ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 328, 2017-01-03 11:00

יעקב מרגי: שלום לכולם.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: 3 בינואר 2017, ה' בטבת תשע"ז.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום – מחסור של 50 מיליון שקלים לתקצוב הפנימיות וקיצוץ נוסף של 40 מיליון שקלים מסל השירותים לחניכי הפנימיות בתקציב 2017-2018, של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, של חבר הכנסת דב חנין, של חברת הכנסת קארין אלהרר ושל חברת הכנסת נורית קורן.

יעקב מרגי: נמצאת איתנו חברת הכנסת אורלי לו אבקסיס.

יעקב מרגי: אני אחסוך את דברי הפתיחה שלי.

יעקב מרגי: אמנם אנחנו מכירים את הנושא, מנסים, אבל ניתן לך להציג את זה.

יעקב מרגי: לאחר מכן אני אתן לחבר הכנסת דב חנין.

יעקב מרגי: נפתח דיון וחברי הכנסת האחרים שירצו להצטרף, בשמחה.

יעקב מרגי: בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה אדוני יושב הראש.

אורלי לוי אבקסיס: תראה, הדיון הזה היה אמור להתקיים לפני האישור הסופי של התקציב, כי בסופו של דבר סגרנו את התקציב לשנתיים הקרובות והבעיה הזו מושרשת בתוך התקציב.

אורלי לוי אבקסיס: ולמה אני אומרת את זה?

אורלי לוי אבקסיס: תראה, זה לא סוד וכל מי שיושב פה בחדר יודע שהאופי של התלמידים, של אותם חניכים בכפרי הנוער, הוא שונה.

אורלי לוי אבקסיס: היום האופי הוא יותר של רווחה.

אורלי לוי אבקסיס: מה שמצריך בעצם תקציבים יותר גדולים.

אורלי לוי אבקסיס: תראה, בשנת 1975 קבעה ועדה בין משרדית תעריף, קוראים לזה סל לאור, שהוא בעצם מגבש בתוכו הן את ההוצאות השוטפות בשביל לקיים את מה שצריך בפנימיות הללו, ובמקביל את ההוצאה האינדיבידואלית פר ילד, מה שמגיע לאותו חניך.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא התעדכן.

אורלי לוי אבקסיס: הרכיבים למשל, אתה יודע, של רמת החיים אצלנו, הולכים ומשתנים, הולכים ועולים וזה לא מעודכן.

אורלי לוי אבקסיס: משנת 2008 יש בעצם קיצוץ דה פקטו באותם תקציבים, מה שאומר שהפנימיות צריכות לראות מאיפה הן מקצצות ועל הגב של מי ומי שמשלם את המחיר שוב פעם זה אותם ילדים, והפעם אנחנו מדברים על ילדים מוחלשים, ילדים בסיכון.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו חשבנו שמשרד החינוך הבין את זה ואני אגיד לך גם למה.

אורלי לוי אבקסיס: כי בשנה שעברה אני פניתי לשר נפתלי בנט בשאילתה בדיוק על זה וביקשתי לקבל הסברים על תקצוץ החזקת חניכים בכפרי הנוער ובפנימיות ועל סל לאור ועל התעריף שנבנה בשנת 1975 וכולל הרכב כוח אדם ועלויות שלא שונו מאז, ושלא מתאימות להרכב החדש שנדרש בפועל בשנת 2008, כמו שאמרתי.

אורלי לוי אבקסיס: רכיבי הסל שאינם שכר לא מתעדכנים ושאלתי אותו מה קורה עם זה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מקריאה לכם את התשובה של השר מה-12 בינואר 2016.

אורלי לוי אבקסיס: שנה.

אורלי לוי אבקסיס: אז הוא באמת מפה לשם מצדיק שרכיבי השכר לא השתנו לחלוטין ואז הוא אומר: "עדכון הסל נעשה בכפוף לאישור ותקצוב אגף התקציבים באוצר.

אורלי לוי אבקסיס: עד עתה לא בוצע עדכון, למרות שבכל שנה פונה משרד החינוך אל משרד האוצר בנדון.

אורלי לוי אבקסיס: בכוונתי ליזום פנייה נוספת למשרד האוצר לקראת תקציב שנת 2017, בבקשה לעדכן את תעריף דמי החזקת סל לאור ולקבוע מנגנון עדכון אוטומטי שוטף, בהתאם לשינויים ברכיבי מדד המחירים לצרכן הרלבנטיים, שזה מדד מזון, כולל פירות, ירקות, חשמל, דלק ומים" – ככה הוא כותב, כן, "מדד החזקת דירה ומדד כללי".

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, לשאלה מספר 2 ששאלתי – האם הוא מעביר כספים כדי למנוע את החוסר הזה, כדי לגשר על הפערים התקציביים שנוצרים משנה לשנה, אז הוא אומר לא, למשרד החינוך אין מקורות תקציביים לממן את הפער.

אורלי לוי אבקסיס: עם זאת חשוב לציין כי המשרד תקצב בשנתיים האחרונות סך של 70 מיליון עבור שיפוץ כפרי הנוער, שזה לא קשור להחזקה, זה שיפוץ.

אורלי לוי אבקסיס: "הנושא יעלה במסגרת פנייתי אל משרד האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: אני אדרוש את זה בתקצוב 2017".

אורלי לוי אבקסיס: מה אנחנו רואים בתקצוב 2017?

אורלי לוי אבקסיס: כלום.

אורלי לוי אבקסיס: ההחזקה לא רק שבפועל יש חוסר של 50 מיליון שהצטברו בגלל שלא עודכנו, אנחנו גילינו שבתקצוב האחרון גזרו עוד 40 מיליון שקלים מההחזקה של התלמידים עצמם שלומדים בפנימיות.

אורלי לוי אבקסיס: מהאוכלוסייה הכי חלשה.

אורלי לוי אבקסיס: מההחזקה של התלמידים.

אורלי לוי אבקסיס: זו הדרישה של משרד החינוך?

אורלי לוי אבקסיס: כאילו, הנייר סופג הכל?

אורלי לוי אבקסיס: זו הזירה לתקן את העיוות הזה?

אורלי לוי אבקסיס: לא יתכן, הילדים האלה הם בחסות המדינה, יש לנו אחריות עליהם.

יעקב מרגי: אני חושש שגם סל לאור כבר לא רלבנטי ולא מעודכן.

אורלי לוי אבקסיס: צריך לקבוע תקציב, בוודאי.

אורלי לוי אבקסיס: וגם איזה שהוא מנגנון של עדכון שוטף, ברור.

אורלי לוי אבקסיס: תודה אדוני.

יעקב מרגי: עדכון אוטומטי.

יעקב מרגי: אוקיי, חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה לך אדוני יושב הראש, תודה על קיום הדיון הזה.

דב חנין: אני רוצה לפתוח בהצטרפות לכל דברי חברתי, חברת הכנסת אורלי לו אבקסיס.

דב חנין: הסיפור הזה הוא לא פחות מאשר שערורייה.

דב חנין: אדוני יושב הראש, אתה בצדק אמרת, לא ברור בכלל אם סל לאור עדיין רלבנטי.

דב חנין: הוא בטח לא רלבנטי כאשר הוא לא מתעדכן.

דב חנין: מה אתם חושבים, שהמחירים בארץ קפאו במקום וכל העלויות נשארו באותה רמה?

דב חנין: כאשר הסל לא מתעדכן, התוצאה היא שהשירותים נפגעים.

דב חנין: אנחנו מדברים על שירותים לנוער בפנימיות, על חניכים בפנימיות.

יעקב מרגי: לבריאות.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: לילה ארוך מדי.

דב חנין: והחניכים האלה, אין מי שיגן עליהם, אם אנחנו לא נגן עליהם כאן בכנסת.

דב חנין: אם אנחנו לא נצא למלחמה הזאת, אף אחד לא ייתן להם מענה.

דב חנין: אני שמעתי בצער גדול את הציטוט של חברתי מהשאילתה שהיא הגישה בינואר 2016.

דב חנין: אני חייב לומר לכם, עמיתי חברי הכנסת, אולי דבר אחד לזכותו של שר החינוך שלנו, וזה שהוא מאד עקבי בתשובותיו.

דב חנין: כי גם אני שלחתי שאילתה לשר בנט בנובמבר 2015, ואז הוא עונה לי ככה – אני חייב להקריא כמה משפטים פשוט, כי הרוח הקרה שנושבת מהתשובות האלה, היא לא פחות מרגיזה מאשר התוכן שלהן.

דב חנין: אז לשאלה הראשונה – מדוע המרכיבים הבסיסיים הדרושים לטיפול בחניכי כפרי הנוער והפנימיות דוגמת מזון, דלק, חשמל ומים, אינם צמודים למדד, הוא עונה לי: בהחלטת הממשלה משנת 2002, הקפאה נומינאלית לתשלומים שאינם שכר.

דב חנין: בהתאם להחלטה הזו הוקפאו רכיבי ההוצאות שאינם שכר בסל לאור עד לשנת 2008.

דב חנין: בשנת 2008 היה עדכון מסוים, אבל מאז לא התבצע שום עדכון נוסף.

דב חנין: זהו.

דב חנין: זו תשובה ראשונה.

דב חנין: אז אני שואל שאלה שנייה: האם משרדך מעביר אל הכפרים ואל הפנימיות תקציבים כדי לגשר על הפערים שנוצרו עקב אי עדכון הסל?

דב חנין: לי הוא עונה תשובה אפילו יותר קצרה מאשר לחברת הכנסת לוי אבקסיס: משרד החינוך אינו מעביר תקציבים לגשר על הפערים שנוצרו, נקודה.

דב חנין: שאלה שלישית, האם יש למשרדך תכנית להתמודדות עם העובדה שהסל לא מעודכן זמן כה רב?

דב חנין: עונה לי השר: משרד החינוך פנה מספר פעמים למשרד האוצר ודרש ביצוע עדכון הסל.

דב חנין: נכון להיום לא אושר ביצוע עדכון הסל.

דב חנין: אני אומר לכם, אני כל הזמן חשבתי, עד שהגענו לסוגיה הזו, שהשר בנט הוא אחד השרים הכי חזקים בממשלה.

דב חנין: באמת.

דב חנין: אני למשל קורא על חוק ההסדרה.

דב חנין: אפילו שמעתי שראש הממשלה עצמו אמר שחוק ההסדרה יוביל אפילו להחלטה של מועצת הביטחון.

דב חנין: ככה אני שמעתי, הודלף כזה דבר.

<קריאה: להאג, להאג.

דב חנין: ולהאג, ודברים איומים ונוראים.

דב חנין: השר בנט אמר לא.

דב חנין: לא יקום ולא יהיה, יהיה חוק הסדרה.

דב חנין: והנה, הוסדרה ההסדרה, כי זה היה חשוב לשר בנט וכולם התיישרו.

דב חנין: אז אני הייתי בתחושה כזו שיש לנו פה באמת שר נורא נורא חזק ואני פשוט מתאכזב לראות, שכשזה מגיע לנושא שנקרא מערכת החינוך, השר הזה פשוט לא מתעניין בזה.

דב חנין: זה לא אכפת לו.

דב חנין: וזה דבר מקומם.

דב חנין: זה פשוט דבר מקומם.

דב חנין: אני לא נגד ששר יתעסק בכל ענייני החוץ והביטחון של המדינה, אם בא לו, אם יש לו זמן פנוי.

דב חנין: אתמול הוא נשא נאום ארוך בכנסת והסביר לנו שצריך לספח את שטחי C וגם תקף מאד בחריפות איזה שהוא אחד שנשא נאום שנקרא בר אילן וגרם נזקים איומים למדינה.

דב חנין: הוא נשא את זה בשם הממשלה.

דב חנין: נזכרתי שאותו אחד שנשא את הנאום הנורא הזה קוראים לו בנימין נתניהו, נכון?

דב חנין: היה אחד כזה.

דב חנין: אבל הממשלה מוקיעה את האיש הזה, אז אנחנו נמחק אותו מההיסטוריה ולא נזכור אותו.

דב חנין: זכותו של השר בנט להתעסק במה שהוא רוצה, אבל קודם שיתעסק בענייני משרד החינוך ויטפל בבעיות הבסיסיות של המערכת שלו.

דב חנין: איך זה יתכן שהדבר הזה נשאר ונמשך ואנחנו רואים - ראינו בוועדת הכספים של הכנסת, חברתי, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס קיצרה בעניין הזה - אבל אנחנו ראינו איזה סכומי כסף מועברים פה ברגע האחרון, של באמת עשרות ומאות מיליונים, אפילו לחברי כנסת באופן אישי, שאפילו לא כתוב בשביל מה.

דב חנין: חבר הכנסת X, אני לא אזכיר שם, מקבל 40 מיליון שקלים.

דב חנין: למה?

דב חנין: לא כתוב.

מירב בן ארי: דווקא פירטו השנה לאן הכסף הולך.

דב חנין: לא, לא פירטו.

דב חנין: פירטו אחרי שהחליטו.

דב חנין: בהחלטה כתוב – אנחנו נותנים לחבר הכנסת X.

דב חנין: המטרות לא ידועות והוא ישתדל לעדכן אותנו בהמשך למה הכסף מיועד.

אורלי לוי אבקסיס: עד סוף האלף.

דב חנין: אני אומר, חברים יקרים, איך זה יתכן?

דב חנין: מה קרה לנו?

דב חנין: אנחנו באמת השתגענו?

יעקב מרגי: תודה.

דב חנין: משפט אחרון, אדוני יושב הראש.

דב חנין: אני באמת מרגיש חוסר אונים בעניין הזה.

דב חנין: אני באמת מרגיש חוסר אונים, כי הדבר האחרון שבא לי זה שאנחנו נעשה עוד דיון על פנימיות ונקבל החלטה נכונה ולא יקרה שום דבר.

דב חנין: אנחנו צריכים למצוא מנגנון שבו אנחנו מכריחים את המערכת – תשמעו, זה כסף כל כך קטן.

דב חנין: זה פשוט מביש.

דב חנין: זה באמת מביש.

דב חנין: מה?

דב חנין: על זה אנחנו מתווכחים?

דב חנין: מה קורה פה?

דב חנין: או שמישהו לגמרי אטום, או שמישהו לגמרי מנותק.

דב חנין: אבל כך או כך, אי אפשר להשלים עם זה.

דב חנין: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לתת דוגמא קטנה רק של הקיצוץ הזה.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו התבשרנו למשל שבמרכז ויצ"ו הדסים, שזה בית ספר וכפר נוער, בנובמבר קראו להם ואמרו להם שיש קיצוץ בפנימייה.

אורלי לוי אבקסיס: שתבינו, יש שם 300 תלמידים, מתוכם 150 ילדי עולים, עוד 150 ילדי רווחה.

יעקב מרגי: מי קרא להם, חינוך או רווחה?

אורלי לוי אבקסיס: קראו להם מהחינוך ומה שקורה עכשיו, ממה הם נאלצים לקצץ?

אורלי לוי אבקסיס: אז הם מקצצים כמובן בחוגים, בהעשרה.

אורלי לוי אבקסיס: אז במזון אולי הם לא יקצצו, אבל בשאר כן.

אורלי לוי אבקסיס: מה עם מזון לנפש?

אורלי לוי אבקסיס: זו גם שאלה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רק להזכיר שזה הדיון השני בכהונה הזו של הכנסת ה-20, שמתקיים בעניין סל לאור.

יעקב מרגי: את הדיון הקודם יזמה חברת הכנסת מירב בן ארי.

יעקב מרגי: בבקשה.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: תודה אדוני יושב הראש.

מירב בן ארי: באמת עשית לי הקדמה.

יעקב מרגי: הדיון התקיים ביולי 2015.

מירב בן ארי: כן, נכון, אז ביוני 2016 יצא מהמרכז המחקר והמידע של הכנסת, אני ממליצה לכולכם לקרוא אותו.

מירב בן ארי: גם עידו שכתב אותו נמצא כאן.

מירב בן ארי: מרכז המחקר והמידע נותן רקע מאד חשוב על כל מה שקשור לפנימיות וכפרי נוער, לבקשתי.

מירב בן ארי: צריך כמובן להבדיל בין החינוך לרווחה וגם חשוב לומר, אנחנו גם היינו ביחד בצפון שם בפנימייה, הייתי גם בכפר הנוער בן שמן בסיור, זה לא לגמרי, בוא נגיד - כפרי הנוער והמינהל ההתיישבותי הם לא לגמרי נוער בסיכון, יש גם נוער נורמטיבי שנמצא שם, אבל עדיין סובל באמת ממה שנקרא השנים, שכמו שחברת הכנסת אורלי לוי אבוקסיס אמרה, של התעלמות מהצרכים שלהם.

מירב בן ארי: חשוב לי לומר משהו, כי כל הזמן מדובר וגם כשאתה ציינת, דב, שהוא הולך לאוצר והוא הולך לאוצר.

מירב בן ארי: סליחה, לא מדובר בהרבה כסף.

מירב בן ארי: זה כסף שאתה יכול לפתור בתור מינהל חינוך.

מירב בן ארי: ויותר מזה, אם ניקח את משרד הרווחה, אגב, שעשה בדיקה וכן הגדיל בתקציב שלו.

מירב בן ארי: זאת אומרת אנחנו יודעים שמשרד הרווחה, שיש לו 121 פנימיות שיקומיות, טיפוליות ופוסט אשפוזיות, ראה שיש צורך, ראה שיש בעיה והגדיל להם את הסכומים.

מירב בן ארי: אז למה משרד הרווחה, שיש לו 6.7 מיליארד שקלים, תקציב שנתי, לעומת משרד החינוך שהוא כבר על 60 מיליארד, לא יכול היה לעשות את אותו תהליך?

מירב בן ארי: זה לבוא ישר ולהגיד האוצר, האוצר, בוא.

מירב בן ארי: יש לך את התקציב השני בגודלו במדינת ישראל, יש לך מיליארדים, עזוב רגע הסדרה לא הסדרה.

מירב בן ארי: יש כסף בתוך משרד החינוך.

מירב בן ארי: אני לא מצליחה להבין למה הוא לא פותר את זה בתוך זה.

מירב בן ארי: כמו שאמרת גם, אדוני, זה כסף קטן.

מירב בן ארי: אני רוצה להתייחס לעוד משהו.

מירב בן ארי: אי אפשר עוד פעם להתעסק בסל לאור.

מירב בן ארי: הוא משנות ה-70, הוא כבר לא רלבנטי.

מירב בן ארי: צריך לשבת ולקבוע סל חדש.

מירב בן ארי: עכשיו תראה, יושב ראש הוועדה מרגי, אנחנו עשינו כאן דיון ביוני.

מירב בן ארי: משהו יצא מזה?

יעקב מרגי: כן, בואי, אפשר - - -

מירב בן ארי: מה?

מירב בן ארי: התקיים דיון - - -

יעקב מרגי: לא, לא בעניין הסל, אבל אין ספק שהרוח הגבית שנתנו לסוגית הפנימיות, גם - - -

אורלי לוי אבקסיס: איך?

אורלי לוי אבקסיס: קיצצו מהם עוד 40 מיליון.

יעקב מרגי: רגע, אמרתי בפתיח – לא בעניין התקצוב של סל לאור.

יעקב מרגי: תדעי לך שבדיונים גם סוגית השיפוצים לא הייתה מובנת מאליה.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: אנחנו יודעים שהם - - -

יעקב מרגי: זה סכום לא מבוטל ואנחנו מצדיעים, צריך להיאמר.

יעקב מרגי: אבל מה יעזור שיהיו לנו תקציבים ולא ניצוק להם תוכן- - -

מירב בן ארי: אנחנו יודעים, היה מצ'ינג עם הפורום על השיפוץ.

מירב בן ארי: גם השיפוץ, חשוב לומר - יש כאן את הפורום של כפרי הנוער והפנימיות - היה במצ'ינג עם פילנתרופיה, נכון?

מירב בן ארי: תתקני אותי אם אני טועה.

מירב בן ארי: אני הייתי אצלכם בבן שמן.

מירב בן ארי: דובר על העניין של השיפוץ.

מירב בן ארי: באמת השר התגייס.

יעקב מרגי: אנחנו ניתן להם להתייחס.

מירב בן ארי: ידברו פורום כפרי הנוער, אבל אתה יודע, זה גם היה במצ'ינג עם פילנתרופיה.

מירב בן ארי: אז בוא, גם זה בפרופורציות.

יעקב מרגי: תודה.

מירב בן ארי: רגע, אני עוד לא אמרתי כלום.

יעקב מרגי: בסדר, רק אמרתי תודה.

מירב בן ארי: אני אמרתי רק שני דברים, רגע, שנייה.

יעקב מרגי: הודיתי לך בקריאת ביניים.

מירב בן ארי: אוקיי, בסדר.

מירב בן ארי: עכשיו לגבי המרכיבים של הסל, שעודכנו פעם אחרונה בדצמבר 2007 ומאז אין לנו עדכון של כל המרכיבים.

מירב בן ארי: אני רוצה גם להבין משהו אחד.

מירב בן ארי: החסר הזה של פנימיות וכפרי הנוער, וגם אתם תתייחסו לזה, הפנימיות, הוא היום, חוץ מהקיצוץ שאורלי באמת דיברה על זה, הוא מתמלא היום באמצעות פילנתרופיה?

מירב בן ארי: כך בעצם מתמלא החסך?

מירב בן ארי: כן?

מירב בן ארי: תענו על זה, בסדר?

מירב בן ארי: איך?

מירב בן ארי: הרי יש קיצוץ ולא כל הפנימיות מקצצות.

מירב בן ארי: יש פנימיות שעדיין מנסות לחיות בתקציב שלהן, אבל הדלתא, ה-20%, 30% שחסרים לכם – האם הם בעצם מתמלאים על ידי פילנתרופיה שמנהלת הפנימייה הולכת ומקוששת מקרנות?

מירב בן ארי: גם את זה אני רוצה לדעת.

מירב בן ארי: ורק מילה אחרונה בעניין של השאילתות שהיו כאן.

מירב בן ארי: מסגרת התקציב היום היא לא רלבנטית.

מירב בן ארי: היא לא רלבנטית ובפועל היא לא קשורה למה שקורה בכפרי הנוער והפנימיות.

מירב בן ארי: באמת, גם התעריפים שאנחנו כאן הוצאנו, של הילדים, תעריף לחניך בפנימייה, תעריף אל מול מה שאתם מקבלים.

מירב בן ארי: אני באמת לא מצליחה להבין איך אתם מרימים את הראש ואיך הפנימיות היום חיות בתקציב הנוכחי לכל ילד.

מירב בן ארי: בעיקר, כמו שחברת הכנסת לוי אבוקסיס ציינה, יוקר המחייה רק עלה וההוצאות הרבה יותר גדולות, גם מבחינת כל התשלומים מסביב.

מירב בן ארי: זהו, אחרי זה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חוץ מהפורום, יש כאן נציגים מכפרי נוער?

יעקב מרגי: גם תלמידות וגם?

יעקב מרגי: מי הרים יד? יש כאן מכפרי הנוער?

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: אז אני אתן לתלמידה ולאחר מכן לענת מהפורום, בבקשה, תציגי את עצמך.

<שחר צדוק: שלום, אני שחר צדוק, בת 18 מכפר סבא.

<שחר צדוק: אני מכפר הנוער נווה הדסה.

<שחר צדוק: אני כבר שנה שישית שם ואני יכולה לספר לכם עד כמה הפנימייה תרמה לחיי.

יעקב מרגי: באיזו כיתה את?

<שחר צדוק: בכיתה י"ב.

יעקב מרגי: ואת שנה שישית?

מירב בן ארי: שנה אחרונה בפנימייה.

<שחר צדוק: והפנימייה תרמה לי ולעוד בני נוער רבים.

<שחר צדוק: מרבית חניכי הפנימיות באים ממצב סוציו אקונומי נמוך, מרביתם צריכים עזרה לימודית מעבר לשעות המוצעות בבית הספר.

<שחר צדוק: הפנימייה נותנת מענה לילדים שאינם מסתדרים בלימודים או בחברה, בגלל בעיות שעולות בבית או בחברה המקיפה אותם.

<שחר צדוק: הפנימייה מאפשרת ניתוק מהפרעות אלה, כך שהילד יוכל להתרכז בהישגים שלו.

<שחר צדוק: אנשי מקצוע רבים שנמצאים בפנימייה יכולים לעזור לחניכים להתגבר על המכשולים במטרה לממש את הפוטנציאל שלהם בפנימייה.

<שחר צדוק: כל חניך מקבל כלים להשתלבות בסביבתו והופך בקלות רבה יותר לשותף מלא ושווה זכויות בחברה.

<שחר צדוק: הפנימייה ומאז ומתמיד דאגה לי ולחברי למיטה חמה, אוכל חם, לאוזן קשבת.

<שחר צדוק: ישנן העשרות מגוונות ועוד המון דברים שעזרו לי להתפתח ולהתקדם בחיי.

<שחר צדוק: הפנימייה עוזרת לי רבות מהשנייה שאני קמה בבוקר ועד השנייה שאני הולכת לישון, אם זה במתן עזרה בשיעורי בית או בלמידה לבגרויות במרכז הלמידה, חוגי העשרות והאתלטיקה השונים והמגוונים ומגוון ימי שיא המשפרים את מצב הרוח של כל חניכי הפנימייה.

<שחר צדוק: אני אסיים בציטוט שהמדריך שלי תמיד מציין – אחד בשביל כולם וכולם בשביל אחד.

<שחר צדוק: אני שחר צדוק ובאתי לייצג ולדבר בשם חברי בכפרי הנוער והפנימיות.

<שחר צדוק: מקווה שכל מה שסיפרתי כאן לכם, יוכל להשפיע על ההחלטות שלכם.

יעקב מרגי: אחד בשביל כולם.

<שחר צדוק: כן.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ענת נחמיה, בבקשה.

<ענת נחמיה-לביא: בוקר טוב.

<ענת נחמיה-לביא: השולחן כאן מוקף בקובעי מדיניות ונציגי ממשלה ואני רוצה להביא את הקול של החברה האזרחית, כי הדאגה לילדים האלה היא מאמץ משותף קודם כל של המדינה, אבל גם של הפילנתרופיה.

<ענת נחמיה-לביא: גם לפילנתרופיה יש תפקיד בנושא ואני מייצגת את זה.

<ענת נחמיה-לביא: אבל בהקשר לדיון הספציפי הזה, פילנתרופיה לא אמורה לממן את האוכל של הילדים, לא אמורה לממן את התקן של העובדים הסוציאליים.

<ענת נחמיה-לביא: לכן אנחנו גם לקחנו על עצמנו להיות הלובי האזרחי למענים של הילדים, כדי להשפיע על המדינה.

<ענת נחמיה-לביא: הסל, כמו שאמרו כאן כולם, אני לא אחזור, לא מעודכן.

<ענת נחמיה-לביא: אני ילדת פנימייה באופן אישי, בלי קשר למה שאני עושה היום בחיים.

<ענת נחמיה-לביא: אולי עם קשר, אבל האבסורד הוא שכשאני הייתי ילדה בפנימייה, התקן לעובדת סוציאלית, לעומת הילדים היום, לא השתנה.

<ענת נחמיה-לביא: משהו כאן פשוט לא הגיוני.

<ענת נחמיה-לביא: ולכן אני מאד מאד מקווה, כבוד יושב הראש יודע שאני כאן כמעט בכל וועדה שעוסקת בתחום הזה ואני מאד מאד מקווה שהפעם תצא החלטה גם שתוביל, דרך אגב בשני הערוצים.

<ענת נחמיה-לביא: הערוץ לטווח הקצר חייב להתרחש.

<ענת נחמיה-לביא: צריך לשפות ולפצות את הכפרים בפער הזה, כמו שעושים דרך אגב בסל הבריאות.

<ענת נחמיה-לביא: היום אני מבינה שעושים את זה בסל הבריאות.

<ענת נחמיה-לביא: זה דבר אחד.

<ענת נחמיה-לביא: דבר שני, לטווח הארוך חייבים להקים לפחות ועדה, החלטה להקים ועדת סל שתגדיר את הצרכים הרלבנטיים לילדים היום.

<ענת נחמיה-לביא: אז תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: לפני שאני אעבור למשרד האוצר - - -

מירב בן ארי: רגע, אבל אני שאלתי שאלה.

יעקב מרגי: רגע, עוד לא אמרתי, רק שהאוויר ייצא לי, שנייה.

מירב בן ארי: לא, רק אני רוצה שהיא תענה – כמה אחוז פילנתרופיה היום יש?

מירב בן ארי: זה חשוב, ענת.

מירב בן ארי: כמה אחוז פילנתרופיה אתם היום צריכים להשיג בשביל להמשיך להרים את הראש מעל המים?

<ענת נחמיה-לביא: תראי, זה מאד מאד שונה בין הכפרים.

<ענת נחמיה-לביא: אנחנו יודעים שיש פער מובנה של סדר גודל של בין 15% ל-20% שצריך לגייס.

<ענת נחמיה-לביא: עכשיו פילנתרופיה, חשוב להגיד, תמיד הייתה מעורבת בכפרי נוער - - -

אורלי לוי אבקסיס: רגע, רגע, שזה לצרכים הבסיסיים או שזה על אקסטרות?

יעקב מרגי: היא אמרה.

אורלי לוי אבקסיס: לא, צריך להבין.

אורלי לוי אבקסיס: יש את העניין של החוקים - - -

<ענת נחמיה-לביא: יש.

אורלי לוי אבקסיס: בסופו של דבר הפילנתרופיה אמורה להביא את האקסטרה, היא לא אמורה להביא את הבסיס.

אורלי לוי אבקסיס: היא לא אמורה להביא את המבנים ולא את העובדים הסוציאליים.

אורלי לוי אבקסיס: זה תפקיד המדינה, נקודה.

יעקב מרגי: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא יכולים לבנות על פילנתרופיה.

אורלי לוי אבקסיס: היום יש, מחר אין, לא מתכננים לטווח ארוך ככה.

יעקב מרגי: אנחנו בעצם.

יעקב מרגי: אנחנו בצרכים הבסיסיים.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא נורמאלי.

<ענת נחמיה-לביא: לא.

אורלי לוי אבקסיס: מה, המדינה פשטה את הרגל?

אורלי לוי אבקסיס: היא יכולה להוריד מס חברות, אבל היא לא יכולה לעדכן את הדבר הבסיסי הזה?

יעקב מרגי: בואי נשמע.

יעקב מרגי: לצמצם את החוב החיצון?

יעקב מרגי: בואו, לפני שניתן למשרד החינוך ולמשרד האוצר, יש כאן מהאורחים מישהו שרוצה לדבר בנושא?

יעקב מרגי: האורחים שהגיעו?

יעקב מרגי: אף אחד?

מירב בן ארי: הנה, יש.

<רחלי הכהן: רחלי הכהן, המועצה לשלום הילד.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: רק חשוב שייאמר שכפרי הנוער מהווים – נקרא לזה את המענה המרכזי כמעט בסוגיה הזו של ההשמה החוץ ביתית.

יעקב מרגי: מי שמתעסק עם ה- - -

מירב בן ארי: לא, לא, תבדיל - - -

יעקב מרגי: רגע, רגע.

מירב בן ארי: בין ההשמה החוץ ביתית של משרד הרווחה למשרד ה - - -

יעקב מרגי: רגע, אני עוד לא התבטאתי.

יעקב מרגי: מירב, יש לי איזה יום וחצי ניסיון בסוגיה הזאת.

מירב בן ארי: רק נתתי הערת אגב.

יעקב מרגי: טוב.

אורלי לוי אבקסיס: היית באיילים?

אורלי לוי אבקסיס: תקשיבי, מגיעים לשם תלמידים בכיתה ח', לא יודעים את הא'-ב'.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, האזרחים שלנו מקבלים מנה גדושה כל יום.

מירב בן ארי: אבל השמה - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא השמה - - -

יעקב מרגי: מירב ואורלי, האזרחים שלנו מקבלים מנה גדושה - - -

מירב בן ארי: בסדר, אנחנו מסכימות.

יעקב מרגי: כל יום בשידור אינטרנטי ובאולם נגב, על הידע הרב שיש לחברי הכנסת, אבל חכו.

יעקב מרגי: תנו לדבר.

יעקב מרגי: את יודעת מה, גם אם זה לא לעניין, תנו לי לסיים להוציא את זה.

דב חנין: רשות הדיבור ליושב ראש הוועדה.

מירב בן ארי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: אז אני אומר, זה אחת מזרועות הביצוע של המדינה בהשמה החוץ ביתית, עם כל ההבחנה – יש ויש.

יעקב מרגי: יש גם וגם וגם.

יעקב מרגי: ומשם גם הרגישות שלנו.

יעקב מרגי: אמרה שחר צדוק במילים אחרות – כפר הנוער נותן לי אל הדלתא הזו שחסרה לי - במילים שלי - בבית.

יעקב מרגי: את מה שאני לא יכולה לקבל, הדלתא, החוסר הזה שיש לי – כפר הנוער נתן לי.

יעקב מרגי: אז תבינו.

יעקב מרגי: היא לא בהשמה חוץ ביתית, אצלה זה הדלתא.

יעקב מרגי: בהשמה חוץ ביתית זה הכל, זה הבית, זה ההורים, זה המשפחה, זה המעגל הראשון והמעגל השני והבית והמיטה והכל.

יעקב מרגי: ולכן אני לא מבין למה אנחנו גוררים רגליים בסוגיות האלה.

יעקב מרגי: אתם יודעים מה, בני, תתייחס בסוף.

יעקב מרגי: אני תמיד אחזתי שדווקא אלה בחטיבה להתיישבות והחינוך ההתיישבותי וזה, הם המצ'ופרים.

יעקב מרגי: אז אני לא מבין.

יעקב מרגי: מגיעים לקטע הזה, יש איזו עקשנות בקטע של כפרי הנוער והפנימיות.

יעקב מרגי: אני לא מבין.

יעקב מרגי: זה באמת כסף קטן יחסית לגודל של המשרד.

יעקב מרגי: אתם יודעים מה, אני ניהלתי פה דיונים והבאתי לפה – בבוקר היה פה חנן ארליך – עשיתי שולחן עגול בסוגיה, תתפלאו לשמוע - של הגרעינים המשימתיים והקהילתיים והעירוניים והתורניים.

יעקב מרגי: היה משבר.

יעקב מרגי: מסתבר שיש שם מוטיבציית יתר.

יעקב מרגי: ארבעה משרדי ממשלה מתעסקים עם גרעינים משימתיים.

יעקב מרגי: ושם לא הייתה בעיה של תקציב.

יעקב מרגי: הייתה רק בעיה לקחת את זה לחבר עם זה ואת זה לחבר עם זה וכולם יצאו - - -

אורלי לוי אבקסיס: כי זה תא פוליטי בחסות המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: במימון המדינה.

יעקב מרגי: אז יפה, אז בואי, אני בא ואומר - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל עזוב.

יעקב מרגי: אני בא ואומר רבותי, זה הבית, זה ה - - -

איתן ברושי: למי אתה מתכוון עכשיו, אדוני יושב הראש?

יעקב מרגי: נתתי מוטיבציה למועצה לשלום הילד לדבר.

יעקב מרגי: תודה.

איתן ברושי: אני רוצה.

מירב בן ארי: הוא נתן מוטיבציה.

מירב בן ארי: רגע, היא לא דיברה.

יעקב מרגי: אני נותן לה.

יעקב מרגי: בבקשה.

<רחלי הכהן: אוקיי, אז קודם כל אני רק רוצה להתייחס למישור העקרוני ואז אני אעיר גם סוגיה נקודתית.

<רחלי הכהן: אני רוצה להגיד שאי אפשר להפקיר את הילדים האלה.

<רחלי הכהן: הם הילדים הכי חלשים של המדינה והרבה פעמים המדינה גם שמה אותם במקום הזה, ולכן מעבר לזה לא צריך לתקצב אותם במינימום, אלא אפילו לתת להם את המקסימום עד כמה שאפשר.

<רחלי הכהן: מעבר לזה, נקודה שקשורה, ואמנם עוד לא דובר, זה לא תשלומים שמגיעים במישרין לתלמידים, לחניכים שלומדים, אלא בעצם הצוות, אבל היא גם מאד משמעותית ויש את הסוגיה הנקודתית והישירה בעניין השכר.

<רחלי הכהן: גם מפניות שהגיעו אלינו וגם אני עבדתי בעבר כמדריכה באחת מבתי הילד, יש כמה בעיות בגלל השכר הנמוך, שאמנם הוא מתעדכן מפעם לפעם, אבל הוא עדיין לא הולם בצורה משמעותית.

<רחלי הכהן: גם זה שיש קושי באיתור עובדים מתאימים והכשרה שלוקה בחסר, אבל מעבר לזה, ולזה יש השפעה ישירה על התלמידים עצמם, על החניכים בכפרים, זה התחלופה הגבוהה של אנשי הצוות.

<רחלי הכהן: צריך להבין שעבור הילדים זה הבית הראשון מבחינתם.

<רחלי הכהן: הוציאו אותם מהבית, ממקום לא יציב ושמו אותם שם כדי לאפשר להם לחיות בעצם מחדש ולהתחיל משהו אחר.

<רחלי הכהן: ולכן יציבות היא קריטית.

<רחלי הכהן: המדריכים שם הם בעצם סוג של הדמות ההורית מבחינתם וברגע שהתקופה היא כל כך משמעותית, אין ספק שזה פוגע בהם בצורה קשה.

יעקב מרגי: בני.

יעקב מרגי: איתן ברושי רצה לפני כן, ניתן לו.

יעקב מרגי: בבקשה.

איתן ברושי: אני רוצה להתייחס, אדוני יושב הראש.

איתן ברושי: גם אני - - -

יעקב מרגי: רצית להקים ועדת חקירה על החינוך ההתיישבותי ולא הצלחת.

איתן ברושי: לא.

איתן ברושי: ועדת חקירה פרלמנטארית - - -

מירב בן ארי: על החקלאות.

יעקב מרגי: על החקלאות.

איתן ברושי: אבל כשישב פה שר החינוך, שאלתי אותו על סל לאור.

איתן ברושי: ענת לביא מייצגת את הפילנתרופיה ואת בעלי אור ירוק ואת שמוליק אבוהב, שמתעסקים גם בנושאים האלה.

איתן ברושי: יש 40 כפרי נוער.

איתן ברושי: יש כפי שאני הצגתי בסקירה שלי, 25,000 תלמידים בפנימיות, ביחד 100,000 תלמידים בחינוך ההתיישבותי.

איתן ברושי: אתמול, בנאום שנשאתי 50 דקות, בין שלוש וחצי לארבע וחצי בבוקר, רוב חברי הכנסת ישנו והאופוזיציה עשתה פיליבסטר, אז אני תיארתי את ה - - -

יעקב מרגי: אנחנו היינו בעמדת שמירה וכוננות, לראות אם לא עוקצים אותנו.

איתן ברושי: אנחנו ישנו עם נעליים.

איתן ברושי: אני תיארתי את הרכב האוכלוסייה - - -

מירב בן ארי: לא, אנחנו ישנו עם נעליים.

איתן ברושי: הרכב האוכלוסייה שעמד על מגרש המסדרים בסיום קורס טיס.

איתן ברושי: אדוני יושב הראש, 45% מבוגרי קורס טיס האחרון באו מ-9% מהאוכלוסייה.

איתן ברושי: 45% מבוגרי קורס טיס, שעמדו על המגרש, החל מקצרין בצפון עד עין יהב בדרום.

איתן ברושי: 55% באו מהמגזר העירוני, 45% מהמרחב הכפרי.

איתן ברושי: הם כולם בוגרי החינוך ההתיישבותי.

איתן ברושי: אותו שר חינוך שישב פה ודיבר גבוהה, התנגד בצורה לא מובנת להפוך את זה לחוק.

איתן ברושי: אני לא יודע מי מייצג פה את משרד החינוך.

יעקב מרגי: הוא מיד ידבר.

מירב בן ארי: הוא ידבר אחריך.

איתן ברושי: רגע, דקה.

איתן ברושי: אבל חלק מהשיטה שלהם זה לשלוח את בני פישר.

יעקב מרגי: הוא יפתור.

יעקב מרגי: תאמין לי, הרבה אנשים רוצים שהוא יפתור, שפקיד האשראי יפתור להם את הבעיה ולא מנהל הבנק.

איתן ברושי: תן לי דקה.

איתן ברושי: ישבנו פה רק לא מזמן לגבי שכר המורים.

איתן ברושי: אני מלווה את בני מאז שהוא נכנס.

איתן ברושי: הייתי ראש מועצה עם כפר נוער ואני לא רוצה לדבר מעבר למינימום.

איתן ברושי: אני רק אומר שבני הוא גם הקליינט וגם הבעלים ולכן הוא לא הפתרון.

איתן ברושי: הוא לא יכול להסביר את תת התקצוב של משרד החינוך.

איתן ברושי: עכשיו אני אגיד לכם יותר מזה.

איתן ברושי: קולטים גם נוער נעלה מברית המועצות לשעבר, גם בהתיישבות.

איתן ברושי: רגע, תקשיבו טוב מה שאני אומר.

איתן ברושי: אם הנוער הזה הוא מחוץ לכפר הנוער, אין לו מספיק תקציב לממן אפילו את האוכל.

איתן ברושי: כשהוא בכפר נוער, אז מנהלי כפרי הנוער – שהם דמויות חיוביות – הן מתמרנות את התקציב לאוכל בתוך תקציב כפר הנוער.

איתן ברושי: למשל בויצ"ו נהלל, שיש בויצ"ו נהלל כפר נוער, ש-1,000 תלמידים הם מעמק יזרעאל, 200-250 מהפנימייה ויש גם יוצאי ברית המועצות לשעבר.

איתן ברושי: התמונה היא מאד חמורה.

איתן ברושי: היא לא הגיונית.

איתן ברושי: היא לא נכונה גם ביחס להיקף התקציב של משרד החינוך, שהוא השני בגודלו אחרי תקציב הביטחון, ואנחנו לפי דעתי לא יכולים לסבול את זה, את הפער הזה.

איתן ברושי: מה שאמרה חברתי, חברת הכנסת אורלי לוי אבוקסיס, ואני לא רוצה להשוות את זה עכשיו לחגיגות ה-70 של המדינה.

איתן ברושי: לא יכול להיות שיהפכו את זה לתרומות ולא יכול להיות שעמותה פרטית, שקובעת את סדר העדיפות שלה, בלעדיה זה לא יכול להתקיים.

איתן ברושי: וביקרתי בלא מעט מקומות.

איתן ברושי: לכן היה צריך להביא לכאן את שר החינוך.

איתן ברושי: הוא צריך להסביר את המחדל הזה.

איתן ברושי: ואני מבקש שזה לא ייגמר בדיון הזה.

איתן ברושי: תודה.

יעקב מרגי: בני, אתה איש בשורות היום?

<בני פישר: כן.

<בני פישר: חלקית.

יעקב מרגי: בוא תספר לנו.

<בני פישר: אני אגיד.

יעקב מרגי: קודם כל תן לנו קצת רגע.

יעקב מרגי: לא כולם מכירים.

<בני פישר: הרקע הוא שאנחנו מדברים על המינהל לחינוך התיישבותי פנימייתי ועליית הנוער.

<בני פישר: אז יש בו באמת את החלק המאד משמעותי של בתי ספר אזוריים, ובצד השני – ולא סתם הם יושבים ביחד – כי בעיני זה מייצר איזה משהו הוליסטי - כפרי הנוער של אוכלוסיית קצה הרצף.

<בני פישר: אני מאד מסכים איתך, חברת הכנסת, שבאמת המאפיינים של האוכלוסייה הלכו והשתנו בשנים האחרונות והרבה מילדי הרווחה מופנים אלינו.

יעקב מרגי: אני מקווה שהפרויקט הזהה למה שעשיתם בכדורי, עם הילדים האוטיסטים, יצא באמת - - -

<בני פישר: נכון, ייצא, ייצא.

יעקב מרגי: גם הוא לפועל.

<בני פישר: ייצא.

<בני פישר: זו אגב תפיסה שאומרת איך אנחנו לוקחים קהילות חלשות יחסית יחד עם קהילות חזקות ולא אינטגרציה תוקעת, אלה אינטגרציה שמובן הזה מצמיחה ועוזרת לשבור את תקרת הזכוכית.

<בני פישר: עכשיו תראו, אני נזהר, כי המציאות היא מציאות מורכבת.

<בני פישר: המציאות היא מורכבת מכיוון שאנחנו – המינהל לחינוך התיישבותי, יחידת סמך – מלווים באופן מאד אישי וצמוד וכל הזמן מחוללים שינוי.

<בני פישר: לא רק ברמה הפדגוגית, גם ברמה התקציבית.

<בני פישר: אבל אני דקה אגע בזה שאכן סל לאור לא עודכן.

<בני פישר: זה מאד בעייתי.

<בני פישר: בעיני זה גם מציב את השאלה בצורה מאד חזקה ואני חושב שעצם ההתעסקות של הפורום – בוודאי שלך, יושב ראש הוועדה ושל הפורום הזה וכבר ישבתי פעמיים – היא נכונה.

<בני פישר: התשובה שהמשרד נותן היא, והיא מופנית למשרד האוצר, מכיוון ששינוי תעריפים זה לא המשרד עושה, אלא עושה משרד האוצר ויש פה לקונה שצריך לטפל בה.

<בני פישר: זה ברמה הזאת.

<בני פישר: אבל מפה ועד לבוא ולהגיד - - -

יעקב מרגי: אז בוא, כדי להיות פרקטי, מעשי, הרי הייתי שר ואני יודע איך הדינאמיקה עובדת ואני מקבל את ההבחנה שלך.

יעקב מרגי: תעריפים זה אוצר, יש להם את המדיניות, אגרות, תעריפים.

יעקב מרגי: הם לא מתלהבים כל כך הרבה.

יעקב מרגי: לו יצויר שהאוצר הולך איתך בקטע הזה.

יעקב מרגי: זה לא סוגיה תקציבית?

יעקב מרגי: זה לא מקורות מימון, אלא רק העיקרון כרגע – מעדכנים תעריפים או לא מעדכנים?

<בני פישר: כן.

<בני פישר: אני אסביר למה.

אורלי לוי אבקסיס: לא, זה לא נכון.

יעקב מרגי: רגע, בואי נשמע אותו.

יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע אותו.

אורלי לוי אבקסיס: אבל שנייה, בתקציב זה מופיע לנו מול העיניים.

אורלי לוי אבקסיס: פרט לזה היה עוד קיצוץ של 40 מיליון שקלים.

<בני פישר: אני רוצה להסביר.

אורלי לוי אבקסיס: אז אם אתם דורשים עדכון, אתם לא יכולים גם לקצץ.

<בני פישר: אני רוצה להסביר שזה - - -

יעקב מרגי: אז תתייחס.

יעקב מרגי: תתייחס גם לזה.

<בני פישר: אני אתייחס.

אורלי לוי אבקסיס: אתה לא יכול ל - - -

יעקב מרגי: אבל הוא עונה לך.

<בני פישר: אני רוצה לענות.

<בני פישר: תראו, ברמה העקרונית יש שני דברים.

<בני פישר: אכן עדכון תעריפים וגם יש משהו בעייתי בסל הזה שהוא לא רלבנטי למציאות של היום.

<בני פישר: ולכן צריך לחולל שינוי וזה שינוי תקינה.

<בני פישר: בסוף - - -

יעקב מרגי: מה זה "צריך לחולל שינוי"?

<בני פישר: אני אסביר.

יעקב מרגי: אתה הוא מחולל השינוי.

<בני פישר: אני מחולל השינוי.

<בני פישר: אני עומד - - -

יעקב מרגי: מה אתה הולך לעשות בסוגיה הזאת?

יעקב מרגי: אם עומד לי הגוף, המשרד, הריבון, ואומר לא רלבנטי, תגיד לי מה אתה הולך לעשות.

<בני פישר: אני אגיד לך מה אני עושה.

<בני פישר: קודם כל אני עומד מול משרד החינוך כמעט כל יום – ומירי פה יכולה להעיד – ואומר חברים, המציאות השתנתה.

<בני פישר: המשרד נותן מענים באופן חלקי.

<בני פישר: אני יכול לתת דוגמא ואני לא אומר שבזה פתרנו את הבעיה.

<בני פישר: הוספנו תקינה של עובדים סוציאליים.

<בני פישר: 90 עובדים סוציאליים השנה בתקציב.

<בני פישר: 12 מיליון שקלים נכנסו לטובת עובדים סוציאליים.

<בני פישר: הוספנו מכסות.

<בני פישר: מכסות זה כסף, קרוב ל-600 מכסות.

<בני פישר: הגדלנו את תקציב ילדי נעלה.

<בני פישר: זאת אומרת לדברים האלה יש ביטוי כספי.

<בני פישר: המשרד שם פה מיליוני שקלים.

יעקב מרגי: יש פה איזה 5 מיליון שקלים.

יעקב מרגי: מה זה?

<בני פישר: אני אסביר לך.

יעקב מרגי: השר כותב לנו – כמו כן בתקציב 2015 ניתנה תוספת מיוחדת בסך של חמישה מיליון שקלים.

<בני פישר: נכון, נכון, אני מסביר.

<בני פישר: זה עובדים סוציאליים, זה תוספת של מכסות.

<בני פישר: הגדלנו את נעלה.

<בני פישר: אני התחלתי - - -

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: אני בכוונה אומר, ראיתי שזה 2015.

יעקב מרגי: זה שייך לאותו קיצוץ?

<בני פישר: לא, לא, ממש לא.

יעקב מרגי: זה לא קוצץ חזרה בשנת - - -

<בני פישר: אני חושב שמה שחברת הכנסת אורלי לוי אבוקסיס שמה על השולחן, בעיני - - -

יעקב מרגי: מה זה הקיצוץ הזה?

<בני פישר: זה לא קיצוץ.

<בני פישר: אין קיצוץ.

<בני פישר: אני רוצה להסביר שאין קיצוץ.

אורלי לוי אבקסיס: סליחה, החזקת תלמידים בפנימיות היא - - - המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: נו, באמת.

<בני פישר: שנייה, אני רוצה להסביר.

יעקב מרגי: אז הנה, הוא יסביר לך.

<בני פישר: אני מוכן להסביר אותך - - -

יעקב מרגי: בני, תסביר.

<בני פישר: אני רוצה להסביר.

יעקב מרגי: אל תזמין עכשיו, תסביר.

<בני פישר: אני מסביר.

<בני פישר: הכסף הזה, אנחנו מנהלים אותו.

<בני פישר: הוא זז מתקנה לתקנה.

<בני פישר: אתם עליתם על תזוזה בתקנה, מכיוון שבתקנות אחרות, של הצטיידות ושל תוספות נוספות, הכסף הזה נמצא.

<בני פישר: תקציב הפנימיות גדל השנה בסכום שצוין.

<בני פישר: תבדקו.

<בני פישר: אני מוכן לעמוד מאחורי זה כמי שמייצג את כפרי הנוער.

<בני פישר: ואני יכול לתת את הסעיפים.

אורלי לוי אבקסיס: לוקחים את תקציב הילדים ומעבירים למינהלה?

אורלי לוי אבקסיס: זה מה שאני רוצה להבין.

<בני פישר: לא, לא.

<בני פישר: אני רוצה להסביר.

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא.

אורלי לוי אבקסיס: כי אם אתה לוקח - - -

יעקב מרגי: אבל הוא מנסה להסביר לך.

אורלי לוי אבקסיס: את תקציב החזקת התלמידים בפנימיות - - -

<בני פישר: אבל אני אסביר לך.

אורלי לוי אבקסיס: מה זה מתקנה לתקנה?

<בני פישר: אני אסביר לך.

<בני פישר: כשאני מזיז מתקנה - - -

יעקב מרגי: לא, יש העברה מתקנה לתקנה.

<בני פישר: יש לי הסבר.

אורלי לוי אבקסיס: לא, אבל יש לך מחסור בהחזקת תלמידים - - -

יעקב מרגי: הוא ייתן לך הסבר.

אורלי לוי אבקסיס: איך אתה מעביר ממקום שיש לך בו מחסור?

יעקב מרגי: בני, תסביר את זה בבקשה.

<בני פישר: אני אסביר.

<בני פישר: יש לנו כאן כמה תקנות בהחזקת תלמידים.

<בני פישר: זה סיפור של קריאת תקציב – אורלי - סך הכל - וזזו תקציבים מהחזקה להחזקה.

<בני פישר: כשאני אומר הצטיידות, אני מסביר שהילדים חיים גם בתוך מציאות.

<בני פישר: צריך יותר ביגוד, צריך יותר - - -

אורלי לוי אבקסיס: אם כך, תענה לי: האם קראתם למנהלי הפנימיות בנובמבר ואמרתם להם שיחול קיצוץ?

<בני פישר: חד משמעית לא.

<בני פישר: את מדברת עם מי שעומד פה מאחורי האמירה הזאת והייתה תוספת.

<בני פישר: אני מוכן לעמוד מאחורי זה.

יעקב מרגי: תבדקי ותביאי לי.

אורלי לוי אבקסיס: אני אביא לך.

מירב בן ארי: תבדקי את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אני אביא לך גם את המכתב.

מירב בן ארי: כן, אבל אתם אומרים והוא אומר משהו אחר.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא משנה, שנייה.

יעקב מרגי: רגע, את רוצה לדבר?

יעקב מרגי: שבי בבקשה.

מירב בן ארי: רגע, אבל אני רוצה לשמוע את הדברים שלו עד הסוף.

אורלי לוי אבקסיס: מרגי, אני רק רוצה להבהיר דבר אחד.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כבר לא תלמידים חדשים בכיתה.

אורלי לוי אבקסיס: עברנו איזה קילומטרז' או שניים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יודעים איך עובדים תקציבים.

אורלי לוי אבקסיס: אתה לא יכול להעביר מסעיף שנמצא בתת תקצוב לסעיף אחר.

אורלי לוי אבקסיס: בדרך כלל אתה עושה את זה כשיש לך עודפים.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, בנושא הזה של החזקת תלמידים, הם יודעים שלא עודכנו.

אורלי לוי אבקסיס: הם יודעים.

יעקב מרגי: לאן זה עבר?

אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לך איפה יש לך את התוספת.

אורלי לוי אבקסיס: חטיבת ביניים, סליחה, סליחה.

אורלי לוי אבקסיס: חטיבת ביניים כנראה, דרך אגב - - -

יעקב מרגי: אתם מכירים את ההעברה הזו?

<בני פישר: לא, לא.

<בני פישר: אני רוצה להסביר.

<בני פישר: זה חוסר הבנה בקריאת התקציב, סליחה.

אורלי לוי אבקסיס: אם יש תוספת במקום מסוים, זה במקום מסוים.

אורלי לוי אבקסיס: אל תגיד לי חוסר הבנה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה הורדת 42 מיליון שקלים בהחזקת תלמידים בפנימיות.

<בני פישר: לא.

יעקב מרגי: אתה מכחיש זאת?

<בני פישר: אני מכחיש.

<בני פישר: הוספנו.

<בני פישר: משרד החינוך, לא אני, בעקבות לחץ, הוסיף 10 מיליון שקלים בתקנות.

<בני פישר: תסתכלו.

<בני פישר: איש האוצר יגיד - - -

יעקב מרגי: באיזו שנה?

<בני פישר: השנה, לתקציב של שנת 2016-2017.

<בני פישר: הוספנו ב-2017 מכיוון שיש צורך, מכיוון שיש גדילה.

<בני פישר: אני באתי לשר החינוך ואמרתי לו יש תלמידים בעולם, תלמידי נעלה, שמשוועים, בגלל מציאות קשה בצרפת ובמזרח אירופה.

<בני פישר: הוספו 400 תקנים.

<בני פישר: 200 לשנה הזאת ו-200 לשנה הבאה, דבר שלא היה קודם.

<בני פישר: הוספנו תקנים בפנימיות.

<בני פישר: יש לנו המון תקנות מכל מיני סיבות פנימיות של תקנות החזקת ילדים.

<בני פישר: כשאני אומר הצטיידות זה לא לשום מטה, זה הילד מקבל בגדים, הילד מקבל מצעים.

<בני פישר: זה מחולק בכל מיני סעיפים ומי שיבחן טוב יראה שיש תוספת.

<בני פישר: אנחנו מסוגלים לעמוד ולהסביר כל מילה.

<בני פישר: אני כן אומר - - -

יעקב מרגי: בני, תקשיב.

יעקב מרגי: אני חושב שדיברנו על זה, אם אני לא טועה, בואו נראה בסיכום.

יעקב מרגי: אני רוצה לדעת לגבי כל הסעיפים שנוגעים לתקציבי הפנימיות – 2015, שמבחינתי בסיס – אני רוצה לראות את 2016, 2017, 2018.

<בני פישר: בסדר גמור.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני יושב הראש - - -

יעקב מרגי: שנייה רגע.

יעקב מרגי: את כל מה שקשור לתקציב הפנימיות.

יעקב מרגי: תבחין בין שיפוצים לבין - - -

מירב בן ארי: כן.

<בני פישר: אני מבחין.

<בני פישר: אני אגיד עוד משהו לגבי השיפוץ.

מירב בן ארי: אבל הכסף לשיפוצים לא קשור.

יעקב מרגי: זה לא קשור.

<בני פישר: זה לא קשור, אבל אני אגיד משהו גם על השיפוצים.

מירב בן ארי: כן, תגיד גם על זה משהו.

<בני פישר: נורא קל להפוך את מדינת ישראל לשק חבטות.

<בני פישר: אני גם הלקוח וגם הזה.

<בני פישר: חברים, 80%, 70% מהתקצוב הוא של מדינת ישראל, של משרד החינוך מתקציב משרד החינוך בשנה האחרונה - - -

מירב בן ארי: הולך לשכר.

<בני פישר: לא, הלך לשיפוץ.

<בני פישר: הפילנתרופיה עושה עבודה מאד חשובה, הפורום מייצר הד נכון, אבל חברים, לא להתבלבל.

<בני פישר: הפילנתרופיה עוסקת פה ב-15%, ב-20%.

<בני פישר: יש עדיין 80%.

<בני פישר: מה ששמעתם משחר זה סיפור של אנשים - - -

יעקב מרגי: אז אני אומר לך, בני, בסדר - - -

אורלי לוי אבקסיס: סליחה, הם עושים טובה למישהו?

אורלי לוי אבקסיס: בשביל מה צריך מדינה?

יעקב מרגי: רגע, רגע, אני הולך לומר.

יעקב מרגי: תני לי רגע.

אורלי לוי אבקסיס: זו החובה שלכם.

יעקב מרגי: אתם יודעים, לאחרונה בוועדת החינוך - - -

<בני פישר: אנחנו עושים את זה באהבה גדולה.

יעקב מרגי: בני, יש לי תחושה לגבי ועדת החינוך שיושב הראש צריך רק להגיד קח זכות דיבור.

יעקב מרגי: אתם תתנו לי רשות דיבור בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: באמת תודה שאתם מביאים 80%.

יעקב מרגי: סליחה שאני מבקש מכם זכות דיבור.

יעקב מרגי: תנו לי.

יעקב מרגי: תקשיב, אמרת דברים.

יעקב מרגי: הפילנתרופיה מבחינתי – וחידדה את זה חבר הכנסת – אמורה לבוא לאקסטרות.

יעקב מרגי: כשאתה בא ואומר לי אתה מכיר בערך הזה, בנתון הזה, אתה אומר המדינה נותנת 80%.

יעקב מרגי: אז אני אומר לך, המדינה צריכה לתת 100%.

<בני פישר: נכון.

יעקב מרגי: ומה שמביאה הפילנתרופיה לאותם כפרי הנוער שאמרתי לאיזה אוכלוסיות בחלקן זה מתייחס, לכן לי חשוב לתת את האקסטרות מהפילנתרופיה.

יעקב מרגי: לכן זה הערך המוסף שאני צריך לספק לו.

יעקב מרגי: נכון, אני לא מצדיע למדינה שהיא קמה בבוקר כמו לשמש שהיא זורחת.

יעקב מרגי: אני אומרת בתפילה שאני מודה לקדוש ברוך הוא, אבל מה לעשות, התרגלנו לדברים מובנים מאליהם ומקבלים אותם.

יעקב מרגי: מה שהמדינה צריכה לעשות זה התפקיד שלה.

יעקב מרגי: כשאתה אומר לי 80% אז אתה מכיר בחוסר הזה של ה-20% הנותרים.

יעקב מרגי: השאלה מה עושים?

יעקב מרגי: אנחנו מכירים ומכירים ומכירים.

יעקב מרגי: אתה הריבון מבחינתי.

יעקב מרגי: אתה הלקוח.

יעקב מרגי: אתה הריבון.

<בני פישר: אני אסביר.

יעקב מרגי: משרד החינוך זה הריבון.

איתן ברושי: זו השיטה של האוצר.

איתן ברושי: הם יודעים שלא יזרקו אותם לרחוב.

יעקב מרגי: תנו לי, רבותי, אני רוצה לעבור - - -

איתן ברושי: ככה הם עושים גם עם הזקנים.

יעקב מרגי: הנה אני אומר לכם, אני לא מצייץ, לא פייסבוק, לא כותרות.

יעקב מרגי: תנו לי לעזור - - -

איתן ברושי: גם אני לא.

יעקב מרגי: אז חכו עם הסיסמאות.

איתן ברושי: זאת האמת.

<בני פישר: מכיוון שעל הילדים האלה יש לנו אחריות מאד גבוהה, אז אנחנו לוקחים את התקציב ואנחנו קצת, בצורה בעיני טכנית, לא רק טכנית, מהותית, אנחנו מייצרים פתרונות שהם פתרונות לטווח הקצר ולא פתרונות לטווח הארוך.

<בני פישר: הסוגיה שעולה פה היא נכונה, צריך להילחם.

<בני פישר: אנחנו נלחמים עליה.

<בני פישר: אני חושב שלפחות בשנים האחרונות המשרד לא מקצץ, מוסיף.

<בני פישר: עדיין לא מספיק.

<בני פישר: יש פה משהו מבני, בעייתי.

<בני פישר: הוא מוסיף ביותר טיפול, הוא מוסיף ביותר התערבות בהתנהגות סיכונית, הוא מוסיף בתמיכה, בליווי, בהדרכה מקצועית, בפיתוח שאנחנו כרגע מקדמים, של מרכז פיתוח והדרכה ובהכשרות.

<בני פישר: אנחנו לא עזבנו את הילדים האלה.

<בני פישר: אנחנו איתם בלילות 24/7.

<בני פישר: זה המינהל לחינוך התיישבותי.

<בני פישר: אני עד אתמול הייתי מנהל כפר נוער.

<בני פישר: זה לא איזה משהו טכני.

יעקב מרגי: תסביר לי למה יש לך קושי מול משרד החינוך.

יעקב מרגי: עכשיו אני הופך אותו ללקוח נטו, מאה אחוז ואני מנסה לאבחן את הבעיה.

יעקב מרגי: גם לי את הקושי הזה כוועדה.

יעקב מרגי: בדרך כלל משרד החינוך קשוב להודעות הסיכום שלי ואני אומר לכם, בסך הכל אני שבע רצון.

יעקב מרגי: יש שינויים בעקבות הדיונים.

יעקב מרגי: פה אני מרגיש חסר אונים.

יעקב מרגי: אני כבר לא רוצה לדבר עם הפורום.

יעקב מרגי: יש לי תחושה.

יעקב מרגי: תסביר לי את הקושי הזה, המנטאלי אולי - אם קיים במשרד החינוך - למה לא לבוא?

יעקב מרגי: כולם מכירים בדלתא הזו שהיא חסרה.

יעקב מרגי: למה לא מצליחים לתת לה מענה?

<בני פישר: אני אסביר.

<בני פישר: לפחות ממה שאומרים לי, כי אני לצרכים שאני מעלה, הנקודתיים, יש כל הזמן מענים ויש כל הזמן התפתחות.

<בני פישר: יש פה אמירה עקרונית של המשרד.

<בני פישר: אני קטונתי מלהבין אותה כלקוח - - -

יעקב מרגי: תסביר לי אותה.

<בני פישר: שאומרת תראו, יש פה משהו שלא עודכן, חברים.

<בני פישר: זו לא אחריות של משרד החינוך, זו אחריות של מדינת ישראל לילדים האלה.

<בני פישר: האוצר, שמתקצב - - -

<קריאה: אני רוצה להסביר.

<בני פישר: שנייה, אני מסביר מה אומרים.

<בני פישר: האוצר שמתקצב צריך לעדכן תעריפים.

<בני פישר: זה דלק, זה מים, זה מבנה, מבנה תקינה עכשיו.

<בני פישר: אני חושב - - -

יעקב מרגי: בני - - -

<בני פישר: שנייה.

יעקב מרגי: בני, רגע.

יעקב מרגי: יושב ראש הוועדה היה שר וכשאני רציתי משהו ממשרד האוצר, קדחתי להם ולא נתתי להם.

יעקב מרגי: כשהם רצו לבוא איתי, תשמע, אולי בוא נוריד את העודפים מחויבים ההיסטוריה האלה, נשחרר אותם ובתנאי.

יעקב מרגי: אתה זוכר שזה פתוח וזה פתוח.

יעקב מרגי: אני לא מאמין שמשרד החינוך ושר החינוך לא מצליחים להגיע להכניע את האוצר בקטע הזה להתאים תעריפים.

יעקב מרגי: לא מכיר בזה.

יעקב מרגי: לא מאמין בזה.

יעקב מרגי: יש לי תחושה שמעבר לזה יש פה איזה מחסום שאני חייב להבין אותו.

יעקב מרגי: אני לא מקבל שזה האוצר ועד שהאוצר לא יסכים אני יושב ברחוב עידו - - -

איתן ברושי: זה לא מחסום, זה הסכמות.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: אני יושב ברחוב עידו שם ואני מחכה לאוצר.

יעקב מרגי: אין.

יעקב מרגי: ככה שר לומד.

יעקב מרגי: ואני אשמע את משרד האוצר בקטע הזה.

יעקב מרגי: אני לא מאמין ששר, כמו שר חינוך, שהוא המשרד הראשון בגודלו תקציבית אחרי משרד הביטחון, יישב בהמתנה, בחיבוק ידיים, עד שיואיל בטובו מאן דהוא באוצר לעדכן תקציבים.

יעקב מרגי: אני לא מבין את הקושי הזה.

יעקב מרגי: תשכנע אותי.

יעקב מרגי: או שיש קושי, או שהם חולקים עלינו, או שיש מחסום מנטאלי.

יעקב מרגי: אני לא מוכן לקבל שהוא לא מצליח מול האוצר לעדכן את הצרכים של התקציב הפנימי.

יעקב מרגי: לא מוכן לקבל את זה.

יעקב מרגי: מה לעשות, אני מכיר, בתוך עמי אני חי.

יעקב מרגי: יש פה חברי כנסת מנוסים, כל אחד בתחומו הוא ואני אומר לך כמי שהיה שר.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני יושב הראש - - -

יעקב מרגי: אתה עושה לי ככה?

יעקב מרגי: מה?

יעקב מרגי: עונה לי או לא עונה לי?

<בני פישר: לא, אין לי מה לענות לך.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני יושב הראש - - -

יעקב מרגי: אתה מכיר במה שאני אומר?

<בני פישר: כן.

איתן ברושי: לכן אמרתי ש- - -

יעקב מרגי: במילים אחרות אתה יודע מה אתה אומר לי, ואני לא אצטט אותך.

<בני פישר: אתה יכול לצטט אותי.

יעקב מרגי: זה לא בוער לאף אחד שם.

יעקב מרגי: בסדר, תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני יושב הראש, לפני שהאוצר יענה וגם בשביל הפרוטוקול.

אורלי לוי אבקסיס: מקודם נאמר שלא היה ולא נברא.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני רוצה לומר שמה שאמרתי אכן התרחש ואת הדברים אמר אברהם לוי, מנהל תחום תקציבים בחינוך.

אורלי לוי אבקסיס: הוא הודיע למנהלים בכנס בעיינות על קיצוץ של עד 50 מיליון שקלים.

אורלי לוי אבקסיס: הוא אמר להם תיערכו לכך.

אורלי לוי אבקסיס: זה היה בנובמבר.

יעקב מרגי: מי אמר את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אברהם לוי.

יעקב מרגי: מי זה אברהם לוי במשרד החינוך?

<קריאה: מנהל אגף תקציבים.

אורלי לוי אבקסיס: הנה, ראש אגף תקציבים, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: לפני שאתה אומר לא היה ולא נברא – תבדוק.

<בני פישר: אני הגעתי מוכן לישיבה הזאת, גברתי.

אורלי לוי אבקסיס: תבדוק.

אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת לפרוטוקול שבנובמבר הוא אמר להם תיערכו לקיצוץ של 50 מיליון שקלים.

יעקב מרגי: אבל הוא לא קיצץ בסוף.

<בני פישר: לא היה שום קיצוץ - - -

אורלי לוי אבקסיס: אתה רוצה להגיד לי שלא היה הכנס הזה בעיינות?

<בני פישר: אני רוצה להגיד לך שלא היה קיצוץ ו - - -

אורלי לוי אבקסיס: אז אני רוצה להגיד לך שאתה מתכחש לזה שבתקציב המדינה, פה – אני אתן את זה גם לוועדה, כתוב החזקת תלמידים בפנימיות – קיצוץ של 42.078 - - -

<בני פישר: לא.

<בני פישר: יש דברים ש - - -

אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו העברנו תקציב פיקטיבי.

אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר שה - - -

יעקב מרגי: לא, הוא הסביר לך.

אורלי לוי אבקסיס: לא, הוא לא הסביר.

אורלי לוי אבקסיס: הוא לא הסביר.

יעקב מרגי: אתה מוכן להסביר?

אורלי לוי אבקסיס: לא מורידים מסעיף בתת תקצוב.

יעקב מרגי: תני לו להסביר.

אורלי לוי אבקסיס: כי אתה משתמש ברזרבות כשאתה מעביר ממקום למקום.

יעקב מרגי: אורלי, תני לו להסביר.

יעקב מרגי: הבנתי.

יעקב מרגי: תני לו להסביר.

<בני פישר: יש דברים שאני יודע לשתוק ושותק ויש דברים שאני לא שותק.

יעקב מרגי: אז בוא תסביר.

אורלי לוי אבקסיס: לא שותק וגם אמרת שלא היה ולא נברא ועובדה שהיה ונברא בנובמבר.

<בני פישר: אני רוצה להסביר עוד פעם.

<בני פישר: בסדר, אני גם יודע לצעוק.

אורלי לוי אבקסיס: אמרת להם להיערך לקיצוץ והקיצוץ התרחש.

יעקב מרגי: בני, לך לא מותר לצעוק.

<בני פישר: צודק, מקבל.

<בני פישר: סליחה, מתנצל.

<בני פישר: מתנצל.

יעקב מרגי: אז בבקשה.

<בני פישר: מתנצל.

<בני פישר: אני אומר ככה: יש לנו כמה תקנות של החזקת תלמידים ובבנייה תקציבית מסיטים ממקום אחד למקום אחר.

<בני פישר: כשאת מסתכלת - - -

אורלי לוי אבקסיס: תן לי דוגמא.

<בני פישר: אני אתן לך דוגמא.

<בני פישר: תסתכלי ותעשי סיכום.

<בני פישר: איש האוצר יסביר לך את זה, שעל פי סיכום של תקנות החזקת התלמידים, תראי שבאופן כללי הייתה תוספת של 10 מיליון שקלים בהחזקת תלמידים בתקנות.

<בני פישר: אני יכול להסביר את זה בצורה - - -

אורלי לוי אבקסיס: אני לא רואה את זה.

<בני פישר: אבל - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה מופיע בספר התקציב?

<בני פישר: כן, בוודאי, יש פה - - -

אורלי לוי אבקסיס: אז תראה לי באיזה מספר.

<בני פישר: איש האוצר יכול להסביר לך את זה.

<דניאל לוברבוים: על איזה מספר תקנה את מדברת?

<דניאל לוברבוים: סתם.

<דניאל לוברבוים: לא סתם, שנדע.

אורלי לוי אבקסיס: קודם כל אתם עונים ואחר כך אתם אומרים לא.

<דניאל לוברבוים: לא, שנבין בדיוק על מה מדובר.

אורלי לוי אבקסיס: תראה, יש את הסעיף - - -

<דניאל לורברבוים: אני דני לורברבוים, רפרנט חינוך באוצר.

אורלי לוי אבקסיס: תראה, יש את סעיף 45 ואנחנו מדברים על תת סעיף 45.05.

<דניאל לורברבוים: 45.05 זה התכנית.

אורלי לוי אבקסיס: 45.05 - החזקת תלמידים בפנימיות.

<דניאל לורברבוים: אז יש את תקנת החזקת תלמידים בפנימיות, שזה 20.45.05.04, ששם זה סל לאור.

<דניאל לורברבוים: זה תקציב סל לאור.

<דניאל לורברבוים: הוא גדל ב-10 מיליון שקלים בשנת 2017 והוא גדל בעוד 5 מיליון שקלים כמעט בשנת 2018.

<דניאל לורברבוים: יכול להיות שמה שיש לך זה שאת רואה את כלל התכנית.

<דניאל לורברבוים: אז יכול להיות שעברו כספים ממקום למקום בתוך החינוך ההתיישבותי, אבל זה לא, את מדברת על - - -

אורלי לוי אבקסיס: מה שאומר שאתם שיחקתם ועשיתם מניפולציה.

אורלי לוי אבקסיס: הורדתם מפה ושמתם פה.

אורלי לוי אבקסיס: הורדת 42 מיליון שקלים והוספתם 10 מיליון שקלים על החזקת תלמידים.

אורלי לוי אבקסיס: תסלח לי, זה עדיין קיצוץ - - -

יעקב מרגי: אורלי, אני שואל שאלה.

יעקב מרגי: נראה לך - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה עדיין קיצוץ, אדוני.

יעקב מרגי: רגע, ענת.

יעקב מרגי: את מכירה - - -

אורלי לוי אבקסיס: יש קיצוץ או אין קיצוץ?

<ענת נחמיה-לביא: אני כמעט לא חלק מהדיון.

יעקב מרגי: רגע, אני שואל אותך שאלה.

יעקב מרגי: את מכירה?

יעקב מרגי: קיבלת מהשטח קיצוץ מאסיבי כזה של 42 מיליון שקלים.

<ענת נחמיה-לביא: ממש לא ואני לא חלק מהדיון הזה, כי אני לא - - -

יעקב מרגי: ברור לי.

<ענת נחמיה-לביא: כי אני לא שחקן - - -

יעקב מרגי: אוקיי אורלי, נצטרך לבדוק את זה.

אורלי לוי אבקסיס: הוסיפו לחינוך ההתיישבותי והורידו לפנימיות.

אורלי לוי אבקסיס: תרד לזה.

יעקב מרגי: אני הולך לבדוק.

יעקב מרגי: בני, אני אקבל העתק מההעברה הזו.

אורלי לוי אבקסיס: הוסיפו לשירותי - - -

יעקב מרגי: אורלי, אני מבקש.

יעקב מרגי: אני מבקש הסברים על ההעברה שנעשתה בתאריך הזה, בסעיפים האלה – מאיפה לאיפה ומה המענים שניתנו במקום.

יעקב מרגי: זה יהיה בסיכום.

יעקב מרגי: את רשמת את זה?

<יהודית גידלי: כן, כן, כן.

יעקב מרגי: בני, שמעת?

יעקב מרגי: אוקיי?

יעקב מרגי: אני אקבל את זה בהקדם?

<בני פישר: כן.

יעקב מרגי: בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: עד מי הם אמורים להעביר לך את זה?

יעקב מרגי: בסוף הדיון אני אקצוב להם זמן.

יעקב מרגי: בבקשה, אוצר.

<דניאל לורברבוים: אז קודם כל על השאלה - - -

יעקב מרגי: עכשיו השאלות הן שלי, בסדר?

יעקב מרגי: כי השעון עכשיו כבר רץ, השאלות הן שלי.

יעקב מרגי: אתה בדיוק יצאת, נכנסת, אני אמרתי לבני, במקרה שלו פניתי לגברת, מה שם הגברת?

<מירי כהן: מירי כהן.

יעקב מרגי: מה התפקיד.

<מירי כהן: אגף תקציבים במשרד החינוך.

יעקב מרגי: היא מבחינתי משרד החינוך, אגף תקציבים משרד החינוך, בסדר?

יעקב מרגי: אני לא מבין את הקושי הזה.

יעקב מרגי: כולם מכירים בעובדות שאכן יש פערים, יש נקרא לזה שחיקה בתעריף הסל.

יעקב מרגי: כולם במכירים בצורך שיש לעדכן.

יעקב מרגי: יש קושי שאנחנו לא מצליחים להבין אותו – למה.

יעקב מרגי: עם כל האגרסיביות שלי לא הצלחתי עד היום בסעיף הזה.

יעקב מרגי: בסעיפים אחרים כן הצלחתי מול משרד החינוך.

יעקב מרגי: אני לא מבין איך בני לא מצליח, כשכולם מכירים.

יעקב מרגי: השר כותב לנו.

יעקב מרגי: אני קיבלתי תשובות לסיכום הקודם.

יעקב מרגי: אורלי לוי קיבלה תשובה לשאילתה שלה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת דב חנין קיבל.

יעקב מרגי: שלוש תשובות כאלה.

יעקב מרגי: אצלי הוא אומר מה הוא עושה בשנת 2015, את ה-600 תקנים, הכל בסדר.

יעקב מרגי: אני יכול לקבל ממך תשובה מדוע משרד האוצר לא מעדכן את התעריפים והאם יש כוונה?

יעקב מרגי: ואם לא - למה?

<דניאל לורברבוים: בסוף התשובה היא מאד פשוטה.

<דניאל לורברבוים: זה סדרי עדיפויות של משרד החינוך.

<דניאל לורברבוים: אנחנו מגיעים - - -

יעקב מרגי: רגע, רגע, רגע.

אורלי לוי אבקסיס: סדרי עדיפויות של משרד החינוך.

יעקב מרגי: תנו לי, תנו לי.

יעקב מרגי: אורלי, תעזרי לי בזה.

יעקב מרגי: תן לי ללכת איתך.

יעקב מרגי: שאלתי אותו קודם ושמת לב, האם זו בעיה תקציבית או בעיה עקרונית של משרד האוצר בעדכון התעריפים.

יעקב מרגי: זה אני רוצה לשמוע ממך.

<דניאל לורברבוים: אז קודם כל כל התעריפים בתוך הסל, כל הרכיבים שהם שכר, מתעדכנים בהתאם לשכר.

יעקב מרגי: בלי טובות שלך.

<דניאל לורברבוים: מה?

יעקב מרגי: חסר לך שלא תעדכן את זה, תהיה תביעה.

יעקב מרגי: זה הסכמים, בסדר.

<דניאל לורברבוים: לא, לא, בסדר.

<דניאל לורברבוים: זה בין 60% ל-75% מסל לאור בסוף - - -

יעקב מרגי: בסדר, מה שאני כופה אותך לעשות – אני או החוק – אומר אל תתהדר בזה.

יעקב מרגי: תן לי מה שלא מתעדכן.

יעקב מרגי: מה שלא שכר.

<דניאל לורברבוים: אז בסוף זה מדיניות של משרד האוצר שלא לעדכן את התעריפים האלה, אבל - - -

יעקב מרגי: למה?

<דניאל לורברבוים: היה ומשרד החינוך היה שם כדגל שזה מה שהוא רוצה לעשות והוא היה מגיע לדיוני התקציב והוא היה אומר את אלה אני רוצה, בסוף הם - - -

יעקב מרגי: אני איתך.

יעקב מרגי: אני יודע איך עובדים עם אגף התקציבים.

יעקב מרגי: תאמין לי אני יודע איך עובדים איתם.

יעקב מרגי: אז אני רוצה לחדד, לשמוע את זה במילים לא מכובסות.

יעקב מרגי: מילים פשוטות על השולחן, למבין הסביר.

<קריאה: זה לא חשוב למשרד החינוך.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר לך, לו יצויר שהעדכון הזה – נתמחר אותו ב-50 מיליון שקלים לצורך העניין.

יעקב מרגי: 100 מיליון, 50 מיליון שקלים, לא יודע לומר לך מה הוא.

יעקב מרגי: הדלתא הזו שחסרה שווה 50 מיליון שקלים – לו יצויר, בסדר?

יעקב מרגי: ומשרד החינוך אומר יש לי את ה-50 מיליון שקלים, אתה תמנע ממנו לעדכן את התעריף?

<דניאל לורברבוים: מה פתאום?

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: בני, שמעת?

<בני פישר: כן.

יעקב מרגי: שמעת גברת אגף התקציבים?

איתן ברושי: ואתה מאמין להם?

יעקב מרגי: למי, לאוצר?

יעקב מרגי: כן.

איתן ברושי: אני לא מאמין להם.

יעקב מרגי: אני מאמין לאוצר.

איתן ברושי: אני רוצה להסביר למה.

יעקב מרגי: לא, תקשיב - - -

מירב בן ארי: רגע, אבל - - -

יעקב מרגי: בוא אני אגיד לך.

יעקב מרגי: לכל נציג משרד ממשלתי שמגיע, כל נציג ממשלתי שבא ואומר את העמדה שלו, היא מחייבת, גם אם הוא טעה והוא הוציא שיק שלו, שהוא לא היה מוסמך לחתום עליו.

יעקב מרגי: אני אתבע אותו.

יעקב מרגי: אני אתבע שהוא יקיים אותו.

איתן ברושי: אני הייתי שם.

יעקב מרגי: ואני בכוונה משכתי אותו לשם.

איתן ברושי: אני הייתי שם.

איתן ברושי: אני לא קראתי על זה.

יעקב מרגי: אני שמח שאתם מתווכחים ביניכם.

יעקב מרגי: אני הבנתי את העניין לפני כן.

איתן ברושי: אני לא מאמין להם.

<בני פישר: לא, אתה יודע למה, כי מה שעלה – ואני נלחם בשני הצדדים – אבל זה על בסיס תקציב קבוע.

<בני פישר: זה אומר שאם שינית - - -

יעקב מרגי: ברור לי.

יעקב מרגי: זה לא חד פעמי.

<בני פישר: והאוצר לא בסיפור הזה.

יעקב מרגי: לא, לא, בוא תקשיב.

<בני פישר: כי חד פעמי נכנס ב - - -

יעקב מרגי: רגע, לא חד פעמי.

יעקב מרגי: אני לא רוצה טובות.

יעקב מרגי: חד פעמי זה כשאתה עושה לי טובות.

יעקב מרגי: אני רוצה את הבסיס, את מה שצריך, שכולם מכירים בצורך שלו.

יעקב מרגי: אני חושב שעדכון התעריפים – בא ואומר לך האוצר תעדכן מה שאתה רוצה, כמובן במסגרת הסביר, אל תבקש ממני תוספת תקציב.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: כי ביקשת ממני בדיוני התקציב – ובצדק – שמת לי בדיוני תקציב 2017-2018 את X ואת Y ואת Z.

יעקב מרגי: את זה לא שמת לי.

יעקב מרגי: אתה רוצה עכשיו לעדכן תעריף?

יעקב מרגי: תיקח מן הגורן ומן היקב את - - -

אורלי לוי אבקסיס: רגע, רגע, רגע, שאני אבין, בעצם ועדת החינוך עזרה למשרד החינוך להשיג דברים מסוימים, כי הם היו נורא חשובים.

אורלי לוי אבקסיס: כלומר עליהם יכולתם לסחור - - -

יעקב מרגי: לא, אני רק רוח גבית.

אורלי לוי אבקסיס: ובעצם לא הייתה שום דרישה של משרד החינוך שתבואו לעזור להם בנושא הזה של הפנימיות.

אורלי לוי אבקסיס: זה מה שאני הבנתי מהדברים שלך, גם אם לא אמרת אותם.

יעקב מרגי: לא, לא, אז לא הבנת.

יעקב מרגי: לא, לא, אל תלכי לשם.

יעקב מרגי: אני אחרון חברי הכנסת, לא רציתי למסחר שום דבר יכולתי למסחר בחוק ההסדרים, להביא - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא, זה לא עניין של מסחור.

אורלי לוי אבקסיס: לא הבנת אותי.

יעקב מרגי: לא, לא, תני לי.

יעקב מרגי: אני מקיים דיונים, אם אני רואה צורך אני דוחף את השר לשם, אני אומר לך בגאווה, בצניעות קצת עם גאווה קטנה, שאני יכול לרשום הרבה V על הסיכומים שלי עם המענים שקיבלתי.

יעקב מרגי: בסדר?

יעקב מרגי: אני יכול לומר את זה.

יעקב מרגי: אני מודע לזה.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת משרד החינוך יכול היה גם להיעזר בך כדי להביא את התקציב.

יעקב מרגי: אז המסקנה, אם משרד החינוך - - -

אורלי לוי אבקסיס: אם היה חשוב לו, היה אומר לך מרגי, תעזור לי.

יעקב מרגי: זאת לא המסקנה.

יעקב מרגי: המסקנה היא שאם משרד החינוך – לא, לא, הוא לא צריך את מרגי – אם משרד החינוך היה שם את זה לשנים 2017-2018 בדיוני התקציב, האוצר לא היה מתווכח איתו על עדכון התעריף.

אורלי לוי אבקסיס: נכון, נכון.

יעקב מרגי: טוב.

יעקב מרגי: מה יש לך עוד להוסיף?

יעקב מרגי: מבחינתי סיפקת לי מה שרציתי.

יעקב מרגי: גברת, שוב, אני חלש בשמות.

יעקב מרגי: אל תיקחי את זה אישי.

יעקב מרגי: איפה הרשימה?

יעקב מרגי: גברת מירי כהן, מנהלת תחום עלויות במשרד, באגף התקציבים של המשרד.

<מירי כהן: כן.

<מירי כהן: אנחנו מדברים על עניין שהוא ברור וידוע לכולם.

יעקב מרגי: עלויות.

<מירי כהן: מצד אחד מדובר פה בתקנות שהן תקציב אפס וככל שידוע לכם תקציב אפס מתבסס על עדכון שוטף של האוצר, שאנחנו מקבלים תקציב מהאוצר לבניית התקנות האלה.

<מירי כהן: ככל שאין לנו אישור לעדכון העלויות האלה, התקנות האלה לא יכולות ל - - -

יעקב מרגי: רגע, זה שונה ממה שאמר נציג האוצר.

יעקב מרגי: משרד החינוך צריך אישור לעדכון?

יעקב מרגי: חשוב לי.

יעקב מרגי: זו הבחנה מקצועית.

יעקב מרגי: אמירה מקצועית חד משמעית.

<מירי כהן: ברור.

<מירי כהן: כשאנחנו יושבים להכנת תקציב כל שנה, מדי שנה - - -

יעקב מרגי: לא, ודאי.

יעקב מרגי: ודאי שהאוצר רוצה הסברים כשאת הולכת לעדכן מה, מו - - -

אורלי לוי אבקסיס: יאללה, זה צ'ק-ליסט, יאללה, העברנו להם רשימה.

יעקב מרגי: גברתי, ודאי שאגף התקציבים, כשמשרד רוצה לעשות שינויים בהעברה מתקציב או מתקציב זה וזה – מאיפה אתה רוצה לעשות את זה?

<מירי כהן: גם הכנת הבסיס של התקנה באה על סמך דיונים ועל - - -

יעקב מרגי: ברור, ברור לי.

יעקב מרגי: אני בא משם.

יעקב מרגי: ברור לי.

<מירי כהן: ככל שאין לנו את ההבחנה הזאת - - -

יעקב מרגי: לא, מירי, אבל אני שואל מה ששאלתי את נציג אגף התקציבים באוצר ואני אשאל גם אותך.

<מירי כהן: גם להביא 50 מיליון, אנחנו צריכים ל - - -

יעקב מרגי: לו יצויר ששר החינוך היה אומר לך – גברת מירי, תלכי לתקנה X, Y, Z, אני לא רוצה להצביע, שלא תחשבו שאני נגד זה או נגד זה, בסדר?

יעקב מרגי: שימי שם 50 מיליון שקלים בבסיס, תעבירי את זה לעדכון תעריפים.

יעקב מרגי: הוא היה מאשר לך.

יעקב מרגי: ככה הוא אמר לי.

<מירי כהן: בסדר.

<מירי כהן: אם תתקיים החלטה כזו וזה יהיה סדרי העדיפויות של המשרד - - -

יעקב מרגי: את לא צריכה אישור מהאוצר.

<מירי כהן: אז אנחנו נעשה את זה.

יעקב מרגי: את לא צריכה אישור מהאוצר.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, רגע, מי צריך לדרוש מה?

אורלי לוי אבקסיס: אני עכשיו מבולבלת.

יעקב מרגי: השר, השר.

אורלי לוי אבקסיס: לא, שנייה, מה השר?

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע כמה שרים מכירים את הרזולוציות של תוך התקציבים שלהם.

יעקב מרגי: לא, זה חשוב לי, מה אני הולך לכתוב.

אורלי לוי אבקסיס: מישהו צריך להעלות את תשומת ליבו.

אורלי לוי אבקסיס: אני חשבתי שעשיתי את זה בשאילתה לפני שנה.

אורלי לוי אבקסיס: דב חנין חשב שהוא עשה את זה בשאילתה לפני.

אורלי לוי אבקסיס: כל הזמן אנחנו דופקים על השולחן.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא כזו - - -

יעקב מרגי: בהתחלה הולכים - - -

אורלי לוי אבקסיס: בוא לא - - -

יעקב מרגי: אני אתן לך.

יעקב מרגי: בהתחלה הולכים עם לחץ פיזי מתון.

יעקב מרגי: כשזה לא עוזר עושים יותר אגרסיבי.

יעקב מרגי: כשלא עוזר עושים בעינויים, במסגרת המותר, קו 300.

יעקב מרגי: אז בוא תקשיב - - -

אורלי לוי אבקסיס: איפה צריכה להיוולד הדרישה?

יעקב מרגי: אז אנחנו היינו בלחץ פיזי מתון עד עכשיו.

יעקב מרגי: ברמזים.

יעקב מרגי: בנימוסים ולא עזר.

יעקב מרגי: לא עזר.

יעקב מרגי: לא עזר סיכום של מצנע, לא עזר סיכום ראשון שלי, לא עזר.

יעקב מרגי: מכתבים אישיים, שפניתי למשרד, לא עזרו השאילתות.

יעקב מרגי: הסיכום היום יהיה יותר נוקשה.

יעקב מרגי: מישהו רוצה להוסיף משהו לפני שאני מסכם?

יעקב מרגי: אוקיי, אז אני מסכם.

יעקב מרגי: קודם כל הוועדה מודה לחברי הכנסת המציעים – חברת הכנסת אורלי לוי אבוקסיס, חבר הכנסת דב חנין וחברי הכנסת הנוספים שהשתתפו בדיון ותרמו לדיון וכן לאורחים הרבים שהגיעו ותרמו לדיון.

יעקב מרגי: חשוב שייאמר בסיכום, כפי שאמרתי בדיון, שלפנימיות ולכפרי הנוער בישראל יש מקום מרכזי ביותר במערך ההשמה החוץ ביתית של ילדים ונוער.

יעקב מרגי: מכוח זה ועדת חינוך עוקבת בדאגה ולא לחינם זה הדיון השני בתקופת כהונתה של הכנסת ה-20 בעניין תקצוב כפרי הנוער, בנוסף לשאילתות, הצעות לסדר ומכתבים אישיים לשר.

יעקב מרגי: הוועדה רואה בחומרה שעדכון תקציב הפנימיות וכפרי הנוער לא היה בדיוני תקציב 2017-2018, כפי שנתנו לנו להבין מהתכתבויות עם המשרד.

יעקב מרגי: כמו כן, הוועדה מבקשת, כפי שאמרתי, בני, לקבל הבהרות על אותה העברה מדוברת של קיצוץ של 42 מיליון שקלים.

אורלי לוי אבקסיס: בהחזקת הפנימיות.

יעקב מרגי: בהחזקת הפנימיות.

יעקב מרגי: העברה בדיוק לאן זה הלך.

יעקב מרגי: אם יש לזה חלופות – איפה נמצאות החלופות; וכפי שאמרתי, אני מבקש דו"ח 2015 – כל סעיפי התקציב הקשורים לתקציב הפנימיות, כולם – מה המצב.

יעקב מרגי: לתת לי מצב לשנת 2016 – ביצוע, תקצוב ויישום.

יעקב מרגי: לשנים 2017-2018 – תקצוב.

יעקב מרגי: כמה זמן אתה צריך לזה?

איתן ברושי: אדוני יושב הראש, אני מבקש - - -

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: כמה זמן אתה צריך למסמכים האלה?

<בני פישר: שבוע הבא.

יעקב מרגי: אני נותן לך שבועיים, בסדר?

יעקב מרגי: תוך שבועיים מסיכום הדיון.

יעקב מרגי: הוועדה קורא לשר החינוך לתת תשובות חד משמעיות לוועדת החינוך, מדוע לא ייתן הוראה לעדכן במידי את הצורך, את החוסר - אנחנו לא מדברים פה על טובות - את החוסר בתקצוב הריאלי של הפנימיות וכפרי הנוער, כפי שמופיע בסל לאור.

יעקב מרגי: אולי הוא לא אוהב את לאור, אולי הוא לא אוהב את המילה, לכן אני מנסה לברוח תמיד מסל לאור, כי גם לי זה כבר הפך להיות כמעט משפט מגונה.

אורלי לוי אבקסיס: אז אולי באמת זה המקום לבקש להקים איזה גוף שיבנה סל חדש.

יעקב מרגי: ומאחר שהוועדה הגיעה למסקנה, ממה ששמעה מכל הדוברים סביב השולחן, שסל לאור במתכונתו הקיימת, הלא מעודכנת, הוא כמעט לא רלבנטי, אז אנחנו מבקשים שהמשרד יכין, יקים מנגנון.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לקרוא לזה ועדה.

יעקב מרגי: ועדה זה עוד משהו כבד, מאסיבי.

יעקב מרגי: מנגנון.

יעקב מרגי: יקבע מנגנון עדכון אוטומטי לתקציב הפנימיות וכפרי הנוער.

אורלי לוי אבקסיס: שתהיה פה נציגות של הפנימיות.

יעקב מרגי: וכמובן בשיתוף עם הנוגעים בדבר בשטח, אם זה מנהלי כפרי הנוער והפנימיות.

יעקב מרגי: כמו כן להביא את המנגנון הזה לידיעת הוועדה ואנחנו נקיים דיון מעקב.

איתן ברושי: אני רוצה לומר הערה לפני שאתה מסיים.

יעקב מרגי: מה?

איתן ברושי: להגיד שחייבים להגיד פה באיזה שהוא מקום בניסוחים האלה, שכפרי הנוער הם מסגרת החינוך ההתיישבותי, משום שזה לא דבר בפני עצמו וחייבים ל - - -

יעקב מרגי: עד לדיון הזה אני חשבתי שאונסקו רתמו לנו אותם.

יעקב מרגי: בוודאי שזה החינוך ההתיישבותי.

איתן ברושי: רגע, דקה, אבל מי שקורא את הדברים כפי שאתה ניסחת, הוא לא מבין שמדובר פה על החינוך ההתיישבותי.

איתן ברושי: כפרי הנוער הם לא ישות עצמאית.

איתן ברושי: הם חלק מהחינוך ההתיישבותי, לכבוד - - -

אורלי לוי אבקסיס: נכון, אבל בחינוך ההתיישבותי יש עוד דברים חוץ מכפרי הנוער - - -

יעקב מרגי: בסדר, יש עוד דברים, נכון.

אורלי לוי אבקסיס: ואנחנו עכשיו מדברים על מסגרות - - -

יעקב מרגי: עכשיו אנחנו ממוקדים.

איתן ברושי: אבל זה במסגרת מחוז של משרד החינוך.

יעקב מרגי: נכון.

יעקב מרגי: בוא, אנחנו נייחד.

יעקב מרגי: אין ספק.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע, יש גם העדפות - - - מסוימת.

יעקב מרגי: בתוך החינוך ההתיישבותי אנחנו כרגע בדיון, ואני מדגיש את זה, הדיון הוא על תקציב הפנימיות וכפרי הנוער שנמצאים וחוסים תחת, זה אגף?

איתן ברושי: הם לא חוסים, הם חלק מהחינוך ההתיישבותי.

יעקב מרגי: הם לא חוסים.

אורלי לוי אבקסיס: ושלא יגידו לנו - - -

יעקב מרגי: הם חלק.

יעקב מרגי: הם הליבה של האגף לחינוך התיישבותי.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: הוועדה תקיים ישיבת מעקב תוך – אני מקווה שנעמוד בזה – 30 יום סביב הנושא הזה.

יעקב מרגי: אתה יודע מה, כדי שזה יהיה מעשי – 45 יום כדי לתת גם לשר.

יעקב מרגי: לך נתתי לגבי המסמכים שבועיים.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.

יעקב מרגי: תם ולא נשלם.