ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 557, 2016-12-13 14:15

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום פרק ח' (מסים) סעיפים 89(1) ו-(2), 91 עד 92 (נקודות זיכוי למי שסיים לימודי מקצוע), מתוך הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות 2017 ו-2018), התשע"ז-2016.

מירב בן ארי: זאת הצעת חוק שלי.

מירב בן ארי: אנחנו הבאנו את זה לחוק ההסדרים.

משה גפני: מיזגנו את זה.

מירב בן ארי: הצבענו על המיזוג.

משה גפני: איפה הנוסח?

מירב בן ארי: יש לנו הנוסח.

מירב בן ארי: קיבלנו.

משה גפני: רבותי, אין הסתייגויות לחוק הזה.

<שגית אפיק: לא, רגע, צריך להקריא.

משה גפני: הקראנו.

<שגית אפיק: אבל יש נוסח חדש.

מיקי רוזנטל: רק את הסעיף של השנתיים.

משה גפני: שלומית, תקריאי רק את הסעיף של השנתיים.

<קריאה: זה בהוראת שעה.

משה גפני: מה הוראת שעה?

<קריאה: לא, תיקון.

<שגית אפיק: כיוון שהתקופה התקצרה מארבע שנים לשנתיים גם השיעור של נקודת הזיכוי שתינתן בכל שנה תשתנה – במקום העלאה בשמינית, העלאה בחצי.

מיקי רוזנטל: אז הם עבדו עליכם.

<קריאה: רק לדייק – זה רבע ורבע בכל שבוע.

<שלומית ארליך: כשאנחנו מסתכלים על סעיף 92 שמדבר על הוראת השעה, בסעיף קטן (א) בפסקה (1), במקום "חמש שמיניות" יבוא "שלושה רבעים".

זהבה גלאון: אבל יש לי הסתייגויות לפני כן.

משה גפני: אין לך.

זהבה גלאון: יש לי.

זהבה גלאון: יש לי לסעיף 89, ויש לי ל-90.

משה גפני: שגית, היא אומרת שיש לה הסתייגויות.

זהבה גלאון: אתם כבר ב-92, ולי יש על 89.

<שגית אפיק: אנחנו עושים לפי נושאים.

<שגית אפיק: הנושא הזה הוא בסעיף 92.

<שגית אפיק: עוד לא עשינו את 89.

זהבה גלאון: למה?

זהבה גלאון: אנחנו בפרק ח' (מסים), 89.

זהבה גלאון: נכון?

<שגית אפיק: כן, את צודקת, סליחה.

משה גפני: אבל למה?

זהבה גלאון: מה זאת אומרת, למה?

משה גפני: אז רק שנייה לפני שאת מקריאה.

משה גפני: הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק ממוזגת, ממשלתית ופרטית.

משה גפני: היה פה דיון בוועדה שזאת הצעת חוק טובה, אלא שלחלק את זה לארבע שנים זה הרבה מדי.

משה גפני: אמרתי שאם אני אצליח טוב, אם לא – נביא את זה כך להצבעה.

משה גפני: ואז במקומך הייתי מגיש הסתייגויות.

משה גפני: אבל הגעתי להסכמה.

<שגית אפיק: זה לא לזה.

<שגית אפיק: יש לך הסתייגויות לשיעורי המס.

משה גפני: אבל לפני זה – הוועדה ביקשה לשלוש שנים, ואני ביקשתי מהאוצר שנתיים.

משה גפני: זאת הצעת חוק טובה.

משה גפני: להגיש הסתייגות זה סתם לנגח.

משה גפני: זה בסדר.

זהבה גלאון: טוב, בגלל שזאת חברת הכנסת בן-ארי לא נעשה.

משה גפני: טוב.

משה גפני: תקריאי, בבקשה.

<שלומית ארליך: ב-92(א)(1) במקום "חמש שמיניות" יבוא "שלושה רבעים".

<שלומית ארליך: בפסקה (2) במקום "חמש שמיניות" יבוא "שלושה רבעים".

<שלומית ארליך: סעיפים קטנים (ב), (ג) יימחקו.

<ליאת גור: חבר הכנסת גפני, אני מהתאחדות המלאכה והתעשייה.

<ליאת גור: אתה ביקשת בדיון שעבר, וזה מופיע גם בנוסח היום שתהיה גם מדרגה למי שלומד 700 שעות, למי שסיים הכשרות מקצועיות.

משה גפני: לא קיבלתי את זה.

<ליאת גור: זה משהו שאפשר יהיה לדון עליו בהמשך?

משה גפני: כן.

משה גפני: אני אדון עליו בהמשך.

<ליאת גור: תודה רבה.

מיקי רוזנטל: מה זה "בהמשך"?

זהבה גלאון: מה זה "בהמשך"?

מיקי רוזנטל: בהמשך זה בהמשך.

רועי פולקמן: לא כרגע.

משה גפני: יש נכונות מהאוצר להתקדם עם העניין הזה.

<שגית אפיק: אני רק מציינת שלפרק הזה יש שתי הצעות חוק פרטיות שמוזגו, אחת של חברת הכנסת מירב בן-ארי וחברי כנסת נוספים, והשנייה של חבר הכנסת איתן ברושי וחברי כנסת נוספים.

<שגית אפיק: יש הסתייגות של חבר הכנסת עודד פורר שהיא בדיוק מה שהתקבל בסופו של דבר, ולכן אין מניעה להצביע עליה.

<שלומית ארליך: אנחנו מצביעים על סעיף 89(1), (2), (3), (4), (5), (6), (7) וכן על 90, 91, 92 (א).

<שלומית ארליך: (ב), (ג) נמחקו.

<שלומית ארליך: זהו, עד 92.

משה גפני: מי בעד אישור הצעת החוק הממשלתית והפרטית הממוזגת בחוק ההסדרים?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד הצעת החוק – פה אחד

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: הצעת החוק הזאת אושרה פה אחד.

משה גפני: אני מברך אותך על הצעת החוק.

מיקי רוזנטל: תגיד את שמה כדי שהפרוטוקול ידע.

מיקי רוזנטל: בשביל ההיסטוריה.

משה גפני: את החוק הזה הובילה מירב בן-ארי.

משה גפני: יש פה רשימה ארוכה של חברי כנסת: אחמד טיבי, מיקי לוי ואיתן ברושי.

משה גפני: אני מברך אתכם על הצעת החוק.

משה גפני: תודה רבה.

מירב בן ארי: תודה רבה למשרד האוצר.

משה גפני: לא, זה לא תודה רבה לאוצר, זה תודה רבה לוועדה.

מירב בן ארי: תודה רבה ליושב-ראש הוועדה, לצוות המשפטי ולאוצר.

משה גפני: התאחדות המלאכה, נמשיך הלאה.

משה גפני: זה נושא חשוב, וצריך להתקדם אתו.

משה גפני: אבל לאט-לאט.

<ליאת גור: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אנחנו עוברים לנושא הבא.