ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 640, 2017-02-07 11:30

משה גפני: הסעיף האחרון בסדר-היום הוא: תקנות ניירות ערך (הצעת ניירות ערך באמצעות רכז הצעה), התשע"ז-2016.

משה גפני: מי מציג את התקנות?

<שרה קנדלר: אני ממלאת מקום היועץ המשפטי, הרשות לניירות ערך.

<שרה קנדלר: אנחנו מאוד שמחים להביא את התקנות האלה לכאן ובעצם בכך להשלים את החקיקה שהתחלנו בה בוועדה והחוק הראשי שהעברנו בסוף השנה שעברה.

<שרה קנדלר: בחוק זה התחלנו את ההסדרה ובעצם קבענו סעיף פטור מתשקיף והצעה שתעמוד בתנאים שייקבעו בתקנות.

<שרה קנדלר: כמו כן, הנחנו את התשתית הראשונית איך יעבוד מימון המונים באמצעות פלטפורמה ורכז הצעה.

<שרה קנדלר: גם תנאי הכשירות הראשוניים נקבעו בחוק ופה יש השלמה של ההסדרה.

<שרה קנדלר: אני אסקור את התחום לפני שנתחיל להיכנס לפרטים.

<שרה קנדלר: מימון המונים או גיוס המונים הוא מודל לגיוס הון מהציבור הרחב באמצעות פלטפורמה אינטרנטית.

<שרה קנדלר: הרעיון שעומד מאחוריו הוא גיוס סכומים קטנים מהרבה מאוד אנשים.

<שרה קנדלר: המודל התחיל כבר בסוף שנות התשעים, כאמצעי מימון למיזמי אומנות בהתחלה ופוליטיקה.

<שרה קנדלר: המודל עובד בכל העולם וגם בארץ בנושא של גיוס תרומות או עבור תרומה שהיא לא כספית.

<שרה קנדלר: למשל, מי שרוצה להוציא ספר מגייס מאנשים סכומים בשביל להוציא את הספר והתמורה שמקבלים היא הספר, כשהוא יוצא לאור.

<שרה קנדלר: כל הדברים האלה לא חוסים תחת חוק ניירות ערך, אבל האבולוציה של התחום הייתה שחברות רצו להשתמש בזה גם באמצעות גיוס ניירות ערך.

משה גפני: למה צריך את זה?

משה גפני: נניח שאני הוצאתי ספר.

משה גפני: אני פונה לציבור באמצעות מודעה בעיתון שאומרת שאני כותב ספר ומי שרוצה להשתתף בעניין, יוכל לקבל אחר-כך עותק מהספר.

<שרה קנדלר: בשביל ספר לא צריך את רשות ניירות ערך.

<שרה קנדלר: זה לא חוסה תחת חוק ניירות ערך.

משה גפני: לא רק ספר אלא כל דבר.

<שרה קנדלר: כל דבר.

<שרה קנדלר: נכון.

<שרה קנדלר: אבל עכשיו רוצים לעשות את זה באמצעות ניירות ערך, שאתה תשתתף ברווחים של החברה.

<שרה קנדלר: נניח שאתה עסק קטן, אתה רוצה לפתוח מכולת ואתה רוצה לגייס כסף.

משה גפני: אני לא עושה את זה באמצעות הבורסה ולא באמצעות שום דבר.

משה גפני: מי שלא רוצה, שלא יבוא.

<שרה קנדלר: פה נכנס חוק ניירות ערך לתמונה ואומר שכל הצעה של ניירות ערך לציבור חייבת תשקיף וחייבת גילוי.

<שרה קנדלר: הרי בניגוד לספר, בשביל לדעת מה שווה נייר, צריך הרבה יותר פרטים כדי לדעת מי אתה ומי החברה ומה המימון הנוסף שיש לך.

משה גפני: זה החוק שאישרנו.

<שרה קנדלר: לא.

<שרה קנדלר: אנחנו אישרנו חוק שאומר שאתה יכול לקבל פטור מהחובה הזאת כי לעשות רגולציה כזאת גדולה של תשקיף וממשל תאגידי וגילוי שוטף ודוחות רבעוניים וחצי-שנתיים, זאת קצת רגולציה מכבידה מדי בתחום הזה של גיוסים מהקטנים.

<שרה קנדלר: לכן אמרנו שאם תעמוד בתנאים שאנחנו נקבע עכשיו בתקנות, אתה לא תהיה חייב בכל ההסדר של חוק ניירות ערך אלא אנחנו עושים הסדר חלופי, שהרבה יותר מקל מההסדר הקבוע בחוק ניירות ערך לגבי הנפקת ניירות ערך באופן רגיל, היות ומדובר, בין היתר, בסכומים קטנים.

<שרה קנדלר: הרגולציה הזאת, אגב, התחילה בשנים האחרונות והיא כבר קיימת בהרבה מדינות בעולם: בארצות-הברית, באיטליה ובבריטניה.

<שרה קנדלר: לפני שניכנס לפרטים אני רוצה לדבר קצת על מה שעמד מאחורי התקנות, על היתרונות והחסרונות של ההסדר של מימון ההמונים ומה האיזון הנכון שאנחנו מצאנו להסדרה.

<שרה קנדלר: כמו שאמרנו, הרעיון העומד בבסיס מנגנון מימון המונים הוא האפשרות לגייס סכומי כסף קטנים מציבור רחב, והפתרון הזה יכול לענות על צרכים של חברות טכנולוגיית עילית בראשית דרכן, שהנושא של גיוס בבורסה הוא יקר מדי בשבילן.

<שרה קנדלר: זה פתרון הרבה יותר זול לגיוס כסף.

<שרה קנדלר: היתרונות הם מעבר לזה, גם לחברות עצמן וגם לציבור המשקיעים, כי אתה מכניס אפיקי השקעה חדשים לציבור המשקיעים ויש תחרות עם הבנקים גם בנושא האשראי וגם בנושא הפחתת התלות במוסדות הבנקאיים.

<שרה קנדלר: מה החסרונות?

<שרה קנדלר: החסרונות יכולים להיות גם בסיכונים שנובעים מפערי המידע.

<שרה קנדלר: כמו שאמרתי, אנחנו מוותרים על הכלי המרכזי בחוק ניירות ערך, שהוא התשקיף והגילוי המתמשך לפי חוק ניירות ערך.

<שרה קנדלר: יש חוסר אפשרות של המשקיעים לנהל משא ומתן פרטני כי יהיו הרבה מאוד משקיעים שכל אחד ישקיע סכום קטן, כך שכל אחד מהם לא יהיה לו שווה לרדוף אחרי הכסף, אם תהיה בעיה כלשהי.

<שרה קנדלר: אין את שומרי הסף הקלאסיים כגון רואי חשבון, עורכי דין, חתמים ויועצי השקעות.

<שרה קנדלר: יש גם חשש מהונאות ומתרמיות מגופים לא כשרים שינסו להיכנס לעניין.

<שרה קנדלר: אם אתה מקל ברגולציה, זה מאפשר גם לאנשים שרוצים להונות את הציבור להיכנס לתמונה.

<שרה קנדלר: לכן, המנגנון שבחרנו מנסה לאזן בין היתרונות האלה, שאנחנו כן רוצים לאפשר את הכלי הזה גם בישראל, לבין הסיכון שקיים למשקיעים.

<שרה קנדלר: ניסינו לעשות רגולציה מידתית שמצד אחד מוותרת על ההגנות הקיימות ומצד שני נותנת הגנות אחרות, שבראשן הגבלה של הסכומים.

<שרה קנדלר: גם של סכומי הגיוס, שאנחנו מגבילים אותם מאוד, וגם סכום ההשקעה שכל משקיע יכול להשקיע.

<שרה קנדלר: אנחנו מגבילים את זה ל-20,000 שקל בשנה כדי שגם מה שהם יפסידו – הם יפסידו.

<שרה קנדלר: יש הרבה מיזמים חדשים ועסקים חדשים שלא כולם יצליחו.

משה גפני: מה הגבלת הסכום?

<שרה קנדלר: סכום הגיוס הוא בין מיליון ל-3 מיליון.

<שרה קנדלר: מיליון שקלים הוא הסכום הראשוני.

<שרה קנדלר: אם אתה מצליח להביא משקיע מוביל, שזה משקיע שהוא יותר מתוחכם ומוכן לתת 10%, זה עוד מיליון שקלים.

<שרה קנדלר: אם אתה מביא אישור מהסוכנות לעסקים קטנים או בינוניים או מרשות החדשנות, עוד מיליון שקלים.

<שרה קנדלר: בסך-הכול אפשר להגיע ל-3 מיליון שקלים.

<שרה קנדלר: האיזון הנוסף הוא בזה שאנחנו עושים פיקוח עקיף באמצעות רכז ההצעה.

<שרה קנדלר: יש רכז הצעה – פלטפורמה אינטרנטית שצריכה לקבל רישיון מאתנו – אגב, זה כבר נקבע בחקיקה ראשית.

<שרה קנדלר: הוא זה שצריך לעבור מבחני מהימנות וכשירות כמו כל גוף מפוקח אחר על-ידי הרשות, והוא בעצם מהווה את הזרוע הארוכה שלנו לבצע פיקוח על החברות המנפיקות, שאת זה אנחנו לא נעשה באופן ישיר.

<שרה קנדלר: כמובן, יש גם חובות גילוי הרבה יותר מופחתות מתשקיף ומהגילוי הרגיל, אבל יש חובות גילוי והמשקיעים יצטרכו לקבל את כל האזהרות שיהיו בפלטפורמה ובאמצעות ההצעה.

<שרה קנדלר: עוד מילה אחת להקדמה.

<שרה קנדלר: מה שלא נמצא פה בהצעה, ואת זה אנחנו עושים בהצעה נפרדת שהיא עדיין אצלנו בהליכים פנימיים, הוא שיש פלטפורמות שנקראות פסיביות.

<שרה קנדלר: זאת לא הלוואה אחת לאחת.

<שרה קנדלר: למשל, אתה רוצה לפרסם בפלטפורמה שאתה רוצה הלוואה בשביל לקנות רכב, אלא פלטפורמה שמשקיעה עבורך את הכסף.

<שרה קנדלר: אתה אומר: אני רוצה להשקיע מאה אלף שקל, אני רוצה סיכון בתקופה מסוימת והפלטפורמה בוחרת לך את ההשקעות, שהן אנונימיות.

<שרה קנדלר: זה יבוא בפרק שיבוא בנפרד וזה לא מוסדר כרגע.

משה גפני: מה זה השקעות אנונימיות?

<שרה קנדלר: זה אומר שאתה לא יודע במה אתה משקיע.

<שרה קנדלר: הם בונים לך תיק הלוואות מסוים.

<שרה קנדלר: בתקנות האלה, כל מה שמופיע בפלטפורמה, מזוהה.

<שרה קנדלר: משה כהן מקים מכולת, רוצה הלוואה של מאה אלף שקל בריבית כזאת וכזאת.

משה גפני: באנונימיות את לא יודעת מי המשקיע?

<שרה קנדלר: אתה לא יודע מי זה.

<שרה קנדלר: את זה נעשה בפרק נפרד שעוד לא הבאנו לוועדה.

<שרה קנדלר: זאת ההקדמה שלי בשלב זה.

משה גפני: יש מישהו שרוצה להתייחס להקדמה?

משה גפני: בבקשה.

<שיראל גוטמן עמירה: אני מייצגת לצורך העניין הזה את הדסטארט ואת פועלים IBI.

<שיראל גוטמן עמירה: ברקע נאמר שיש סוגים שונים של מימון המונים – מימון המונים צרכני ותרומות, שעל זה אין רגולציה, ומימון ההמונים החדש.

<שיראל גוטמן עמירה: הדסטארט, בנייר שהפצנו לחברי הוועדה, הוא גוף מימון ההמונים הכי גדול שיש היום.

<שיראל גוטמן עמירה: הוא ביצע עד היום גיוסים ב-70 מיליון שקל לצרכי הצרכנות שדיברנו עליהם, מ-450,000 איש ב-2,000 גיוסים שונים.

משה גפני: ממתי זה?

<שיראל גוטמן עמירה: במהלך חמש שנים.

<שיראל גוטמן עמירה: טפו-טפו, עד היום לא היו שם מקרים של הונאות או תרמיות.

<שיראל גוטמן עמירה: מה ששולט בתחום מימון ההמונים הוא שהמוניטין הוא המלך.

<שיראל גוטמן עמירה: למרות שאין שום רגולציה, כדי שאתר מימון המונים או גוף מימון המונים יצליח, הוא חייב להיות אמין.

<שיראל גוטמן עמירה: אם הוא לא יהיה אמין, לא יילכו לאתר הזה אלא יילכו לאתר אחר.

<שיראל גוטמן עמירה: לכן, הוא ישקיע גם בלי הרגולציה את המשאבים המינימליים על מנת שיבואו אליו.

<שיראל גוטמן עמירה: הדסטארט חברו ל-IBI, שהוא אחד מגופי החיתום המובילים בשוק ההון כדי לעשות סינרגיה בתחומים האלה ולהיכנס לתחום של מימון המונים.

<שיראל גוטמן עמירה: קיימנו גם פגישות עם הרשות לניירות ערך וכמו שעולה גם בנייר, העברנו הערות רבות.

<שיראל גוטמן עמירה: אני לא יודע אם נגיע בדיון הזה לרזולוציה של הערות, אבל הבעיה היא שאנחנו רואים בתפיסה של הרשות לניירות ערך בחקיקה הזאת את הבעיה ואת התרופה לבעיה.

<שיראל גוטמן עמירה: הרעיון של מימון המונים בא לתת מענה לשתי בעיות: בעיה אחת היא של גופים שרוצים לגייס והם קטנים מדי בשביל להשקיע את המשאבים של המועדון שקרוי הבורסה לניירות ערך.

<שיראל גוטמן עמירה: הם רוצים תחליף לבורסה, לאשראי בנקאי, לאשראי חוץ-בנקאי וגם בתחום ההיי-טק למה שנקרא קרנות הון סיכון ולאנג'לים.

<שיראל גוטמן עמירה: הם מחפשים עוד מקור לכסף.

<שיראל גוטמן עמירה: הצד השני הוא הצד של המשקיעים.

<שיראל גוטמן עמירה: בחקיקה שהוועדה הזאת אישרה בכנסת נקבע מיהו לקוח כשיר.

<שיראל גוטמן עמירה: המשמעות היא שכאשר גופים פרטיים שלא נסחרים בבורסה רוצים להגיע לציבור הרחב, הם לא יכולים להגיע אליו.

<שיראל גוטמן עמירה: הם מוגבלים רק ברשימת גופים מוסדיים וברשימת לקוח כשיר.

<שיראל גוטמן עמירה: בניגוד לאנגליה ולארצות-הברית, גם במונחים אבסולוטיים וגם כשמשווים לתוצר לנפש, הרמה של הלקוח הכשיר בישראל הרבה יותר גבוהה ממה שקורה במדינות אלה.

<שיראל גוטמן עמירה: מה המשמעות של זה?

<שיראל גוטמן עמירה: שאם אתה לא לקוח כשיר, שזה אומר שההכנסות הפנויות שלך רק מנכסים פיננסיים הן 8 מיליון שקלים, אם אתה לא במעמד הזה וההכנסות שלך השנתיות הן 1.2 מיליון, אתה בכלל לא כשיר להיכנס למועדון של השקעות פרטיות.

<שיראל גוטמן עמירה: יש לך כסף, אתה רוצה להשקיע אותו איפשהו אבל אתה לא יכול כי גם האלטרנטיבה של חוק ניירות ערך, של הצעה לפחות מ-35 בלי תשקיף מאוד מאוד קוצצה היום.

<שיראל גוטמן עמירה: ואז לאן הולכים?

<שיראל גוטמן עמירה: הולכים לכל מיני דברים שהם לא מפוקחים בכלל.

<שיראל גוטמן עמירה: הולכים לדירה שלישית ואז יש עליה רגולציה.

<שיראל גוטמן עמירה: הולכים לחו"ל או למקום אחר.

<שיראל גוטמן עמירה: הרעיון פה הוא להביא למשקיעים את האפשרות הזאת.

<שיראל גוטמן עמירה: שמעתי את יושב-ראש הרשות אומר, ובצדק רב – כואב הלב לראות את כל החברות הישראליות הטובות הולכות לנסד"ק ולא עוברות בתל-אביב.

<שיראל גוטמן עמירה: אבל כדי שחלומות כמו מובילאיי ו-ווייז וחברות מצוינות אחרות שהלכו לחו"ל יגיעו לפני כן למשקיעים בישראל, למשקיעים הקטנים – לא לאנג'לים, שממילא הם יודעים להגיע אליהן – האלטרנטיבה של הגיוס צריכה להיות טובה עבורם ואטרקטיבית עבורם.

<שיראל גוטמן עמירה: מה קורה בתקנות שאתם מביאים היום?

<שיראל גוטמן עמירה: בתפיסה שלנו המודל היה אמור לבוא ולומר כך: מכיוון שמדובר בהנפקות שהן כלום ושום דבר ברמת היכולת של אובדן הכסף, הן קטומות שם והרשות הלכה על סכומים נמוכים, וגם הן כלום ושום דבר ביכולת של חברה לגייס כסף, כי היא יכולה מיליון אחד או שני מיליון אם יש לה משקיע מוביל או 3 מיליון עם אדם ראשי.

<שיראל גוטמן עמירה: לכן, בהגדרה אתה מפזר את הסיכון ואין חשש לאיזושהי פגיעה מקרו במשק במובן הזה.

<שיראל גוטמן עמירה: מכיוון שהסיכוי, כאמור, הוא לייצר אשראי חוץ-בנקאי ומקורות נוספים ומצד שני, לאפשר גיוון בהשקעות, הרעיון הוא לא לקחת את חוק ניירות ערך ולעשות לו עוד נדבך.

<שיראל גוטמן עמירה: יש נדבך חוק מלא, יש נדבך חוק עם הקלות לחברות קטנות ויש את המתכונת המרוככת, שמצד אחד היא מרוככת ומצד שני הכניסו עוד שחקן שמטילים עליו חובות.

<שיראל גוטמן עמירה: זאת הפלטפורמה.

<שיראל גוטמן עמירה: זה אתר אינטרנט שמנגיש את ההשקעות לכולם ועליו מטילים פה חובות שבעינינו הן חובות מאוד מאוד משמעותיות.

<שיראל גוטמן עמירה: במקום זאת, תפיסת העולם, להבנתנו, צריכה לשאול איך אנחנו יוצרים חלל, שמי שנכנס לחלל הזה לא מפוקח.

<שיראל גוטמן עמירה: מה זה אומר?

<שיראל גוטמן עמירה: שבמקום להטיל חובות על רכז ההצעה ברמת האחריות – יש לו חשיפה פלילית ולא ברור כל-כך על מה, יש לו חובה להנגיש את הדיווחים של החברות עצמן, שגם לא כל-כך ברור מה הם – התקנות מאוד נזהרות מלקבוע ודאות.

<שיראל גוטמן עמירה: הן מדברות במונחים ערטילאיים.

<שיראל גוטמן עמירה: נאמר – יש לו חובה לנקוט פעולות ולעשות - - - אבל לא ברור מה הוא צריך לעשות בשביל זה.

<שיראל גוטמן עמירה: האם מספיק שהוא יגיד: לא עשיתי כלום, או שהוא צריך גם לעשות פעולות?

<שיראל גוטמן עמירה: כל הדברים האלה מטילים עליו אחריות מאוד גדולה, שמיתרגמת לסכומי כסף מאוד גדולים.

<שיראל גוטמן עמירה: בנוסח שהוגש לוועדת הכספים הוכנסה עמלה מאוד משמעותית של 2% של הרשות לניירות ערך.

<קריאה: אגרה.

<שיראל גוטמן עמירה: תחשוב שבסביבת הגיוס היום אני רוצה לגייס אג"ח עם ריבית נמוכה ולרשות לניירות ערך אני צריכה לשלם 2% בנוסף לריבית הזאת.

<שיראל גוטמן עמירה: זה בנוסף לעמלות שכמובן ייקח - - -

משה גפני: נדון בזה כשנגיע לפרטים.

<שיראל גוטמן עמירה: לא, זה במהות.

משה גפני: אתם מתנגדים לתקנות האלה?

<שיראל גוטמן עמירה: נכון.

משה גפני: למה זה פוגע בכם?

משה גפני: מה המצב שלכם?

משה גפני: אתם דואגים לכולם, אני מבין, אבל אני מדבר עליכם.

<שיראל גוטמן עמירה: יכולנו לבוא ולהגיד: אתם יודעים מה?

<שיראל גוטמן עמירה: רק שיתחיל.

<שיראל גוטמן עמירה: נכניס רגל בדלת, יהיו תקנות מסוימות ועם הזמן ננסה להבין ולשפר אותן.

משה גפני: למה זה מפריע לכם?

<שיראל גוטמן עמירה: כי אנחנו חושבים שצריך לעצור.

<שיראל גוטמן עמירה: אנחנו לא באים ואומרים: אל תעשו רגולציה.

משה גפני: למה הרגולציה הזאת מפריעה לכם?

<שיראל גוטמן עמירה: אי אפשר לעשות אותה במודל העסקי שיש פה היום.

<שיראל גוטמן עמירה: היא יקרה מדי וחברה כמו הדסטארט, שהיא הקנדידט הכי משמעותי – הוא צבר מוניטין והוא יודע לעבוד בתחום הזה – זה פשוט לא רלוונטי עבורו.

משה גפני: חוץ מהאגרה, למה זה מפריע לכם?

<שיראל גוטמן עמירה: העלויות של האחריות.

<שיראל גוטמן עמירה: רכז הצעה, שבסך-הכול מנגיש – הוא לא מגייס את הכסף והכסף לא הולך אליו – למה צריכה להיות לו אחריות פלילית או אזרחית מאוד רחבה, שבשביל לבצע אותה זה גם עלויות של כסף?

<שיראל גוטמן עמירה: בסוף זה הכול עניין של כסף ואחריות.

<שיראל גוטמן עמירה: אלה שתי הערות מלמעלה.

<שיראל גוטמן עמירה: הבקשה שלנו, למרות שזה ייקח עוד זמן ולמרות שחיכינו שנה וחצי כדי שיהיה פה מוצר, זה בכל זאת לשבת ברצון רב.

<שיראל גוטמן עמירה: אנחנו נשמח להכניס את צוות הרשות לעולם של מימון המונים, להבין את היתרונות שיש שם.

<שיראל גוטמן עמירה: ברשת חברתית אחת, אם תקרה איזושהי פאשלה, רכז ההצעה, בין אם תהיה עליו רגולציה ובין אם לא, יחטוף במוניטין הזה.

<שיראל גוטמן עמירה: הפלטפורמה הזאת שדרכה מציעים את ההנפקה, תחטוף.

משה גפני: טוב, עוד נמשיך לדבר על זה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת טרכטנברג, בבקשה.

מנואל טרכטנברג: לפני זה יש לי שאלה לשרה.

מנואל טרכטנברג: האם בדקתם מה קורה במדינות אחרות בעולם.

מנואל טרכטנברג: מה קורה שם?

<שרה קנדלר: ודאי.

<שרה קנדלר: הרגולציה שאנחנו עושים פה מאוד מאוד דומה לרגולציה שקיימת בעיקר בארצות-הברית ובפנים מסוימות גם למה שקורה באירופה.

<שרה קנדלר: הנושא של רכז ההצעה וזה שיש בעצם פיקוח עקיף באמצעות רכז הצעה זה משהו שקיים בכל העולם.

<שרה קנדלר: הסכומים הם לא אותם סכומים.

<שרה קנדלר: אנחנו הלכנו לצד היותר שמרני בנושא הסכומים.

<שרה קנדלר: בארצות-הברית הלכו על מיליון דולר ואנחנו מדברים על 3 מיליון שקלים.

מנואל טרכטנברג: האם קיים בארצות-הברית מימון המונים במודל של הדסטארט?

<שרה קנדלר: זה גם, ויש שם פיקוח.

מנואל טרכטנברג: האם הפרמטרים של הפיקוח שאתם מנסים לקבע כאן בתקנות קיים בארצות-הברית בכל פעם שעושים מימון המונים?

<שרה קנדלר: כן.

<קריאה: על מניות, על ניירות ערך.

<שרה קנדלר: בתחום של ניירות ערך, הפיקוח הוציא הוראות שנכנסו לתוקף ב-2016.

מנואל טרכטנברג: אבל מימון המונים לא חייב להיות בניירות ערך.

<שרה קנדלר: אם הוא לא בניירות ערך, גם ההסדרה שלנו לא חלה.

<שרה קנדלר: אנחנו מפקחים רק על ניירות ערך.

<שרה קנדלר: הם עדיין יכולים להמשיך את הפעילות שלהם לתרומות או למוצרים צרכניים בלי שום פיקוח שלנו.

<אלי גרוספלד: איגוד אמריקני, פינרא, הוציא כללים שנכנסו לתוקף במאי 2016.

<אלי גרוספלד: אני מקרן שנקראת פנדינג-סיט, שמתעסקת בעיקר בעזרה להשקעות בפרויקטים שבאים מבתי חולים וממכוני מחקר בעולם הרפואי והביו-טכנולוגי.

מנואל טרכטנברג: זאת נישה מאוד מסוימת.

<אלי גרוספלד: יש תקנות אמריקניות שפורסמו בינואר שנה שעברה ונכנסו לתוקף במאי 2016.

<אלי גרוספלד: איגוד שהאמריקנים הקימו תחת פינרא הוציא הוראות מאוד ברורות לגבי הנושא של גיוס מניות באמצעות equity crowdfunding.

משה גפני: והן שונות מהתקנות האלה?

<שרה קנדלר: זה חל גם על חוב בארצות-הברית.

<אלי גרוספלד: הן לא שונות, אבל הן נוגעות במספר בעיות שאנחנו צריכים גם לגעת בהם על היקפי הגיוס.

מנואל טרכטנברג: אני אגיד כמה מילים כלליות.

מנואל טרכטנברג: קודם כל, הצורך לאפשר ואפילו לעודד מימון המונים יש לו חשיבות מאוד מאוד גדולה בעיניי.

מנואל טרכטנברג: יש גם את הצד של הפירמה שאין לה גישה לכסף הגדול, בפרט בשלבים ההתחלתיים.

מנואל טרכטנברג: היא הייתה באמת יוצאת נשכרת אם הייתה לה גישה למימון המונים.

מנואל טרכטנברג: הדבר השני הוא מצד המשקיעים.

מנואל טרכטנברג: אדוני היושב-ראש, זאת נקודה שהיא חשובה לשים אותה על השולחן.

מנואל טרכטנברג: כיום מדינת ישראל קוראת לעצמה start up nation.

מנואל טרכטנברג: היא רחוקה מלהיות start up nation כי ה-start up הוא 10% מה- nation.

מנואל טרכטנברג: מה זה אומר?

מנואל טרכטנברג: שרק 10% מכוח האדם במדינת ישראל מועסק בהיי-טק.

מנואל טרכטנברג: פחות מ-10% האלה נהנים מפירות ההיי-טק.

מנואל טרכטנברג: למרות שאנחנו מתפארים ולוקחים קרדיט וזה תורם לצמיחה וכו', ההיי-טק לא תורם ל-90% מאזרחי ישראל, בוודאי לא באופן ישיר.

מנואל טרכטנברג: באופן עקיף יש גם תרומה.

מנואל טרכטנברג: וזאת למה?

מנואל טרכטנברג: בין היתר, ולא רק, מכיוון שבפן של ההשקעה אין אפיקי השקעה שהם זמינים ופתוחים לך, לי ולו.

מנואל טרכטנברג: אין.

מנואל טרכטנברג: אם אתה רוצה להשקיע קצת כסף שלך במשהו שיכול להניב פירות משמעותיים?

מנואל טרכטנברג: אין לך דרך.

מנואל טרכטנברג: אתה יכול להגיד שדרך קרן הפנסיה, אבל לא.

מנואל טרכטנברג: הקרנות הללו לא עוסקות בזה.

מנואל טרכטנברג: זה לא יכול להיות.

מנואל טרכטנברג: הנתק הזה בין המסה של האזרחים במדינת ישראל לבין הסקטור המוביל במדינת ישראל בכל ההקשרים, אבל גם בפן המימוני, זה תקלה גדולה.

מנואל טרכטנברג: זה לא יתקן את זה, אבל זה בדרך.

מנואל טרכטנברג: זה אפיק שיכול עם הזמן להתרחב.

מנואל טרכטנברג: לכן, הצורך הוא גדול.

מנואל טרכטנברג: מאוד שמחתי לשמוע את הדברים, שרה, וגם ממך.

מנואל טרכטנברג: צריך להבין שיש קונסטרוקציות שאי אפשר לעשות להן up scale או down scale.

מנואל טרכטנברג: up scale זה כשאתה לוקח משהו קטן ומנסה לעשות ממנו משהו גדול.

מנואל טרכטנברג: תיקח ציפור – אתה יודע, ניסו לבנות מטוסים בשעתו על סמך עיצוב של ציפור.

מנואל טרכטנברג: הסתבר שמעל לגודל מסוים, לא מאוד גדול – לא הרבה מעבר לנשר – אם תיקח את אותם פרמטרים ותעשה הגדלה שלהם, זה יקרוס.

מנואל טרכטנברג: זה לא יכול להחזיק.

מנואל טרכטנברג: אני יכול להסביר למה זה.

משה גפני: כן, זה ברור.

משה גפני: לי יש דוגמאות בלי ציפורים.

מנואל טרכטנברג: ויש דברים שאם אתה מנסה לקחת משהו גדול ולעשות ממנו משהו קטן, גם זה לא יעבוד.

מנואל טרכטנברג: מה שנאמר כאן הוא קצת בכיוון הזה.

מנואל טרכטנברג: האם ניתן באמת לקחת מערכת נורמטיבית של חוקים ותקנות שנועדו לשחקנים גדולים ולעשות לה הקטנה למערכת שהיא עם ראש אחר?

מנואל טרכטנברג: זאת שאלה גדולה.

מנואל טרכטנברג: מה ששמעתי כאן עדיין לא פותר את זה.

מנואל טרכטנברג: כלומר, גם מבחינת הניסיון הבין-לאומי הייתי רוצה לדעת הרבה יותר, הרבה יותר.

מנואל טרכטנברג: אנחנו לא צריכים להמציא את הגלגל ויש פה כל מיני ניואנסים של כל מיני חללים שישנם בפן המימוני שכן תפוסים או לא תפוסים במדינות אחרות.

מנואל טרכטנברג: אסור לנו לרוץ ולעשות את השינוי הזה מבלי שאנחנו משתכנעים הרבה יותר שהדרך הזאת אכן תוביל למה שאנחנו רוצים.

מנואל טרכטנברג: בעיקרון אנחנו רוצים את אותה מטרה ואין ויכוח על זה.

מנואל טרכטנברג: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, שקודם כל יביאו לוועדה נתונים על מה שקורה בעולם עם ניתוח של מה עובד ומה לא.

מנואל טרכטנברג: אני אתן עוד דוגמה.

מנואל טרכטנברג: שיראל ציינה את העניין של המוניטין.

מנואל טרכטנברג: נכון שהרבה מאוד ממה שקורה בעולם האינטרנטי בכלל ובתחום הזה בפרט מבוסס על מוניטין.

מנואל טרכטנברג: הדוגמה הכי בולטת זה E-bay.

מנואל טרכטנברג: בזמנו אמרו ש- E-bayלא יכול להחזיק מעמד כי אם אני אשים שם, איך אני אקבל את הכסף וכו'.

מנואל טרכטנברג: זה עובד, הדבר הזה.

מנואל טרכטנברג: זה ענק.

מנואל טרכטנברג: אני לא אומר שזה המודל ולא אומר שצריך להגן על המשקיע, אבל צריך למצוא את החלל שמתאים לקונסטרוקציה הזאת.

מנואל טרכטנברג: אני מבקש שיביאו לפנינו נתונים הרבה יותר מדויקים.

<שרה קנדלר: יש לנו את כל הנתונים.

מנואל טרכטנברג: ושיישבו ביחד.

<שרה קנדלר: ישבנו הרבה מאוד.

<שרה קנדלר: ישבנו עם כל הפלטפורמות.

<שרה קנדלר: עשינו כמה וכמה סבבים של הערות.

מנואל טרכטנברג: לפי מה ששמעתי נשמע לי שלא מספיק.

<שרה קנדלר: ישבנו, אבל יש לנו מחלוקת מהותית ובעיניי היא כבר נפתרה.

<שרה קנדלר: הם לא רוצים אחריות, הם רוצים להמשיך כמו שהם עכשיו, להיות פלטפורמה ששמה באתר שלה את ההצעות וגמרנו, אבל זה לא המודל, לא פה, בחוק שעשינו, ולא בכל העולם.

משה גפני: אם תוכלו להעביר את מה שביקש פרופ' טרכטנברג.

<שרה קנדלר: בשמחה, בשמחה.

<שרה קנדלר: זה נסמך על מחקר אמריקני ויש לנו גם מסמך שאומר מה קורה באירופה.

משה גפני: מי אדוני?

<יניב שריון: צהריים טובים לכולם, אנחנו פלטפורמה שפעילה בישראל בשנתיים האחרונות וגם פעילה באנגליה ובארצות-הברית.

משה גפני: אתם בעד התקנות?

<יניב שריון: אנחנו בעד התקנות.

<יניב שריון: אנחנו חושבים שלא יהיה יתרון לחוק הזה בלי שתהיה אחריות על הפלטפורמות.

<יניב שריון: זה קיים בעולם וברור לכולם.

<יניב שריון: רכז הצעה זה פתרון נכון.

<יניב שריון: אני מסכים עם שיראל בעניין המודל הפיננסי, האם הוא יחזיק והאם הוא יאפשר באמת למיזמים לבוא ולגייס בפורמט הזה, במגבלות שניתנו פה של עד 3 מיליון שקלים.

<יניב שריון: אני לא יודע עד כמה יהיו פה משקיעים מובילים שיסכימו להיכנס או שיצטרפו אליהם כל מיני משקיעים ואולי ייקחו גם אחריות.

<יניב שריון: לכן אני חושב שהדיון הוא לא האם פלטפורמות מוכוונות לקחת על עצמן איזושהי אחריות, חובות דיווח ודברים כאלה שמתוארים פה בצורה מאוד מאוד טובה.

<יניב שריון: בעיניי היא הפוכה לגמרי בכיוון של כן לקחת את התקנות האלו, כן לאמץ את הקונספט הזה שקיים בארצות-הברית ממאי 2016.

<יניב שריון: הוא קיים גם באנגליה מספר שנים.

<יניב שריון: אחוז ה- fraudאפסי ויש נתונים מסודרים לכל הדברים האלה.

<יניב שריון: הבעיה, בעיניי, היא משני מקומות.

<יניב שריון: הראשונה היא ש-20,000 שקלים למשקיע של עד 750,000 שקל זה נמוך מאוד.

<יניב שריון: אני חושב שהאיזונים שניסו לעשות בצד השני – מה יהיה הנזק הכלכלי לבן-אדם בודד – לא רק שהם לא תורמים לו אלא אף מסכנים אותו.

<יניב שריון: ב-20,000 שקלים קשה מאוד לפזר סיכון וברור לנו שבמיזמים טכנולוגיים הכלל הבסיסי הוא פיזור.

<יניב שריון: בארצות-הברית, אם אנחנו משכפלים את ההצעה והיא מאוד דומה, המספרים אבסולוטית ובהתייחסות גם להכנסה הפנויה, יותר גבוהים.

מנואל טרכטנברג: כמה הם שם?

<יניב שריון: הם באחוזים יותר גבוהים.

<יניב שריון: יש בארץ מגבלה של 5% ובארצות-הברית המגבלה היא של 10%.

<יניב שריון: שם גם אין מדרגה של 750,000 שקל.

<יניב שריון: כאן מדובר על אנשים במדינת ישראל שיש להם הכנסה פנויה של 750,000 שקלים וכל היתר הגבילו אותם ב-20,000 שקלים.

<יניב שריון: זה פשוט הופך את זה לכך שכל מה שאמרת, פרופ' טרכטנברג, על כך שצריך לאפשר לציבור להצטרף, לא יקרה פה.

<יניב שריון: רוצים לעשות פה חוק מצוין והפלטפורמות – לפחות אנחנו מעוניינים לקחת את המודל הזה, אבל לא מאפשרים גם למשקיעים להצטרף.

מנואל טרכטנברג: מה בעיניך מדרגה סבירה?

<יניב שריון: להגדיל את הסכומים.

מנואל טרכטנברג: בכמה?

<יניב שריון: בדומה לארצות-הברית.

<יניב שריון: מה שעשו פה, בעצם, הוא שלקחו את המודל האמריקני והפכו אותו מדולרים לשקלים ועוד כמה שנמוכים משמעותיים.

מנואל טרכטנברג: איזה סכום נראה לך?

<יניב שריון: 10% מההכנסות השנתיות של כל בן-אדם, כל אחד לפי ההכנסה השנתית שלו.

מנואל טרכטנברג: אחוז מההכנסה שלו?

<שיראל גוטמן עמירה: באנגליה זה עד 10% מהנכסים הפנויים.

<אלי גרוספלד: אנחנו מפספסים פה משהו, שאני לא מבין.

<אלי גרוספלד: הפלטפורמות הן גלובליות.

<אלי גרוספלד: מה קורה כשמגיעים משקיעים מסין, מהודו, מארצות-הברית, מאנגליה ומישראל?

<אלי גרוספלד: על מי אנחנו מגנים בדיוק?

<אלי גרוספלד: אם אנחנו רוצים להגן על ישראלים, מצוין.

<אלי גרוספלד: בואו נשים הגנות כמה שאתם רוצים.

<אלי גרוספלד: בואו נגן על המשקיעים הישראלים כדי שלא יפסידו את הכסף.

<שרה קנדלר: בחקיקה שלנו אנחנו מגנים על הישראלים.

<אלי גרוספלד: אז מה המשמעות המגבלות של גיוס עד 3 מיליון שקל אם אני מעלה לגיוס חברה שרוצה לגייס 5 מיליון דולר ואני אומר למשקיעים: עד 3 מיליון שקל תשקיעו רק משקיעים ישראלים וכל היתר יבוא מחו"ל.

<אלי גרוספלד: האם זה בסדר?

<שיראל גוטמן עמירה: אלה שני דברים נפרדים.

מנואל טרכטנברג: שנייה, שנייה.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להבין.

מנואל טרכטנברג: לפי הצעת התקנות האלה, מה קורה עם משקיעי חו"ל?

<שרה קנדלר: האמת היא שההצעה לא מתייחסת למשקיעי חו"ל.

<שרה קנדלר: ברגע שזאת הצעה לציבור בישראל, חלה ההסדרה הזאת כי ההצעה נעשית פה, כמו כל ההצעות לפי חוק ניירות ערך.

מנואל טרכטנברג: האם משקיע חיצוני יכול?

<שרה קנדלר: כן, יכול, באותן מגבלות כי הפלטפורמה פועלת בישראל.

<שיראל גוטמן עמירה: שרה, אל תיקחי אחריות משפטית.

<שיראל גוטמן עמירה: נדמה לי שאם עושים הצעה שהיא פתוחה למשקיעים ישראלים מצד אחד ולמשקיעים מחו"ל מצד שני, מבחינת חוק ניירות ערך הישראלי והמגבלות בישראל, הם יחולו על ההצעה שמופנית לישראלים.

<שיראל גוטמן עמירה: בארצות-הברית, למשל, מאוד יכול להיות שהצעה שתופנה לאמריקנים, גם אם היא בפלטפורמה ובהצעה שנעשית בישראל, היא כן תיכנס למערכת הכללים שלהם.

<שרה קנדלר: אבל גם וגם.

<אלי גרוספלד: את זה אף אחד לא עשה.

<אלי גרוספלד: אין גם וגם.

מנואל טרכטנברג: שרה, זה נושא שצריך ללבן אותו היטב, העניין של התייחסות למשקיעים ישראלים אל מול משקיעים מחו"ל.

מנואל טרכטנברג: יש פה הצעות שונות ואני מבין שהמנדט שלך הוא להגן על המשקיעים הישראלים, אבל מן הסתם, המטרייה היא אותה מטרייה.

מנואל טרכטנברג: לכן צריך לתת את הדעת על הנושא הזה, אדוני היושב-ראש, לעניין של התייחסות למשקיעים מחו"ל.

<יניב שריון: החוק שעבר בדצמבר 2015 - - -

משה גפני: לא החוק, התקנות.

משה גפני: אני רוצה להעמיד דברים על דיוקם.

משה גפני: אנחנו לא דנים בחוק.

<יניב שריון: אנחנו דנים בתקנות.

משה גפני: צריך לקחת את זה בחשבון בגלל שהרבה פעמים היה פה ערעור על החוק.

<יניב שריון: אין ערעור על החוק.

משה גפני: אנחנו דנים עכשיו רק בתקנות כשהחוק הוא עובדה קיימת.

<יניב שריון: בהנחה שיעברו תקנות כאלה ואחרות צריך לזכור דבר אחד חשוב והוא שיש את חוק החברות במדינת ישראל, והוא לא מותאם לדבר הזה בכלל.

<יניב שריון: אם כל אחת מהחברות שתגיע לישראל תהיה תחת חברה מדווחת - - -

<שיראל גוטמן עמירה: היא לא.

<שיראל גוטמן עמירה: בהגדרה היא לא.

<יניב שריון: תשאלי אותם, הם אומרים אחרת.

משה גפני: בסדר, בבקשה.

<יניב שריון: אם התקנות האלה יבהירו שאותן חברות לא נכנסות תחת חברה מדווחת - - -

משה גפני: שרה, תרשמי את זה.

משה גפני: אני ארצה שתשיבי להם.

<יניב שריון: אתם סותרים את עצמכם.

<יניב שריון: כשמדברים עם משרד המשפטים הם אומרים - - -

משה גפני: לא, רגע.

משה גפני: הדיאלוג הזה לא מתנהל כאן בוועדה.

משה גפני: תאמר את דבריך ואני אבקש שהרשות לניירות ערך תשיב.

משה גפני: אמרת שזה צריך להיות מותאם לחוק החברות ולפי דעתך זה לא מותאם.

<יניב שריון: ממה שאנחנו הבנו – לא.

<יניב שריון: אבל אם הם אומרים אחרת, בבקשה.

<שרה קנדלר: מבחינתנו זה ברור.

משה גפני: מי אדוני?

<שוקי כהן: אני שותף להקמה של קרן crowdfunding בישראל ואנחנו עובדים גם בחו"ל.

משה גפני: אתם יכולים בבקשה לדבר בעברית?

<שוקי כהן: כן, מימון המונים.

<שוקי כהן: אנחנו שותפים בקרן למימון המונים.

<שוקי כהן: מגיעות כמה מילים טובות לרשות לניירות ערך שאומנם אנחנו בפיגור של כמה שנים אחרי מה שקורה בעולם, אבל אני חושב שהרשות לניירות ערך כולה, בראשות יושב-ראש הרשות, כולם מבינים – גם בהתייחס למה שאמרת, פרופ' טרכטנברג – כמה זה חשוב וכמה אנחנו אמורים להתחבר למציאות שקיימת היום בעולם בעניין הזה.

<שוקי כהן: באירופה הסיפור הזה קיים ובארצות-הברית הסיפור הזה קיים וזה מתפוצץ בארצות-הברית ובאירופה.

<שוקי כהן: אנשים מבינים שזאת בעצם הדמוקרטיה החדשה.

<שוקי כהן: אני לא בטוח שאנשים שמשקיעים כסף ב"טבע" או בגופים אחרים, לא מקבלים סיכון נמוך יותר מפה.

<שוקי כהן: מה שמדהים הוא שדווקא אנחנו, כ- start up nationה

<שוקי כהן: גבלנו את עצמנו כבית שמאי דווקא בעניין הזה.

<שוקי כהן: החוק האמריקני שהוביל את המהפכה הזאת אפשר פתיחות ונתן אפשרות למשקיע סביר להשקיע במה שהוא רוצה, אבל דווקא פה בישראל אנחנו מגבילים את זה לסכומים שהופכים להיות לא ריאליים.

<שוקי כהן: בסופו של יום, כמדינה שהקטר שלנו הוא הסטרט-אפים ואנחנו מוגדרים כ- start up nation, מצד אחד טוב שיש תקנות, אבל צריך להתחבר למציאות.

<שוקי כהן: הסכומים צריכים להיות ריאליים, משהו שחברה תוכל לעשות אתו משהו.

<שוקי כהן: אנחנו מדברים על חברת סטרט-אפ שמתחילה ומגייסת מיליון שקל, זה אומר שאין לה ברירה והיא צריכה לגייס מאות, אם זה מחו"ל או מבנקים וכו'.

<שוקי כהן: ואז היא מתקשה.

מנואל טרכטנברג: אתה מדבר על התקרה?

<שוקי כהן: לכן אני חושב שלהגביל את זה בסכומים של 250,000 דולר, כשבאירופה מדובר על ממוצע של כמה מיליוני אירו ובארצות-הברית מדובר אומנם על מיליון דולר, אני חושב שצריך להתייחס למציאות ולראות כמה באמת סטרט-אפ ממוצע בישראל צורך בשביל לעמוד ביעד שלו ולהגדיל את הסכומים.

מנואל טרכטנברג: ומה לגבי ההערה על התקרה של 20,000 שקל?

<שוקי כהן: כמובן, כמובן להגדיל את האופציה שלי כמשקיע סביר.

<שוקי כהן: הרי בסופו של דבר, רוב הכספים שלי מושקעים בלי שאני בכלל יודע איפה הם.

<שוקי כהן: אדם נורמלי בישראל שרוב הכסף שלו מושקע דרך גופים כאלה ואחרים, אם זה הפנסיה שלו וכו', הוא גם לא מבין במה הוא משקיע.

<שוקי כהן: היכולת שלו לדעת במה הוא משקיע שואפת לאפס.

<שוקי כהן: לעומת זאת, כשהוא מתחבר לאיזושהי השקעה שמעניינת אותו, לסטרט-אפ כמדינת start up nation, אני חושב שזה צריך להיות באופן הגיוני.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: צפריר נוימן ממשרד הכלכלה ביקש לדבר?

<צפריר נוימן: לא.

<צפריר נוימן: אני לא ממשרד הכלכלה.

<צפריר נוימן: אני היועץ המשפטי של הרשות לחדשנות.

משה גפני: מי עוד ביקש לדבר?

משה גפני: בבקשה.

<שיראל גוטמן עמירה: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות, הראשונה היא מה קורה בעולם והשנייה היא אחריות.

<שיראל גוטמן עמירה: אני חושבת שאף אחד מהשחקנים, בטח לא מישהו שהוא היום השחקן הכי גדול, חושב שמה שהיה הוא שיהיה.

<שיראל גוטמן עמירה: בסוף השאלה היא איך עושים את האיזונים והבלמים.

<שיראל גוטמן עמירה: כמו שאמר פרופ' טרכטנברג, האם לוקחים מודל קיים, מכווצים אותו ופשוט מוסיפים לו חיה חדשה שקוראים לה רכז הצעה, ומטילים עליה אחריות בהיקף מאוד גדול, או שהולכים על מודל אחר, חדש, שמתאים לאיזונים ולבלמים שצריכים נוכח הסיכונים האחרים פה?

<שיראל גוטמן עמירה: כשמסתכלים על אנגליה, ואני לא אומרת את זה כמומחית בדין האנגלי אלא כמי שהלכה וקראה גם לפני הדיונים עם הרשות וגם לקראת הדיון היום את מה שמפרסמת הרשות באנגליה, התפיסה בחוק שעבר ב-2014 אומרת הפוך מכאן, לדעתי.

<שיראל גוטמן עמירה: היא אומרת שאנחנו נתחיל ברגולציה מופחתת ותכף נדבר על השאלה האם הכותרות שהן אותו דבר לכאורה, האם גם האכיפה שלהן דומה.

<שיראל גוטמן עמירה: נתחיל ברגולציה מופחתת, ניקח על עצמנו אחריות לבחון אותה אחת לתקופה ולראות האם צריך משהו נוסף.

<שיראל גוטמן עמירה: אני אתן דוגמה לזה שאומרים שזאת רגולציה דומה.

<שיראל גוטמן עמירה: היא לחלוטין לא דומה.

<שיראל גוטמן עמירה: מעבר לסכומי הכסף שאנחנו מבקשים להגדיל מ-20,000 ל-50,000 וממיליון ל-5 מיליון, צריך לזכור שזה הרי מוצר משלים – גם שרה ציינה את זה ככה – לשוק ההון שישנו מצד אחד והשלב השני של לקוחות כשירים.

<שיראל גוטמן עמירה: כבר בלקוחות כשירים הפער בינינו לבין אנגליה וארצות-הברית הוא עצום.

<שיראל גוטמן עמירה: כל לקוח כשיר זה מי שיש לו נכסים פנויים, לא כולל דירות להשקעה, של 8 מיליון שקלים או הכנסה של 1.2.

<שיראל גוטמן עמירה: בארצות-הברית ובאנגליה הסכומים הרבה יותר נמוכים אבסולוטית.

<שיראל גוטמן עמירה: מלכתחילה, השוק שיש לו נגישות להשקעות פרטיות בלי שום רגולציה, הרבה יותר גדול.

<שיראל גוטמן עמירה: באנגליה, אם אתה מיועץ, אתה גם לא בתוך המשטר הזה ויש עליך מגבלות אחרות.

<שיראל גוטמן עמירה: כתוב פה שלרכז ההצעה יש חובה לנקוט אמצעים סבירים כדי לוודא שאין תרמית.

<שיראל גוטמן עמירה: לא כתוב מה זה "אמצעים סבירים".

<שיראל גוטמן עמירה: יבואו מרשות לניירות ערך ויגידו: זה הכלל הרגיל שלנו בחוק לניירות ערך.

<שיראל גוטמן עמירה: אנחנו קובעים עקרונות ולא קובעים כללים, ועם הזמן יוצקים לתוכם תוכן.

<שיראל גוטמן עמירה: אצלנו בישראל יש המון תביעות, ברוך השם.

<שיראל גוטמן עמירה: כל שני וחמישי.

<שיראל גוטמן עמירה: אם אין ודאות של מה זה "נקט אמצעים סבירים", זאת בעיה.

<שיראל גוטמן עמירה: אנחנו הצענו לרשות להפוך את העניין הזה.

<שיראל גוטמן עמירה: באנגליה, למשל, פרסמו בהקשר הזה שלא אומרים מה המינימום של האמצעים שצריך לעשות.

<שיראל גוטמן עמירה: זה בסדר גמור שאתר יבוא ויגיד: זה מה שאנחנו עושים ובתוכן של זה יהיה כמעט כלום ושום דבר.

<שיראל גוטמן עמירה: ההנחה היא שבמוניטין אנשים יצביעו ברגליים.

<שיראל גוטמן עמירה: אם הם יראו מה הוא עושה ויראו שהוא לא עושה מספיק לטעמם, הם לא יבוא.

<שיראל גוטמן עמירה: הצענו לרשות, ואנחנו חוזרים על ההצעה, שבכל הנוגע לאחריות לצמצם את זה, לתת ודאות ולבחון את זה בעוד תקופה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: בבקשה, תשיבי.

<שרה קנדלר: זה נכון שהלכנו יותר בכיוון של הדין האמריקני ולא האנגלי.

<שרה קנדלר: האנגלים הכי ליברליים בהסדרה.

<שרה קנדלר: בחנו הסדרה של ארצות-הברית, ניו-זילנד, אנגליה, ספרד, צרפת ועוד כמה מדינות, והאנגלים הם הכי הכי פתוחים בעניין.

<שרה קנדלר: הלכנו בעקבות האמריקנים מכמה סיבות.

<שרה קנדלר: ראשית, הם האחרונים שעשו רגולציה, כלומר הם עשו עבודה מאוד גדולה וזאת הרגולציה האחרונה שנכנסה.

<שרה קנדלר: שנית, הרבה מהדין שלנו נסמך על הדין האמריקני ושלישית, אנחנו רוצים להיות זהירים.

<שרה קנדלר: אנחנו כן חושבים שלא הכול יעבוד ויש אנשים שיפסידו כסף.

<שרה קנדלר: אנחנו כן רוצים להתחיל את זה בזהירות הנדרשת לעניין, לא לקפוץ ישר ואחר-כך לראות ולחזור אחורה.

<שרה קנדלר: נראה לנו יותר נכון לעשות את זה בצורה הזאת.

משה גפני: אני מבין שאת היחידה שמתנגדת פה.

<שיראל גוטמן עמירה: אם אתה שומע את מה שאמרו פה, כולם אומרים את אותו הדבר.

<שיראל גוטמן עמירה: כולם מברכים על היוזמה למימון המונים כי צריך רגולציה.

משה גפני: האמת היא ששמעתי מה שהם אמרו.

<שיראל גוטמן עמירה: גם אני יכולה להתחיל - - -

משה גפני: לא, אין לי טענות.

משה גפני: אני דווקא בעד.

משה גפני: גם אני לבד בהרבה דברים בכנסת.

משה גפני: זה לא חיסרון.

משה גפני: אני מסכם.

<מעיין מלצר: אני יכול לדבר?

<מעיין מלצר: אני מייסד של הדסטארט.

משה גפני: כבר אין לי הרבה זמן.

משה גפני: אתה יכול להגיד את הדברים במשפט?

משה גפני: אני לא לקחתי אותך בחשבון.

<מעיין מלצר: אני אתייחס לדוגמה שהגברת נתנה קודם.

משה גפני: אתה מתנגד?

<שרה קנדלר: הוא יחד עם שיראל.

<שרה קנדלר: היא עורכת הדין שלו.

משה גפני: שנייה, אני לא הולך להצביע עכשיו.

משה גפני: אני רוצה לדעת ואני שואל טכנית כי אני רוצה להציע משהו.

משה גפני: אני שואל האם אתם היחידים שמתנגדים.

<מעיין מלצר: אנחנו לא מתנגדים.

משה גפני: הוא כמו חברי כנסת.

משה גפני: הוא נגד והוא אומר: אני לא מתנגד.

משה גפני: אצלנו זו שפה מקובלת.

<מעיין מלצר: אם התקנות האלה יעברו כמו שהן, המשמעות היא שהעסקים הטובים או הסטרט-אפים הטובים לא יבואו.

משה גפני: יפה.

משה גפני: בעברית קוראים לזה שאתה מתנגד.

משה גפני: הם היחידים שמתנגדים.

משה גפני: קודם כל, מה שביקש פרופ' טרכטנברג, יש לזה חשיבות עצומה, להביא את הנושאים הללו לקראת הישיבה הבאה.

משה גפני: שנית, תגידי לי האם יש מציאות שתשבי אתם וכתוצאה מזה תשנו?

<שיראל גוטמן עמירה: אנחנו מוכנים תמיד לשבת.

משה גפני: לשבת זה תמיד בסדר, אבל לשבת סתם ולבזבז זמן?

<שרה קנדלר: הם מתנגדים לקונספט ובקונספט אנחנו לא נשתנה.

<שרה קנדלר: בפרטים קיבלנו הרבה מאוד מההערות שלהם.

משה גפני: אנחנו נכריע לגבי העיקרון לאן אנחנו הולכים.

משה גפני: אני שואלת האם את יכולה לשבת אתם פעם נוספת.

<שרה קנדלר: בשמחה רבה, אין שום בעיה.

מנואל טרכטנברג: אם תרשה לי, אדוני, בנקודה הזאת.

משה גפני: כן, כן.

מנואל טרכטנברג: לשבת ולדון ספציפית בדברים הבאים: א.

מנואל טרכטנברג: איך בא לידי ביטוי העניין של האחריות.

מנואל טרכטנברג: זאת נקודה שהיא מאוד כבדה כאן.

מנואל טרכטנברג: הרי צריך אחריות וזאת מהות העניין.

מנואל טרכטנברג: השאלה היא איך זה בא לידי ביטוי כך שזה לא ירתיע ולא יהווה נטל עודף שאי אפשר לעמוד בו.

מנואל טרכטנברג: ב.

מנואל טרכטנברג: העניין של 2% האגרה.

מנואל טרכטנברג: ג.

מנואל טרכטנברג: עניין הסכומים.

<אלי גרוספלד: יש גם את הנושא הגלובלי, שהוא מהותי פה מאוד.

<אלי גרוספלד: זה אומר שיש משקיעים.

מנואל טרכטנברג: אדוני היושב-ראש, הנקודה הרביעית היא נושא המשקיעים.

מנואל טרכטנברג: אלה ארבע הנקודות ואני בטוח שאפשר להגיע להסכמות מרחיקות לכת בארבע הנקודות האלה ובשמחה רבה נסכים אתך.

<מעיין מלצר: חשוב לי לדבר על הדוגמה שהגברת נתנה עם המכולת.

<מעיין מלצר: הדוגמה הזאת מאוד חשובה.

<מעיין מלצר: לפני שאנחנו מתחילים לחשב את כל התוספות שהם דורשים מאתנו, בדיקת האחריות וכו', רק אגרת הרשות היא 10%.

<מעיין מלצר: 10% פירושם שעדיף לרדת לשוק האפור.

<מעיין מלצר: זה המצב.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: גברתי, אני מבקש שתשבי אתם עוד פעם ואם יבקשו גם אחרים שהם בעד, שלא תהיה הפליה כי הרי דווקא בגלל שהם תומכים בך לא תשבי אתם?

משה גפני: צריך לדון גם בדברים שאמר פרופ' טרכטנברג.

משה גפני: תגידי לנו בבקשה מתי מיצית את ההליך הזה ואז אנחנו נקיים דיון נוסף.

משה גפני: אני מודה לכם על הדיון הזה.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.