מקום להכביר על זה במילים, אני אשמח בכל הזדמנות לעשות את זה ויעידו האנשים שמכירים את העבודה שלנו, אבל אנחנו זוכים, אנחנו בנינו את השירות מהורתו כבר כטפול רגיש תרבות וגם מתייחס באופן ספציפי כמובן למגזר החרדי ואנחנו זוכים, הקול קורא, ההד עונה, יש לנו ועדת רבנים עם רבנים מהשורה הראשונה מכל הזרמים, אנחנו מטפלים בנשים ובגברים ובילדים מכל הזרמים החרדיים, החל מהקצוות היותר קיצוניים וכלה בכאלה שאי אפשר לזהות על החזות שלהם שהם משתייכים למגזר וחשוב לציין.

<שלומית ליימן: יש עוד המון מה לעשות, ואנחנו מתוקצבים אולי ברבע מהפעילות שלנו על ידי המשרד ואת ה-3/4 האחרים אני ועמיתיי צריכים לגייס ומגייסים ועל זה אני כן מוחה ומבקשת את עזרתכם בלהגביר את החלק הזה, אבל זה לא פוגע בכהוא זה ברמה המאוד גבוהה של העבודה המקצועית שלנו גם בהקשר של אלימות, גם בטיפול רגיש תרבות, שאני חושבת ששמו הולך לפניו בארץ ובעולם, ואנחנו באמת עובדים בשיתופי פעולה עם מערכות החינוך, עם מערכות הבריאות, כמובן עם מערכות הרווחה שאנחנו חלק מהן, וכמובן שיש עוד המון המון עבודה אבל חשוב לציין גם את מה שכבר מושג ודבר שהוא נתון משמעותי, מחצית מהפונים אלינו והמטופלים אצלנו זה מהמנהיגות הדתית והחרדית וחבר מביא חבר שזה נתון שהוא די שונה מהנתונים וזה אומר על השינוי העז שמתרחש במגזר הזה.

<שלומית ליימן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני אציין גם שאחד ההישגים הראשונים של הוועדה היה שיתוף הפעולה שנעשה עם השר לענייני דת, חבר הכנסת אזולאי, שהשתכנע לאחר דיונים להעביר הכשרה מקצועית מאוד לרבניות בנושא של תמיכה בנשים ונערות נפגעות תקיפה מינית.

עאידה תומא סלימאן: אחמד אל עסיבי, מדריך חינוכי בעמותת עז'יק, רצית לשאול שאלה בבקשה.

<אחמד אל עסיבי: קודם כל תודה לכולם.

<אחמד אל עסיבי: בסוף ראיתי שהעמותות, הנשים פועלות יותר מהמועצות והרווחה.

<אחמד אל עסיבי: השאלה שלי בדיוק למה לא תומכים יותר בעמותות, אם הן עושות עבודה קשה.

<אחמד אל עסיבי: למה לא תומכים בעמותות, שאני ראיתי במגזר שלי, המגזר הבדואי, ראיתי שהעמותות עובדות הרבה יותר מהמועצה ומהרווחה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תרצו שהצוות ישיב?

<אילה מאיר: אני אתייחס למה שהוא שואל או לדברים נוספים שעלו?

עאידה תומא סלימאן: להכל.

<אילה מאיר: אז אני מבקשת כן להתייחס לנושא של מה שאת העלית, עדי, בנושא של נשים חסרות מעמד.

<אילה מאיר: בהחלט זו הייתה אחת האוכלוסיות שהצוותים נדרשו להתייחס אליהן, זו הייתה אחת האוכלוסיות הייחודיות, כפי שהגדרנו, שאנחנו מיפינו שיש צורך לטקס עצה ולחשוב איך אפשר לסייע להן ותיכף אני אגיד איפה זה עומד היום.

<אילה מאיר: במקביל לזה וללא קשר לזה, מנכ"ל המשרד מינה צוות שאני עומדת בראשו, על מנת לנסח בעצם מדיניות לטיפול בזרים שאינם ברי הרחקה על פי דו"ח מבקר המדינה.

<אילה מאיר: אני בכוונה אומרת זרים ברי הרחקה מכיוון שלא כל מבקשי המקלט או חסרי המעמד בישראל הם זרים שאינם ברי הרחקה, אבל זה להרצאה אחרת.

<אילה מאיר: הצוות הזה סיים את העבודה שלו ועכשיו אנחנו מגבשים את המסמך שיוגש למנכ"ל ממש בימים הקרובים.

<אילה מאיר: אני רוצה להתייחס למשהו כללי שהוא לא קשור רק למשרד הרווחה.

<אילה מאיר: אוכלוסייה של חסרי מעמד זה נושא כבד מאוד, מגיע הרבה מאוד לפתחם של שירותי הרווחה בגלל מצוקות, וכמו שאת הגדרת, החולשה הגדולה שלהם והחולשה בגורמי הסיכון הגדולים בעיקר שלהם, אך זה לא יכול להיות רק מדיניות של משרד הרווחה בהקשר של הטיפול בהם חייבת פה מדיניות ממשלתית, הם אנשים חסרי זכויות, הם לא רק חסרי זכויות בביטוח לאומי, הם חסרי זכויות שיכון, הם חסרי זכויות שקשורים להרבה מאוד - - -

עאידה תומא סלימאן: בריאות, שירותי רווחה, שירותי חינוך.

<אילה מאיר: לכן השאלה הזאת לא יכולה להישאל או להגיע לפתחם רק של שירותי הרווחה מכיוון שגם אם שירותי הרווחה - - -

עאידה תומא סלימאן: אילה, השאלה הייתה לוועדה הבין משרדית לטיפול ולא רק לרווחה.

עאידה תומא סלימאן: בגלל שאתם צוות בין משרדי.

<אילה מאיר: אני לא יודעת אם יושב פה נציג משרד הפנים, אין לי מושג, אני חושבת שיש הרבה שאלות שמיוחסות למשרד הפנים בכל הנושא של המעמד שלהם והכרה במעמד שלהם וכל הסוגיה, אבל מה שאני כן רוצה לומר, שבמסמך שהוגש למנכ"ל המשרד שלנו כן התייחסנו באופן ספציפי לנשים נפגעות אלימות חסרות מעמד.

<עדי דרורי-אברהם: סליחה שאני מפריעה, יש תאריך למתי המסמך הזה אמור להיות מוגש או פומבי?

<עדי דרורי-אברהם: כי אני מבינה שהדד ליין עבר כבר.

<אילה מאיר: המסמך לא יהיה פומבי.

<אילה מאיר: המסמך יהיה למנכ"ל של המשרד, המנכ"ל של המשרד יחליט מה מתוך זה יהיה פומבי, צריך לענות למבקר המדינה לצורך העניין.

<אילה מאיר: אני מקווה שבשבועות הקרובים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נעקוב.

<אילה מאיר: אני בכל זאת אגיד שהמסמך הזה גם מוגבל מכיוון שמדובר פה במסמך של משרד אחד, ונדרשים פה הסרת חסמים של משרדים אחרים.

<אילה מאיר: חשוב לי לציין, אבל כן התייחסנו אליהם, אנחנו מודעים לבעיה הזאת.

<אילה מאיר: דבר נוסף שהוגדר, אני מנסה להזכר איזה עוד שאלות היו פה אבל אני כן אתייחס למה שאת אמרת, שלומית, לנושא התקצוב הלא מותאם.

<אילה מאיר: אנחנו מקווים שהתכנית הזאת, ואם שמת לב אחת מההמלצות זה הרחבת השירותים הקיימים לאוכלוסיות והרחבת המענים הקיימים.

<אילה מאיר: אנחנו מאוד מקווים שלאור התקציב שנקבל ניתן גם לזה תיעדוף ונוכל להרחיב גם את הטיפול בקהילה וכמובן גם את הטיפול בתוך המקלטים וגם להרחיב את הטיפול בילדים בתוך המקלטים כמו שדיברו קודם.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהצוות שעובד על עניין סל השירותים במקלטים - - -

<אילה מאיר: על עדכון התעריף.

עאידה תומא סלימאן: עדכון התעריף.

עאידה תומא סלימאן: איפה זה עומד?

<מיכל חנוך אחדות: הנושא הועלה באחת הישיבות הקודמות בראשותך, בהשתתפות המנכ"ל והוגש מסמך על ידי פורום עמותות מפעילות מקלטים ואני ישבתי עם צוות מייעץ והכנו מסמך ואנחנו צריכים לעבור לשלב הבא במשרדנו, לשבת עם ההנהלה ולבדוק את המסמך ולתרגם אותו תקציבית ולראות מה יאושר ומה לא, אבל המסמך המקצועי עצמו כבר מוכן.

עאידה תומא סלימאן: הפחד שלי שזה עלה לפני כמה חודשים ואנחנו לקראת סוף שנת תקציב, ואנחנו לפני תקצוב שנת תקציב של שנתיים שאם זה לא ייכנס ויעודכן כבר בתקציב של השנתיים הבאות, מה יקרה איתם.

<אילה מאיר: אני אגיד תשובה חלקית, וגם זו אחת מהתכניות שלנו כפי שאמרתי קודם, הרחבת השירותים הקיימים.

<אילה מאיר: אנחנו מבחינתנו מתייחסים להמלצה של הצוות הזה ולתכנית כאל תכנית יישומית להרחבת השירותים בתוך המקלט.

<אילה מאיר: ברגע שאנחנו נדע מה התקציב שעומד לרשותנו לצורך מימוש ההמלצות של הוועדה הזאת, של הצוותים הבין משרדיים, אז נוכל להקצות מתוך זה כדי להשלים את המשימה שמיכל דיברה עליה עכשיו.

<אילה מאיר: אנחנו לא יודעים כרגע, אנחנו מקווים שנצליח לקבל.

עאידה תומא סלימאן: הרבה אין.

<אילה מאיר: לא הכל, אמנם אנחנו עושים הרבה דברים - - -

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מנסים לסכם.

עאידה תומא סלימאן: רק אם יש לך משהו שבאמת פוספס.

<דינה חבלין דהן: אני מרכזת את הפעילות של פורום העמותות שמפעילות מקלטים, אני שמחה באמת על כל המהלך שמתקדם בנושא של תעריף ותקצוב, אבל אנחנו יודעים שמכרזים להפעלת מקלטים נמצאים ממש בפתח ובעינינו צריכה להיות הלימה בין המועד שבו יוצאים במכרזים האלה שבין היתר מגדירים את סל השירותים לבין התקציב שיינתן לאותם מפעילי מקלט לעשות את העבודה שהם צריכים לעשות.

<דינה חבלין דהן: צריך להיות קשר ישיר בין הדברים.

עאידה תומא סלימאן: כדי שמי שניגש למכרז יידע על מה הוא ניגש.

<דינה חבלין דהן: גם.

<דינה חבלין דהן: מה הוא צריך לבצע, מה העשייה.

<אליעזר יבלון: מי שניגש למכרז יודע על מה הוא ניגש.

עאידה תומא סלימאן: לא, אם תהיה הרחבה של התקציב או אם הם עומדים על אותו תקציב.

<אליעזר יבלון: לא, רגע.

<אליעזר יבלון: כל מי שניגש למכרז יודע למה הוא ניגש, אחרת שלא ייגש.

<דינה חבלין דהן: כרגע עוד לא התפרסם המכרז, אבל צריך להיות קשר, מכרז מפורסם לתקופה של כמה שנים.

<אליעזר יבלון: דיברנו.

<אליעזר יבלון: בוא נגיד ככה בקצרה.

<אליעזר יבלון: לא נרחיב כאן.

<אליעזר יבלון: דיברנו, הייתם אצלנו במשרד, ישבנו ודיברנו ואתם יודעים מה קורה עם התקציב, אתם יודעים שהתקציב גדל, אני לא רוצה להרחיב עכשיו אבל אני חושב שהבסיס הנכון לכל הדבר הזה מתבסס על זה שכל מי שניגש למכרז צריך לדעת למה הוא ניגש.

<אליעזר יבלון: אם הוא לא יודע למה הוא ניגש, שלא ייכנס למצב שהוא נכנס לעבוד בחוסר תקציב.

<אליעזר יבלון: אתם ניגשים למכרז, אתם יודעים מה הדרישות במכרז, אתם יודעים מה התעריפים שיש במכרז ואתם יודעים מה המחוייבות שיש לנו במכרז.

<דינה חבלין דהן: כרגע עוד לא פורסמו מכרזים ואנחנו לא יודעים.

<קריאה: אני רוצה להגיד לך שלנו יש מחסור גדול בתקציב והעמותה שלי עלולה לסגור שני מקלטים.

<קריאה: ואז יהיו 12 מקלטים.

<קריאה: זה גם מחסור בתקציב.

<קריאה: אם אתה נותן תשובה כזאת, זה לא מספק.

<אליעזר יבלון: אבל היא אמיתית.

עאידה תומא סלימאן: לא הצלחתי להבין האם אתם מתקדמים - - -

<אליעזר יבלון: התקציב בשורה הזאת גדל ב-2 מיליון שקל ולפני שלושה ימים השר הנחה אותנו להגדיל אותו ב-2 מיליון שקל נוספים.

<אליעזר יבלון: אני לא רוצה להתחיל עכשיו להכנס לפירוט של התקציב, אבל אלה העובדות.

<קריאה: שזה עדיין לא מספיק.

<אליעזר יבלון: אמרתי קודם לחברת הכנסת ויושב ראש הוועדה שהכסף אף פעם לא מספיק.

<אליעזר יבלון: השמיכה שלנו גם קצרה וגם דקה.

<אליעזר יבלון: תמיד קר לנו, אין מה לעשות, אז עם זה צריך לדעת להתנהל.

<אליעזר יבלון: יש לנו לצערנו הרב הרבה מאוד תחומים שדורשים ומבקשים מענה, ואנחנו עושים את הכי טוב.

<אליעזר יבלון: אני חושב שאם תסתכלי על הגידול שחלה בשורת התקציב הזאת יחסית למה שקרה לפני שנתיים, אני חושב שיש שם גידול של 40%, כך שאני חושב שזה גידול - - -

עאידה תומא סלימאן: 40% למקלטים?

<אליעזר יבלון: כן.

<אליעזר יבלון: זה ה-6 מיליון.

עאידה תומא סלימאן: לא, זה מרכזי סיוע 6 מיליון, לא?

<אליעזר יבלון: אז אני אבדוק.

<אליעזר יבלון: התבלבלתי.

<קריאה: 2 מיליון תוספת תקציב ל-6 מיליון למרכזי סיוע.

<קריאה: עוד לא אושר - - -

<אליעזר יבלון: אושר.

<אליעזר יבלון: הנה, כבר הגעתי עם בשורה.

<אליעזר יבלון: במרכזי סיוע.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו המקלטים.

<אליעזר יבלון: אני אבדוק, אני לא יודע להגיד לכם.

עאידה תומא סלימאן: אושר ה-8 מיליון ל-2017.

עאידה תומא סלימאן: לפני כמה ימים נאמר לי 6 מיליון בגוף התקציב.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו זה הוחלף, הבשורה שלך שזה 8 בגוף התקציב למרכזי הסיוע?

<אליעזר יבלון: כן.

עאידה תומא סלימאן: מצויין.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו תפתיע אותי בעניין התקציב למקלטים.

עאידה תומא סלימאן: מה התוספת.

<אליעזר יבלון: לא יכול.

<אליעזר יבלון: אני צריך לבדוק.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד דבר אחד.

עאידה תומא סלימאן: כמו שעקבתי אחרי הנושא של תקציב מרכזי הסיוע אנחנו כולנו יודעים שהמקלטים נמצאים במצוקה תקציבית ויש דרישה להעלות גם את סל השירותים, התעריף לאשה, וגם לבדוק איך להרחיב את היריעה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: אני מציעה לסיכום כך: כפי שהבנתי יש נכונות במשרד לבדוק את זה, אתם כבר התקדמתם למודל מסוים שאמור להיות.

עאידה תומא סלימאן: אני ארצה לעקוב איך מתקיימת הבדיקה של המודל הזה, ואיך מתורגמת לתקציבים והדרישה היא אכן להעלות את התקציב של מקלטי הנשים במדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: אם זה מהתקציב המיועד לתכנית הזאת או מגוף התקציב של משרד הרווחה, אנחנו נצטרך למצוא לזה פתרון או שהמשרד יצטרך למצוא לזה פתרון ואני אנדנד על זה.

<אליעזר יבלון: יש לנו שר ששומע את הדברים שמגיעים מכאן, מתייחס לזה באהדה רבה, על פי ההנחיות שלו הוספנו את התקציב וזה בסדר.

<אליעזר יבלון: נבדוק הלאה.

עאידה תומא סלימאן: כל אחד יעשה את התפקיד שלו.

<קריאה: אסור לנו לשכוח שתיכף נחתם תקציב דו שנתי ואם זה לא יהיה בתוך התקציב אנחנו נהיה בבעייה.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שאמרתי בהתחלה.

עאידה תומא סלימאן: אני צריכה לסכם את הדיון, כי נצטרך להמשיך את התכנית שלנו והמנכ"ל ירצה לעזוב.

עאידה תומא סלימאן: תרצה מר אליעזר להתייחס בשני מילים?

עאידה תומא סלימאן: או שאני אתייחס?

<אליעזר יבלון: אני חושב שהתייחסנו בצורה מסודרת לכל מה שעשינו ונעשה.

<אליעזר יבלון: בהחלט הסיכום שלך ייצג את מה שצריך.

עאידה תומא סלימאן: טוב.

עאידה תומא סלימאן: בנוסף לכל הערות הביניים וסיכומי הביניים שעשינו בנושאים ספציפיים והבקשה למשטרה לספק לנו את ההסבר בעניין פילוחי הסטטיסטיקה והנתונים, אני רוצה להגיד קודם כל שברור לי כי וועדת המנכ"לים השקיעה מאמצים ומחשבה רבה במסקנות שהוצגו בפנינו היום.

עאידה תומא סלימאן: גם בחלוקת הצוותים ותחום מומחיותם ובמיוחד בתחום החקיקה והאכיפה שהמסקנות של תת הוועדה מחזקות את הצורך, כל זה מחזק את הצורך האמיתי במספר הצעות חוק להגברת האכיפה שחלק מהחוקים האלה חברות הכנסת ואני ביניהן פועלות לקידומן וכבר מונחות בכנסת ואנחנו נפנה לשרים בבקשה שיתמכו בהצעות החוק הקיימות, הצעת חוק האזיקונים, הצעות חוק אחרות שיכולות לעזור ולסייע גם בעניין אלימות כלכלית וכולי.

עאידה תומא סלימאן: המסקנות של הוועדה ותכנית העבודה מאמתות שוב שצריך חזון מקיף לבניית תכנית ממשלתית.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שההבנה שצריך מערך בין משרדי שיפקח על התכנית הזאת ויוביל את התכנית הזאת, יוביל, אני עדיין מתעקשת להבנה בצורך בקיום רשות לאומית שתפקח על כל התכנית הזאת, שתדאג, שיהיה רק דבר אחד בראש של צוות הרשות הזאת, איך מיישמים את התכנית הזאת בשיתוף פעולה עם המשרדים שצריכים לעשות את העבודה שלהם, להניח את זה לפתחו של מנכ"ל אחד או של מנכ"לים שעסוקים במאה אלף דברים אחרים, אני מפחדת שיפוספס חלק מהתכנית הזאת, כמו שהרבה ועדות קודמות הגישו הרבה המלצות ולא כולן יושמו.

עאידה תומא סלימאן: נשאר דבר אחד שמדאיג אותי במיוחד, עניין התקצוב.

עאידה תומא סלימאן: אני שמעתי על הערכות של עלויות התכנית הזאת ואני מרשה לעצמי להגיד שהעלויות ששמעתי עליהן זה בסביבות ה-250 מיליון שקלים לחמש שנים.

עאידה תומא סלימאן: אתם לא חייבים לאשר או לא לאשר.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת ש-50 מיליון שקל זה מה שנקרא בשפה לועזית "פינאטס" לעומת תקציב המדינה, זה כלום לעומת תקציב המדינה.

עאידה תומא סלימאן: לא תקציב המשרד שלך.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר עברנו מאחריות רק של הרווחה, מדברים על אחריות כללית של המדינה, של הממשלה כולה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה כסף קטן אם אנחנו באמת רוצים למגר את התופעה, ואני מנצלת את הישיבה של הוועדה הזאת ופונה גם לראש הממשלה שזה באחריותו המיידית וגם לשאר השרים, אל תמסמסו את התכנית הזאת שבעיני היא תחילת הדרך למיגור התופעה, היא לא כל מה שאנחנו רוצים.

עאידה תומא סלימאן: אבל אם לא יהיה לזה תרגום מיידי בתקציב המדינה לשנתיים הבאות, אנחנו נפספס בגדול ואנחנו נעמוד על זה וכן נרצה לראות שינויים בתקציב, כדי שמי שעושות את המלאכה המקודשת הזאת תמשכנה לעשות את העשייה הזאת והמשרדים גם כן יוכלו לבצע את העבודה שלהם ביותר יעילות.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכולכם.

עאידה תומא סלימאן: נתכנס בשעה 13:30 שוב כדי לצפות בסרט על רצח נשים "נשות החופש" והוא כולו מוקדש לכל הנשים, אמנם זה על נשים ערביות, אבל מוקדש לכל הנשים האמיצות שמנסות לצאת ממעגל האלימות ולצערי חלק מהן לא מצליחות ונרצחות.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה לכולכם.