ועדת הכנסת, כנסת 20, פרוטוקול מספר 242, 2017-04-25 09:00

יואב קיש: בוקר טוב.

יואב קיש: אני פותח את הישיבה.

אלעזר שטרן: מה עם הפקקים?

יואב קיש: לקח לי שעה ו-20 ומשהו דקות.

יואב קיש: זה מעט.

יואב קיש: בדרך כלל זה שעתיים.

שולי מועלם-רפאלי: זה הזמן לעבור לגוש עציון.

אלעזר שטרן: בגלל שיושב-ראש ועדת הכנסת קובע זמן, אני מתייחס אליו כאדם רציני.

אלעזר שטרן: אתה יודע איפה אני גר, אז לא ישנתי הלילה בבית.

יואב קיש: בגלל רבע השעה עיכוב היית יכול לישון בבית?

אלעזר שטרן: אגיד לך יותר מזה.

אלעזר שטרן: ישנתי אצל אבא שלי ברמת-גן, בגלל זה, הלכתי אתו בבוקר לתפילה ולא ישבתי אתו לארוחת בוקר כדי להיות פה ב-09:00.

יואב קיש: גם אני לא אכלתי ארוחת בוקר.

איתן ברושי: לעומת זה אני יצאתי ב-05:00 בבוקר כדי להיות פה בזמן.

נורית קורן: חבר'ה, הישיבה מוקלטת.

איתן ברושי: בטח מוקלטת.

איתן ברושי: לדעת מה מוסר העבודה של חברי הכנסת.

נורית קורן: זה מוסר עבודה גבוה מאוד.

איתן ברושי: נכון, להגיע בזמן זה חלק ממוסר העבודה.

יואב קיש: לפרוטוקול, אני הייתי פה בזמן.

איתן ברושי: לא יכול להיות שקובעים את הישיבות לפי המאחרים כשיש לוחות זמנים ידועים.

איתן ברושי: תפסיקו לנהל כך את העסק.

יואב קיש: אתה צודק.

יואב קיש: ההערה הזאת מתקבלת.

איתן ברושי: כל הזמן מתפארים בכבישים, ואחר כך מתלוננים על הפקקים.

איתן ברושי: זה רק בממשלה כזאת יכול לקרות.

איתן ברושי: ממשלה ימנית עם שתי ידיים שמאליות.

אלעזר שטרן: דנים על האמוניה או כל חוק הסייבר?

אלעזר שטרן: יש כמה דברים שצריך לדון בהם.

יואב קיש: חברים, אני פותח את הישיבה.

יואב קיש: יש לנו שני נושאים על סדר-היום, האחד זה תיקון החלטת ועדת הכנסת מיום 20.3.2017 בעניין פעילויות הוועדות בפגרת הפסח, והשני הצעת חוק השידור הציבורי הישראלי, בקשת הממשלה לפטור מחובת הנחה על שולחן הכנסת בכל הקריאות.

יואב קיש: אנחנו נתחיל עם נושא ב' ונאפשר לנציג הממשלה להציג.

<רן שטרית: אני ראש מטה שר התקשורת.

<רן שטרית: בוקר טוב ותודה רבה לכם.

<רן שטרית: אנחנו מבקשים פטור מחובת הנחה על הצעת חוק השידור הציבורי הישראלי (תיקון מס' 7), התשע"ז-2017.

<רן שטרית: הצעת החוק נועדה לדחות בפרק זמן של 15 ימים את יום תחילת חוק השידור הציבורי.

אלעזר שטרן: רן, אתה עושה צחוק מאתנו?

יואב קיש: אלעזר, תן לו לסיים, אחרי זה תשאל.

יואב קיש: בבקשה.

<רן שטרית: אנחנו מבקשים מחברי הכנסת ומיושב-ראש הוועדה לקבל פטור מחובת הנחה לאור הדחיפות, לאור קוצר הזמן, לאור יום התחילה שהוא ה-30 באפריל.

<רן שטרית: מטרת הצעת החוק הנוכחית היא לתת עוד זמן חקיקה לחקיקת הצעת החוק, שהיום היא כרגע במעמד של תזכיר, תיקון מס' 8, שבא להקים את תאגיד החדשות.

אלעזר שטרן: אפשר לנמק?

יואב קיש: הוא נימק.

אלעזר שטרן: הוא לא נימק.

אלעזר שטרן: הוא קרא.

אלעזר שטרן: בשביל זה הבאת אותו?

יואב קיש: אני מבין שאתה רוצה את ה"שואו".

אלעזר שטרן: איזה "שואו"?

אלעזר שטרן: תוציאו את הטלוויזיות.

אלעזר שטרן: אתה יודע מה נעשה?

אלעזר שטרן: נוציא את הטלוויזיות ותן שעתיים דיון על זה, בלי טלוויזיות.

יואב קיש: שעתיים אני לא יכול.

יואב קיש: מי רוצה להירשם לזכות דיבור?

יואב קיש: אלעזר, מרב, ברושי, פולקמן, שולי.

אברהם נגוסה: נתייחס בהתאם למה שייאמר.

יואב קיש: אני סוגר את רשימת הדוברים.

יואב קיש: אחמד, אתה רוצה?

אחמד טיבי: אני לא יודע על מה, אבל כן.

יואב קיש: רשמי את נורית ואת יואב בן צור, ובזה נסגרת הרשימה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: חברים, התכנסנו בימי פגרה בשביל להעביר חקיקה, שהיא חקיקה מצד אחד מאוד פשוטה, אבל מצד שני יש לה כמובן משמעות כבדה.

יואב קיש: החקיקה הזאת – כל מה שהיא עושה, אתם יכולים לראות פה את ההצעה של החוק של הממשלה, היא מדברת בסופו של דבר על הדחייה של השבועיים, עם תיקוני התקציב הנדרשים לכך.

יואב קיש: זה הכול.

יואב קיש: זה לא החוק שעליו נצטרך לדון ולדבר שעות ארוכות, אלא לאפשר את החקיקה הזאת.

יואב קיש: ברור שכל מי שמתנגד לחקיקה הזאת יכול לנסות כבר עכשיו לעצור את הדבר הזה בגלל לוחות הזמנים הבעייתיים.

יואב קיש: אולי יצליח, אולי האופוזיציה תרצה לעשות פיליבסטר.

יואב קיש: זה בהחלט לגיטימי, אלה חוקי המשחק הפרלמנטריים.

יואב קיש: הקואליציה מובילה את המהלך הזה של תיקון החקיקה.

יואב בן צור: לא תקום ועדה מיוחדת?

יואב קיש: אנחנו נעביר את זה במליאה ואז נראה מה נעשה.

יואב קיש: הקואליציה מובילה את החקיקה הזאת.

יואב קיש: כשלב ראשון זו החקיקה הפשוטה, ולשאלתך אלעזר, לוחות הזמנים מחייבים את זה.

יואב קיש: זה הכול.

יואב קיש: בבקשה, ראשון הדוברים אלעזר שטרן.

יואב קיש: שלוש דקות לכל דובר.

אלעזר שטרן: יש לי בקשה אליך.

אלעזר שטרן: כיוון שנציג הממשלה – לא הבנו מההקראה המעליבה הזאת כלום.

יואב קיש: למה לא הבנת?

אלעזר שטרן: כי לא הבנתי למה.

יואב קיש: תשאל אותו, הוא יענה לך.

אלעזר שטרן: אני מבקש שתסביר למה חוק שעבדו עליו כל כך הרבה זמן, שכבר קיבל דחייה, שוועדת כנסת אנחנו יודעים כמה היא ישבה, דרך אגב שאף מפלגה לא דרשה בהסכם הקואליציוני למחוק את החוק הזה כמו שהממשלה הזאת עשתה לחוקים אחרים.

יואב קיש: מה השאלה, אלעזר?

אלעזר שטרן: אני מסביר.

אלעזר שטרן: זה חוק שהציבור בישראל לא מבין.

אלעזר שטרן: אני מבין שגם שר האוצר לא מבין, כי הוא התחייב כמה פעמים גם על התאריך הזה.

אלעזר שטרן: אם אתה יכול להסביר באמת למה בין יום השואה ליום הזיכרון צריכה להתכנס ועדת הכנסת, ואחרי זה בטח מליאת הכנסת, על 15 יום.

אלעזר שטרן: למה אנחנו צריכים לאשר את הדבר המעליב הזה של כולנו?

אלעזר שטרן: אחרי זה אתייחס בשלוש דקות.

יואב קיש: על זה אני מבקש שאתה לא תענה.

יואב קיש: אסביר לך, אלעזר, למה אני מבקש ממנו לא לענות.

יואב קיש: כי אתה מתעקש לא לשמוע את התשובה שלי, והתשובה שלי היא מאוד פשוטה.

יואב קיש: יש דרישה בקואליציה ובממשלה - - -

אלעזר שטרן: אני שואל למה.

יואב קיש: את זה תעשה בוועדה.

אלעזר שטרן: בשביל מה הוועדה הזאת?

יואב קיש: זכות הקואליציה לפעול לשינוי חקיקה.

יואב קיש: המשמעות של לוחות הזמנים מחייבת את זה.

אלעזר שטרן: יש חברי כנסת רובוטים מהקואליציה.

אלעזר שטרן: יכול להיות שאתה רוצה להפוך אותנו גם לרובוטים.

אלעזר שטרן: אני חושב שאם אתה מייחס משהו להיותנו אחראים כלפי הציבור שבחר את כולנו, גם אותך, אז האמירה הזאת "כי הקואליציה רוצה" – אז אין דיונים בכנסת, כי הקואליציה רוצה.

אלעזר שטרן: אם בא נציג ממשלה ורוצה להסביר למה ממשלה צריכה עוד 15 יום, ובשביל זה צריכים לשנות סדרי בראשית - - -

יואב קיש: הוא הסביר.

אלעזר שטרן: הוא לא הסביר.

יואב קיש: אני אסביר לך.

יואב קיש: התאגיד מתחיל לפעול ב-30 בחודש.

יואב קיש: אם רוצים לעשות שינוי חקיקה, צריך לדחות בשבועיים.

יואב קיש: הכי פשוט שיש.

יואב קיש: למה אתה לא מבין את זה?

אלעזר שטרן: אתה לא מבין מה אני שואל.

אלעזר שטרן: למה צריך שהתאגיד לא יתחיל לפעול אלא בעוד 15 יום.

אלעזר שטרן: על זה הדיון.

יואב קיש: עכשיו הבנתי אותך.

יואב קיש: בוא נתחיל שהתאגיד יעבוד ב-30 ואז תעשה שינוי חקיקה.

מרב מיכאלי: נכון.

מרב מיכאלי: היו דברים מעולם, לא?

יואב קיש: רן, בבקשה.

<רן שטרית: ברגע שהתאגיד מתחיל לפעול, יש לנו כאן למעשה עסק שהוא בלתי הפיך.

<רן שטרית: אם וכאשר אתה רוצה לעשות את המהלך הזה ואתה רוצה לעשות את המהלך הזה באופן שיהיה יותר מסודר, אז אתה חייב לדחות את יום התחילה על מנת להתחיל את הדברים האלה מהתחלה.

מרב מיכאלי: אי-אפשר להגיד באופן מסודר על החקיקה הזאת מאל"ף עד תי"ו.

מרב מיכאלי: לא היה פה משהו אחד שאפשר להגיד עליו שהוא התנהל באופן מסודר.

יואב קיש: מי שמפריע, אני אקרא אותו לסדר.

יואב קיש: כל אחד נרשם פה לזכות דיבור, יקבל את זכות הדיבור שלו.

יואב קיש: נקודה.

יואב קיש: לא יהיו פה התפרצויות.

יואב קיש: עכשיו אלעזר בזכות הדיבור שלו, אז כמובן שלגיטימי.

יואב קיש: אני מתנצל, קודם לא הבנתי את השאלה שלך.

יואב קיש: התשובה שאני הבנתי מרן עכשיו, שאם התאגיד מתחיל לפעול ב-30, למעשה כל שינוי יהיה הרבה יותר מורכב ובעייתי, וזו הסיבה שהממשלה רוצה לפעול לפני תחילת התאגיד.

יואב קיש: הדובר הבא, מרב.

יואב קיש: בבקשה.

אלעזר שטרן: לא דיברתי.

יואב קיש: אז אתן לך עוד שתי דקות.

איתן ברושי: הוא בא מרחוק, הוא לא ישן בבית.

איתן ברושי: תן לו עוד שתי דקות.

יואב קיש: אבל הוא עשה מצווה, הוא היה בבית עם אבא.

יואב קיש: בבקשה.

איתן ברושי: אני מכיר את הבית.

אלעזר שטרן: אני מודה שאני לא רוצה להציק לך, אבל אני בטוח שגם אתה לא הבנת את ההסבר.

אלעזר שטרן: על פניו אין חוק בכנסת שאי-אפשר להגיד עליו או אין החלטת ממשלה, שאם נחיל אותה לא נוכל לבצע שינוי.

אלעזר שטרן: זה מה שהסביר רן.

אלעזר שטרן: אתם מכירים חוק כזה, שפעם הכנסת העבירה וקבעה מועד ואמרה בואו נדחה אותו לאור ההסבר המלומד הזה שקיבלנו פה, שאם החוק יופעל כמו שתוכנן אז לא נוכל לשנות אותו?

אלעזר שטרן: אני באמת לא מצליח להבין את ההסבר הזה.

<רן שטרית: לא אמרתי שאי-אפשר לשנות אותו, אמרתי שהדרך תהיה הרבה יותר מסובכת.

אלעזר שטרן: אבל זה נכון על כל חוק שנקבע לו תאריך.

<רן שטרית: הדרך שהממשלה בחרה בה היא לדחות ב-15 יום, שזה בסך הכול שבועיים, על מנת להתחיל את התהליך.

אלעזר שטרן: אדוני נציג הממשלה - - -

יואב קיש: רן, אל תענה לו יותר.

יואב קיש: בוועדה לא יהיה פיליבסטר.

אלעזר שטרן: בשום מקום לא פיליבסטר.

יואב קיש: במליאה אתם יכולים.

אלעזר שטרן: חזרת והסברת את אותו דבר, אפילו באותן מילים לצערי הרב.

אלעזר שטרן: אתה בחור אינטליגנט, אני שואל אותך עוד פעם.

יואב קיש: לא, לא.

אלעזר שטרן: יש לי שלוש דקות.

אלעזר שטרן: אל תענה לי, אם היושב-ראש לא ייתן לך לענות.

אלעזר שטרן: אתה עובד אצלו.

יואב קיש: אל תענה.

יואב קיש: ענית כבר.

אלעזר שטרן: אנחנו אחרי פסח.

אלעזר שטרן: מה נשתנה החוק הזה מכל החוקים, שבחוק הזה הממשלה אומרת: צריך 15 יום דחייה כדי שאולי יבוא לנו לעשות שינוי?

אלעזר שטרן: הדברים האלה לא נכונים על כל חוק אחר, שמהרגע שהכנסת הזאת תחוקק ותקבע תאריכים, תבוא הממשלה ותגיד: תנו לנו עוד 15 יום, כי אולי נרצה לעשות שינויים.

אלעזר שטרן: מה קרה?

אלעזר שטרן: למה אני כחבר כנסת וחבר בוועדת הכנסת צריך לקחת הסבר כזה, שהוא הסבר על פניו גנרי, שהוא יכול לחול על כל החוקים ללא התוכן שלהם, ולהגיד שמעכשיו כל חוק שנעשה, אחרי שנקבע תאריך ניתן עוד 15 יום, כי אולי ראש הממשלה או שר התקשורת יגיד: אולי נרצה לעשות שינויים, אז בואו תדחו את זה.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: הדובר הבא, מרב.

מרב מיכאלי: תודה, אדוני.

מרב מיכאלי: רן, זאת לא אשמתך כמובן שאתה צריך לייצג פה את הדבר הזה, אבל התשובה שכך זה יעבוד בצורה מסודרת היא ממש לעג לרש.

מרב מיכאלי: אין שום דבר בקשר לחוק הזה, אין שום דבר בקשר לתאגיד הזה, אין שום דבר בקשר לשידור הציבורי שעבד בצורה מסודרת.

מרב מיכאלי: הממשלה הזאת באופן כללי לא מחוקקת בצורה מסודרת.

מרב מיכאלי: אגב, מה שאתה אמרת, אלעזר, ההפך הוא הנכון בממשלה הזאת.

מרב מיכאלי: מחוקקים בחיפזון, בהיסטריה, בטירוף.

מרב מיכאלי: כל הזמן קיצור, כל הזמן פטור, כל הזמן אומרים: מקסימום נשנה אחר כך, עכשיו דחוף לנו להעביר את הרפורמה הזאת, עכשיו להקים את הדבר הזה, מקסימום נשנה.

מרב מיכאלי: הרי אנחנו מתמודדות עם זה בוועדות ובמליאה.

מרב מיכאלי: אבל פתאום כשמדובר כאן אומרים: לא, אי-אפשר, צריך להיות מסודר.

מרב מיכאלי: אין דבר שנעשה בצורה פחות מסודרת מהמחיקה, מהרמיסה, מהדריסה, מהפירוק, מההריסה של השידור הציבורי בישראל.

מרב מיכאלי: החל מהחקיקה המקורית שסגרה באופן חד-צדדי, אחרי שהיה למדינה הסכם חתום עם עובדות ועובדים ברשות השידור, ובאופן חד-צדדי ביטלה את ההסכם הזה וסגרה רשות ממלכתית בהינף יד.

מרב מיכאלי: רשות שהיא מאבני היסוד של המדינה הזאת.

מרב מיכאלי: דרך זה שכבר דחו את מועד עליית התאגיד, דרך זה שכבר שינו את המבנה שלו, ועכשיו שוב באים לעשות טלאי על טלאי ומשנים את הדעה הלוך וחזור.

מרב מיכאלי: מסודר זה לא.

מרב מיכאלי: אני חייבת להצדיק את אדוני חבר הכנסת אלעזר שטרן.

מרב מיכאלי: השבועיים האלה הם לא מה שיעשה את ההבדל.

מרב מיכאלי: רוצה הממשלה לשנות את החקיקה של התאגיד, אדרבה, תתכבד ותשנה את החקיקה של התאגיד.

מרב מיכאלי: ייקח שבועיים, ייקח חודש, ייקח שנה, ייקח כמה זמן שייקח.

מרב מיכאלי: וכמו שאמרתי, הממשלה הזאת יודעת לחוקק חקיקת בזק ברוך השם.

מרב מיכאלי: אגב, כמו שעכשיו, באמת ההזיה שאנחנו מתכנסות בין יום השואה ליום הזיכרון בשביל להזיז בשבועיים את מועד עלייתו של התאגיד במקרה הטוב היא מעוררת אי נוחות קשה מאוד.

מרב מיכאלי: יש פה זילות של הממשלה ושל הכנסת בחוק עצמו.

מרב מיכאלי: אני מסתכלת על עצמי כעל אזרחית, היחס לחוק – משנים כל כך בקלות, כל כך באגביות.

מרב מיכאלי: כל הזמן מזנבים, משנים את החוק.

מרב מיכאלי: איך אני כאזרחית צריכה להתייחס לחוק, אם הממשלה והכנסת מתייחסת לחוק בצורה כל כך זולה?

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: איתן ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, עוד מעט נדליק משואות לתפארת מדינת ישראל, ואתמול השתתפתי בעצרת בלוחמי הגטאות ושלשלום בתל-יצחק, והמעבר הזה בין השואה והתקומה, והופיע הנשיא לשעבר הגרמני והנשיא של היום חברנו ריבלין – אתה רואה את הסתירה הזאת, ואתה לא מבין את הממשלה.

איתן ברושי: ממשלה שכמעט התפרקה, ועוד לא גמרה לאחות את הקרעים על חוק לא מובן, לא צריך אותו, לא מועיל ולא צודק, היא עכשיו מנסה כאן, בשולחן הזה, באחריותך – אולי לא בחרת בזה, חברי קיש – להביא הצעה לא מובנת בעיתוי תמוה, על דבר שהוא לא גורלי למדינת ישראל.

איתן ברושי: במקום לאחד, כל הזמן מדברים על אחדות, מביאים את הדברים הכי מפצלים בעיתוי הכי לא נכון.

איתן ברושי: באמת, צריך להיות כל כך שלומיאלים בשביל להביא את הדיון הזה עכשיו לכאן, בסעיף לא חשוב, בעיתוי אומלל.

איתן ברושי: על מה?

איתן ברושי: באתי לכאן אפילו בבוקר בזמן, כי אני חושב שכאשר קוראים לנו אנחנו צריכים להתייצב.

איתן ברושי: זה מקום העבודה שלנו.

איתן ברושי: אנחנו לא מומחים בשליחויות בכל העולם.

איתן ברושי: פה התרגלו בכנסת, שמי שבחו"ל הוא מקוזז, היתר מגיעים.

איתן ברושי: אז אנחנו מגיעים.

איתן ברושי: אנחנו אסירי ציון, אנחנו מגיעים.

שולי מועלם-רפאלי: בוא לא נהפוך לזילות את המושג "אסירי ציון".

איתן ברושי: מי שהופך לזילות זה הכנסת.

שולי מועלם-רפאלי: רק על המושג "אסירי ציון".

איתן ברושי: ממתי את מקור הסמכות המוסרית פה?

שולי מועלם-רפאלי: חס וחלילה.

איתן ברושי: אז תירגעי.

איתן ברושי: שמענו אותך.

יואב קיש: זכות הדיבור של איתן ברושי.

יואב קיש: איתן, אל תעיר לה הערות, אני מעיר לה.

איתן ברושי: אנחנו נתנגד לחוק הזה.

רוברט אילטוב: גם טיבי הוא אסיר ציון.

איתן ברושי: השאלה היא לא מה נצביע היום.

איתן ברושי: מי שמתנגד לחוק, יתנגד לכל השלבים בדרך אל החוק, משום שהוא לא ראוי ולא מוצדק, ולא בעיתוי הזה, ולא מוצדק המהלך הזה.

איתן ברושי: דבר שני, יש גבול לשימוש בפטור.

איתן ברושי: יש פה יועצות משפטיות, איפה הגבול של השימוש בפטור?

יואב קיש: אין גבול.

יואב קיש: יש לוועדה שיקול דעת.

איתן ברושי: בדיוק זאת הנקודה, איפה שיקול הדעת.

איתן ברושי: יש פה המון חוסר שיקול דעת.

איתן ברושי: אם היה שיקול דעת, לא הייתה מתכנסת הישיבה היום.

איתן ברושי: חוסר שיקול הדעת הוא מה שמאפיין את הטיפול בכמה נושאים, בוודאי בנושא הזה, ויעידו על כך המחלוקות.

איתן ברושי: ראיתי עכשיו בדיווח, שאם לא תהיה רשת "מורשת" בחוק, אז גם חלקים נוספים בקואליציה יצביעו נגד החוק.

איתן ברושי: לכן זה לא מבושל, זה לא מתואם, זה לא בזמן, זה לא במקום, זה לא צודק.

איתן ברושי: בכל מקרה אני רוצה לומר שני דברים, אדוני היושב-ראש, שכדאי להגיד אותם בכל מקרה.

איתן ברושי: אחד, הטילו עליך פה שליחות.

איתן ברושי: מזמן לעוזר לא הייתה שליחות כזאת.

<רן שטרית: עוזר?

איתן ברושי: גם אני הייתי עוזר.

איתן ברושי: אני רוצה לומר שני דברים.

איתן ברושי: האחד, השידור חייב להיות בירושלים.

איתן ברושי: אין מנדט להוציא שידור מחוץ לירושלים.

<רן שטרית: אין כוונה כזאת, אדוני.

איתן ברושי: בינתיים שכרתם מבנים במודיעין.

<רן שטרית: זה התאגיד.

איתן ברושי: דבר שני, אין פגיעה בעובדים.

איתן ברושי: לא יכול להיות שהממשלה משתגעת, ואת המחיר ישלמו העובדים.

יואב קיש: כחלון וניסנקורן חיזקו את העובדים.

יואב קיש: תודה.

איתן ברושי: בוא נראה את זה כשזה יהיה גמור.

יואב קיש: רועי פולקמן לא נמצא.

יואב קיש: שולי, את רוצה לדבר?

שולי מועלם-רפאלי: לא.

יואב קיש: אחמד טיבי, אתה רוצה לדבר?

אחמד טיבי: עכשיו אני יודע מה הנושא.

יואב קיש: בבקשה.

יואב קיש: שלוש דקות לרשותך.

אחמד טיבי: תודה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: לדעתי בדיון חשוב כזה צריך להזמין מומחים.

יואב קיש: לוועדת כנסת?

אחמד טיבי: כן.

אחמד טיבי: צריך להביא את השר ארדן, למשל.

איתן ברושי: הוא מומחה לאום חיראן או לזה?

אחמד טיבי: לדיון.

אחמד טיבי: הוא הרי ביטל, יש לו השקפת עולם, יש לו דעה.

אחמד טיבי: בטח הייתה עבודת מטה למה בוטלה רשות השידור והקמת התאגיד, והוא גם גורם בממשלה.

אחמד טיבי: לכן לדעתי חשוב לשמוע את דעתו.

אחמד טיבי: אבל אין ספק שאנחנו רואים קרב פוליטי על גבם של העובדים, גם של רשות השידור וגם של התאגיד, ויוצרים מעין אנדרוגינוס עכשיו, מן רשות-תאגיד, או תאגיד-רשות, עם גוף חדשותי, עם מחלקת חדשות, בלי מחלקת חדשות.

אחמד טיבי: בסופו של דבר עובדים ייפגעו, חבר הכנסת ברושי.

אחמד טיבי: למרות הדאגה הכנה של ראש הממשלה, בדרך כלל ערב חג, לגורלם של עובדים.

אחמד טיבי: משום מה אני בטוח שאף אחד בחדר הזה, לרבות לא חברי קואליציה, לא מאמין לדאגה הזאת של ראש הממשלה.

יואב קיש: אל תדבר בשמנו, אחמד.

אחמד טיבי: אתה מאמין לראש הממשלה?

יואב קיש: אני מאמין לראש הממשלה.

יואב קיש: אל תדבר בשמנו.

אחמד טיבי: הוצאתי ממך הודעת תמיכה בראש הממשלה.

אחמד טיבי: זה חשוב.

יואב קיש: זה לא קשה.

אחמד טיבי: אבל אתם עושים מסחרה מעבודת הכנסת.

אחמד טיבי: אתם מזמנים אותנו בפגרה כדי לשנות תאריכים שבועיים פה.

אחמד טיבי: אם אתם רוצים לשנות את החוק, בוא נעבוד, נשנה את החוק באופן רציני, אתם תציעו, אנחנו אולי נתנגד, ויהיה דיון רציני בצורה פרלמנטרית, ולא מה שאתם עושים עכשיו.

יואב קיש: זה יקרה.

יואב קיש: בשביל זה השבועיים האלה.

אחמד טיבי: השבועיים האלה – זאת לא המטרה שלהם.

אחמד טיבי: זה סיכום בין ראש הממשלה לבין כחלון.

יואב קיש: נורית קורן, רוצה לדבר?

נורית קורן: אני חושבת שחשוב מאוד היום לאשר את הבקשה של משרד התקשורת כדי שנוכל לתת זמן, כדי לא לעשות אחר כך טלאים בחוק.

נורית קורן: זה חשוב ביותר.

נורית קורן: אנחנו צריכים פה לראות שהדבר הזה יבוא על מקומו.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: יואב בן צור.

יואב בן צור: אני חושב שהגיוני מאוד שהממשלה עכשיו תקיים דיון לפני כן, מאשר תתחיל פעילות התאגיד ואז ירצו לעשות איזשהם שינויים.

אלעזר שטרן: תדבר על תזריע-מצורע, זה יהיה לך יותר קל.

יואב בן צור: אני לא הפרעתי לך.

יואב בן צור: תן לי.

יואב בן צור: אני מדבר בנחת, ואני חושב שכולם צריכים לדבר בצורה הזאת.

יואב בן צור: אין סיבה להתלהם פה, ואין על מה להתלהם.

יואב בן צור: כולנו חרדים לגורלם של העובדים, ואנחנו חרדים לגורלה של רשת "מורשת", כי אנחנו חושבים שהיא צריכה להיות חלק מחטיבת החדשות של התאגיד, ואנחנו נעמוד על כך.

יואב בן צור: כן, רן, זה יהיה בסדר.

יואב בן צור: בכל מקרה, אנחנו לא דנים במהות של החוק.

יואב בן צור: הדיון על הצעת החוק הזאת הוא רק בעניין הדחייה.

יואב בן צור: הדיון במהות של החוק תהיה במועד מאוחר יותר, כך אני מבין.

יואב קיש: רק דחייה.

יואב קיש: וזה בשביל לאפשר שבועיים ראשונים למליאה לדון בנושא באופן מעמיק, כפי שטיבי רצה.

יואב בן צור: ואז באמת יהיו דיונים מעמיקים, חברי חבר הכנסת אחמד טיבי, ואתה תעזור לנו, כי אתה גם מבין במורשת.

יואב בן צור: אתה מבין בדברים של מורשת ואתה יודע מה זה מורשת, ואין ספק שנקבל בקטע הזה את התמיכה שלך.

יואב קיש: תודה רבה, חבר הכנסת יואב בן צור.

אחמד טיבי: קיבלתם הרבה, יותר מאשר פעם אחת, תמיכה שלנו בעניינים הקשורים בכם, אבל לא החזרתם.

יואב קיש: אחרון הדוברים, חבר הכנסת אברהם נגוסה.

אברהם נגוסה: כמו שנאמר, אנחנו התבקשנו לעניין של הליך, לדחות.

אברהם נגוסה: לכן אני חושב שהטענה של האופוזיציה היא טענה לא נכונה, כי מה שאנחנו עושים זה תהליך נכון פרלמנטרית.

אברהם נגוסה: ואם הקואליציה הסכימה והאמינה בתהליך כזה, אז תפקידנו לעשות את הדחייה.

אברהם נגוסה: והאופוזיציה, אם היא רוצה, תפקידה להתנגד.

אברהם נגוסה: לכן כל טענה שלכם היא בכיינות.

אלעזר שטרן: אני מבין שבהנחה שאתם מתחשבים ואתם לא מבזים את הכנסת, שה-15 זו בקשה אחרונה.

יואב קיש: אין לו סמכות לענות.

אלעזר שטרן: אז אשאל אותך, יואב.

אלעזר שטרן: בהנחה שאתה מכבד אותנו, במיוחד שהקפצת אותנו ב-09:00 בבוקר, את מי שבא בזמן - -

יואב בן צור: הוא גרם לך לקיים מצוות כיבוד אב.

אלעזר שטרן: - - אני שואל האם ה-15 לחודש זה מועד אחרון, או אנחנו צפויים לבוא לפה ביום הזיכרון לעוד 15 יום.

אלעזר שטרן: בגלל שבאמת אין כנסת לממשלה הזאת, יש רק ממשלה.

יואב קיש: אני אענה לך, אלעזר.

יואב קיש: אחרי שאתמול קמתי ב-05:50 בשביל יום מילואים, אז לקום היום ב-07:00 זה היה צ'ופר רציני.

אלעזר שטרן: הדרכת אתמול?

יואב קיש: כן.

יואב קיש: היה מעניין.

יואב קיש: אני רואה לנכון לציין את זה שחברי הכנסת מגיעים ובנוכחות יפה ובתקופה של פגרה.

יואב קיש: וכמובן שהיום זה גם יום מליאה, לכן אני חושב שזה חשוב עוד יותר.

יואב קיש: לגבי השאלה שלך, אני לא מוסמך להתחייב לזה.

יואב קיש: ברור שכל אחד מאתנו רוצה שזה יסתיים, אבל לאופוזיציה יש כלים שלה.

יואב קיש: יש לה פיליבסטר, יש לה כל מיני דברים.

יואב קיש: יכול להיות שאם אתם תהיו ענייניים ולא תלכו לפיליבסטר, אז הכול יסתיים בצורה מכובדת.

שולי מועלם-רפאלי: אני בכל זאת רוצה להגיד משהו.

שולי מועלם-רפאלי: אני אומרת את זה גם לחברים שלי בקואליציה וגם לחברים שלי באופוזיציה.

שולי מועלם-רפאלי: הדיון פה הוא לא רק דיון טכני, נאריך את זה ב-15 יום.

שולי מועלם-רפאלי: הולכים לעשות שינוי.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא שעכשיו באנו וביקשנו הארכה ב-15 יום כי במקרה מישהו לא הספיק משהו.

שולי מועלם-רפאלי: יש פה דרך שאנחנו רוצים ללכת אותה.

מרב מיכאלי: שאתם משנים אותה כל 10 דקות, חד-משמעית.

איילת נחמיאס ורבין: שולי, אתם לא שותפים באמת.

שולי מועלם-רפאלי: את לא היית פה, בגלל זה.

איילת נחמיאס ורבין: כי הייתה תאונה בדרך.

שולי מועלם-רפאלי: נורא.

שולי מועלם-רפאלי: מה שאני מנסה להגיד הוא, שבואו משני הצדדים לא נתעטף פה בשאלה למה קראו לנו בפגרה מצד אחד, ולא מצד שני להגיד שזה רק טכני.

שולי מועלם-רפאלי: יש פה תהליך, לכל אחד מאתנו יש עמדה.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו חשבנו, ועדיין חושבים, וזה מוסכם פה על כולם, שיש חשיבות אדירה לשידור ציבורי, יש חשיבות אדירה לא לפגוע בעובדים, יש חשיבות אדירה שהייתה לעשות רפורמות בשידור הציבורי.

שולי מועלם-רפאלי: אני רק מזכירה לחברתי חברת הכנסת מרב מיכאלי שאמרה קודם שרשות השידור היא יסוד מוסד במערכת השידור של מדינת ישראל, אבל לדעת כולי עלמא נזקק שם שינוי משמעותי.

מרב מיכאלי: נכון, והייתה רפורמה חתומה והיה צריך לקיים אותה ולא לסגור אותה באופן חד-צדדי.

שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת שכל השיח יתנהל מתוך אותו כבוד, בעיקר הרצון לשידור ציבורי אמיתי.

איילת נחמיאס ורבין: אבל צריך להגיד את האמת, שהממשלה היא זו שמשכה את השטיח, הביאה את חוק התאגיד וזרקה את כולם לפח.

<יאיר טרצ'יצקי: אני יו"ר ארגון העיתונאים, אני מייצג את העיתונאים של התאגיד.

<יאיר טרצ'יצקי: נציג משרד התקשורת אמר שהסיפור בלתי הפיך ואסור למעשה לתת לתאגיד לעלות ביום ראשון הקרוב.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: בלתי הפיך יש רק דבר אחד.

<רן שטרית: לא אמרתי את זה.

<יאיר טרצ'יצקי: לפי תזכיר החוק הרחב, וכאילו המהותי, אומרים שלמעשה תאגיד החדשות יפעל באותה מתכונת של חטיבת החדשות בתאגיד, רק במבנה תאגידי אחר.

<יאיר טרצ'יצקי: אם כך, אז למה זה כזה בלתי הפיך לתת לחטיבת החדשות?

יואב קיש: לא, אתה עכשיו עוצר ומקשיב.

יואב קיש: אני לא נכנס לדיון הענייני בחוק, נקודה.

<יאיר טרצ'יצקי: אני גם לא נכנס לדיון הענייני.

<יאיר טרצ'יצקי: רק תן לי לסיים את המשפט.

יואב קיש: לא, אני מוציא אותך.

יואב קיש: אם אתה מוציא עוד מילה מהפה, אני מוציא אותך.

יואב קיש: נתתי לך לדבר.

יואב קיש: זה נושא של ועדת כנסת.

יואב קיש: אתה אולי לא מכיר פה את הדקויות.

יואב קיש: אני לא מנהל פה דיון אחד על מהות החוק כרגע, ולכן זה לא רלוונטי.

<יאיר טרצ'יצקי: תן לי לסיים את המשפט.

<יאיר טרצ'יצקי: זה קשור לחברי הכנסת.

יואב קיש: חברים, אנחנו עוברים להצבעה.

יואב קיש: מי שבעד בקשת הממשלה לפטור מחובת הנחה על שולחן הכנסת לכל הקריאות, להצעת חוק השידור הציבורי (תיקון מס' 7), שירים את ידו.

יואב קיש: בעד בקשת הממשלה – 9

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: בעד 9, נגד 5, אין נמנעים.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת רביזיה.

יואב קיש: ביקשה רביזיה.

יואב קיש: רביזיה תהיה ב-10:15.

יואב קיש: אנחנו ממשיכים לנושא הבא שעל סדר-היום, תיקון החלטת ועדות הכנסת בפגרת הפסח.

יואב קיש: אנחנו רוצים להוסיף תיקון להחלטה שלנו מה-20 במרס 2017 בעניין פעילות ועדות הכנסת בתקופת הפגרות.

יואב קיש: אנחנו רוצים להוסיף לשינוי: על אף האמור בהחלטה המקורית, התכנסה מליאת הכנסת בתקופת הפגרה לדיון בהצעת חוק או בכל נושא שהוא, רשאיות ועדות הכנסת הנוגעות בדבר להתכנס באותו יום לצורך דיונים בקשר לאותה הצעת חוק.

יואב קיש: ולא יחולו לעניין ישיבות אלה הגבלות האמורות בהחלטה המקורית לעניין מסירת ההזמנה מראש למספר הישיבות במשכן.

איתן ברושי: אני מבין שאנחנו בהתראה על משטר חירום.

יואב קיש: לא.

איתן ברושי: מה לא?

איתן ברושי: הולך להיות משטר חירום, בואו נקבע כללים לחירום.

איתן ברושי: אחרי טורקיה.

יואב קיש: אתה יודע שאני מעריך את דעתך ואני אשמח לשמוע אותה אחרי שתיתן לי להסביר.

איתן ברושי: אתם השתגעתם לגמרי.

איתן ברושי: אתה אדם רציני, הטילו עליך שליחות.

יואב קיש: אני רציני, ומי שביקש את השינוי הזה הוא אני.

יואב קיש: אסביר לך למה.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מבינה איך זה קורה בלי ביטן.

איילת נחמיאס ורבין: אני דורשת לאלתר שיוחזר ביטן.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מבינה איך כל השינויים האלה מתקבלים בלי ביטן.

יואב קיש: כל כך חסר לך?

יואב קיש: נביא את ביטן.

יואב קיש: נא להביא את ביטן.

איתן ברושי: הוא בשליחות עלומה.

יואב קיש: כל הדואגים, ביטן נחת אתמול.

<רן שטרית: The Bitan Has Landed.

יואב קיש: אנחנו קבענו שכל ועדות הכנסת, מלבד כספים וועדת הכנסת, יש להן מגבלות של ארבע ישיבות והודעה מראש של ארבעה-חמישה ימים על ישיבה, ועוד כל מיני מגבלות.

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו אנחנו אומרים: זה לא נוח לממשלה, אז נשנה.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: תקשיבי עד הסוף.

יואב קיש: במידה שהחליטו על כינוס מליאה מיוחד, מחר זה יכול להיות בנושא הצפון, ואז המליאה מתכנסת.

יואב קיש: הרעיון הוא שבהקשר לאותו נושא, כשהמליאה ממילא מתכנסת, החוקים שחלים על חובת הודעה מראש וכל הדברים האלה למעשה יבוטלו.

יואב קיש: זאת אומרת, לצורך העניין נניח שיש משבר חמור בתעופה, יש בקשה של חברי כנסת, יש כינוס מיוחד של המליאה, ועדת הכלכלה באותו יום, בנושא שאליו המליאה מתכנסת, תוכל לערוך דיון ללא צורך בהתראה מראש של אותם ארבעה ימים.

יואב קיש: זה הגיוני, זה פשוט.

יואב קיש: למקרה הנוכחי הוא גם הגיוני.

יואב קיש: לכן אני אומר, שברגע שיש כינוס מליאה, וזה הכול בשתי הסתייגויות של כינוס מליאה ובהקשר לנושא, זאת אומרת לא תוכל ועדת הכלכלה לדון על העגבניות אם המליאה כונסה על נושא התעופה.

יואב קיש: אבל כן תוכל לדון על נושא התעופה אם המליאה כונסה על נושא התעופה.

איתן ברושי: אבל יש הבדל בין זימון דיון שהוא באמת כתוצאה מאירוע חירום, לבין ניצול של הטכניקה הזאת על-ידי הממשלה לצרכים שהם לא מוצדקים, כמו במקרה הזה.

איתן ברושי: לכן אתם הופכים פה את העניין לדבר לא נכון.

איתן ברושי: אם היית אומר: אנחנו במדינת ישראל, כאן הכול יכול לקרות כל יום, אנחנו מדינה שחיה על חולות נודדים, אתה קם בבוקר ואתה לא יודע איפה אתה בערב, בטח בממשלה לא יציבה.

איתן ברושי: אבל להפוך את זה לכלי, כשמראש מכריזים על פגרה ונותנים לכולם את החופש להסתובב בכל העולם, ואחר כך מזמנים ישיבות פתע שמראש חלק גדול מהכנסת איננו, זה לא דבר נכון.

איתן ברושי: אז צריך לקבוע קריטריונים.

יואב קיש: אתה אמרת בבוקר: זומנה המליאה, זה יום עבודה לכל דבר.

יואב קיש: אנחנו באנו לעבוד.

איתן ברושי: אמרת שמשבר בתעופה אי-אפשר לצפות.

איתן ברושי: אבל אם יש פגרה, אז לא מזמנים את הכנסת על מטרות, אלא אם הן חריגות.

יואב קיש: נכון.

איתן ברושי: ואז צריך להגדיר מהו הדבר החריג.

יואב קיש: מי שמגדיר זה יושב-ראש הכנסת.

יואב קיש: אני לא מגדיר לו.

איתן ברושי: אני סומך עליו.

איתן ברושי: אני בכל זאת חושב שיש כאן בעיה.

יואב קיש: השאלה אם יום מליאה זה לא יום עבודה לכל דבר.

איתן ברושי: התשובה היא כן.

איתן ברושי: אבל אתה נותן התראה קצרה כשחצי כנסת לא בארץ.

יואב קיש: אני נותן התראה לקיום המליאה.

יואב קיש: המליאה מקבלת את ההתראה הנדרשת והמליאה מזומנת.

יואב קיש: חברי הכנסת באותו יום צריכים לדעת שזה יום עבודה, ואם ועדה שהנושא נוגע לעניינה היא רלוונטית, נא תפעל אם היא רוצה לפעול בנושא.

יואב קיש: אני לא רוצה למנוע ממנה את זה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להוסיף על מה שאמרת.

ישראל אייכלר: ועדה שכבר קבעה דיון והכנסת החליטה להתכנס, כמו שקורה מחר, צריך לאפשר לוועדה להתכנס בזמן מליאת הכנסת, כי היא נקבעה מראש, לפני שזומנה הכנסת.

ישראל אייכלר: יש לי מחר מקרה כזה בוועדה שלי.

ישראל אייכלר: הזמנתי למחר הרבה אנשים להיערכות לל"ג בעומר במירון, ונצטרך לגלוש לדיוני מליאת הכנסת וצריך לאפשר לי.

יואב קיש: זאת סמכות היושב-ראש לדעתי.

ישראל אייכלר: בסדר, אבל שזה יהיה חלק מההחלטה.

<ירדנה מלר-הורוביץ: זה לא חלק מההחלטה, כי ההחלטה שלו מדברת על נושא שקשור למליאה.

ישראל אייכלר: לכן אני רוצה לומר, גם נושא שלא קשור, אם הוא נקבע מראש.

<ירדנה מלר-הורוביץ: צריך לפנות ליושב-ראש.

יואב קיש: פה אין סמכות.

יואב קיש: פה לצורך העניין זה משהו חדש שלא הוגדר.

יואב קיש: במקרה שלך יש ליושב-ראש סמכות.

יואב קיש: אלעזר, בבקשה.

אלעזר שטרן: אגיד לך למה אני מתנגד לזה.

אלעזר שטרן: יש מושג של לוחות זמנים של הכנסת.

אלעזר שטרן: יש עובדי כנסת, יש חברי כנסת, ל"ג בעומר של אייכלר.

אלעזר שטרן: ראינו מה קרה פה בגלל יום אחד חופש מול הורים.

אלעזר שטרן: אני חושב שאנשים עושים תוכניות.

אלעזר שטרן: אני חושב שוועדות הכנסת הן לא סתם ועדות של בוא נאסוף חברי קואליציה.

יואב קיש: יום מליאה הוא יום עבודה או לא?

אלעזר שטרן: אתה מדבר אתי על יום מליאה שהוא של הקפצה.

יואב קיש: מודיעים מראש, בצורה מתוכננת, וכולם צריכים להיות פה.

אלעזר שטרן: יכול להיות שכולם צריכים להיות, אבל זה בדיוק מה שאני אומר.

אלעזר שטרן: אני חושב שצריכים לשים חסמים לפני הממשלה או לפני כל מי שלא רוצה, שיעשו את העבודה לפני שיוצאים לפגרה.

אלעזר שטרן: דרך אגב, גם הדוגמה של החוק היום, עם כל הקפריזות של ראש הממשלה, הוא יכול היה לעשות אותם בזמנים שהכנסת עבדה, עם שר האוצר, עם שר התקשורת, עם כל מי שהוא רוצה.

אלעזר שטרן: מוכרח שכינוס פגרה לא יהיה כינוס רגיל, כי אחרת עובדי הכנסת תמיד יהיו באוויר שאולי נקפיץ אותם, וכך גם חברי הכנסת.

יואב קיש: זה המצב.

יואב קיש: תמיד יכול להיות כינוס פגרה וזה המצב, לא משנים פה משהו.

יואב קיש: השאלה היא איך אתה מתייחס לאותו היום שכבר הוחלט.

יואב קיש: הרי אני לא אומר פה שאנחנו קובעים מתי הפגרה תבוטל ויהיה יום מליאה.

יואב קיש: אני אומר שהוחלט על יום מליאה, זו הנקודה.

יואב קיש: אני רק אומר שוועדות כנסת שרוצות לדון באותו נושא שיבוא למליאה, לא יצטרכו לתת על כך התראה של ארבעה ימים מראש.

אלעזר שטרן: למה?

יואב קיש: למה שייתנו?

יואב קיש: יש יום מליאה בנושא, הוועדה רוצה לדון בנושא, זו זכותה.

אלעזר שטרן: אגיד לך למה כן צריך.

אלעזר שטרן: קח את ועדת הכלכלה או את ועדת החוץ והביטחון שיש שם דיון, שעצם זה שאנשים חברים בוועדות האלה, יש להם סוג של מקצוענות נרכשת.

יואב קיש: בכל ועדה.

אלעזר שטרן: בדיוק, זה מה שאני אומר.

אלעזר שטרן: ועכשיו אתה אומר: אוקיי, יש דיון מליאה, הם לא באים בגלל שהיו להם תוכניות מראש, מישהו התקזז אתם.

אלעזר שטרן: אבל אם הם יודעים שיש גם דיונים מקצועיים בוועדות, יגידו: אוקיי, זה משהו אחר.

יואב קיש: אני חושב שהם צריכים לדעת שזה יום עבודה לכל דבר.

יואב קיש: מרב, בבקשה.

מרב מיכאלי: תודה, אדוני.

מרב מיכאלי: מצד אחד חבר הכנסת אייכלר צודק בדיוק בהמשך למה שאמר אלעזר, שאנשים עושים תוכניות.

מרב מיכאלי: הכינוס של הכנסת בשבוע הבא יהיה בפעם השלישית בפגרה הזאת, וזה דבר שהוא רע לעבודת הכנסת, הוא רע לעבודה של חברות וחברי הכנסת שצריכה להיעשות מחוץ לכנסת, הוא רע לעובדות ועובדי הכנסת, באופן המאוד לא מסודר.

מרב מיכאלי: בהמשך לאמירה שזה ייעשה בצורה מסודרת, זה האופן המאוד לא מסודר שהממשלה והכנסת הזאת מתנהלות.

מרב מיכאלי: אבל אם כבר ככה בוחרת להתנהג הממשלה והקואליציה, אז מר אייכלר, אין מה לעשות, אני מאוד מצטערת, זה חלק מהמחיר שאתם משלמים על זה.

מרב מיכאלי: לא יכול להיות שיהיה אישור לנהל את הוועדה בזמן מליאה שהתכנסה במיוחד כי כל כך חשוב.

מרב מיכאלי: אני חושבת שהכינוס של המליאה מחר הוא לא ראוי, הוא לא צריך להיות, זה לא בסדר.

מרב מיכאלי: לא צריך להיות כינוס של הכנסת בשביל הזזת החקיקה הזאת מלכתחילה.

מרב מיכאלי: אבל בהינתן, אז לא יכול להיות שייתנו אישורים לקיים בזמן המליאה הכל כך חשובה.

יואב קיש: ברשות היושב-ראש.

איילת נחמיאס ורבין: את זה הייתי מקבלת.

איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת שהיושב-ראש לא אוהב שמתנהלים דיונים על מליאת הכנסת.

יואב קיש: לא אמרתי לעשות דיונים על מליאת הכנסת.

יואב קיש: אמרתי משפט מאוד פשוט, שיום המליאה זה יום עבודה, ולא צריך להודיע ארבעה ימים מראש על ועדה.

יואב קיש: זה הכול.

איילת נחמיאס ורבין: לא צריך להתייפייף, תגידו בסמכות היושב-ראש.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני רוצה להסביר על מה אנחנו מצביעים.

יואב קיש: השינוי אומר שבמידה שמתקיים יום מליאה בפגרה, יום מיוחד בפגרה, שהתכנס לפי כל הכללים והגדירו מראש, ועדות הכנסת הרלוונטיות לדון בנושא שעליו המליאה מתכנסת לא יצטרכו לתת את ההתראה מראש, מכיוון שמדובר לתפיסתנו ביום עבודה.

יואב קיש: זו הנקודה היחידה שאנחנו מעלים, ואנחנו אומרים שהישיבות האלה לא יתכנסו בהגבלות האמורות.

מרב מיכאלי: זאת אומרת שאתם לא רואים שום ערך - - -

יואב קיש: לא, אנחנו רואים ביום מליאה יום עבודה.

מרב מיכאלי: זה לא קשור ליום עבודה, זה קשור ליכולת להתכונן לדיון בוועדה, ללמוד את החומר, להזמין אנשים.

יואב קיש: אני עובר להצבעה.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: מי נמנע?

יואב קיש: בעד הצעת הוועדה – 8

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: ההצעה התקבלה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני נועל את הישיבה.

יואב קיש: אנחנו נפגשים פה ב-10:15 לרביזיה.