ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 416, 2017-01-10 09:04

אלי אלאלוף: בוקר טוב.

אלי אלאלוף: היום ה-10 בינואר 2017, י"ב בטבת התשע"ז, השעה 9:04 ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלי אלאלוף: אנחנו מקיימים דיון במסגרת יום הבריאות בכנסת, יוזמה של ההסתדרות הרפואית ושל מספר חברי כנסת.

אלי אלאלוף: כשמדברים על יום הבריאות בכנסת, אנחנו רואים את השירותים שאתם מספקים לנו במקום ואתם גאים למצוא גם אצל כמה מעובדי הכנסת וחברי הכנסת דברים שדורשים טיפול.

אלי אלאלוף: תרשו לי לברך באופן אישי את פרופסור אידלמן שעכשיו הוא פרופסור.

אלי אלאלוף: מגיע לך, מכל הלב.

אלי אלאלוף: אנחנו שמחים בשבילך וגאים שאנשים כמוך מגיעים לרמה הזאת.

<ליאוניד אידלמן: תודה רבה.

אלי אלאלוף: אנחנו קבענו לעצמנו את נושא הדיון היום, בחרנו נושא לדיון בתיאום עם החברים, שהוא הרפואה הקהילתית.

אלי אלאלוף: זאת הרפואה שלא מספיק מדברים עליה ואפילו הייתי אומר לנציגי משרד הבריאות שאנחנו מרגישים שאתם הקרוב העני של הרפואה בארץ.

אלי אלאלוף: התשתיות הן יחסית זולות אבל לא מתקיימות מספיק.

אלי אלאלוף: אין מספיק תקציבי פיתוח ומה שיש, זה ממש לא מספק.

אלי אלאלוף: אני איש הפריפריה ובאר שבע היא עדיין פריפריה למרות שאם תקפלו את המפה של הארץ, אנחנו בדיוק באמצע, 237 קילומטרים מאילת ו-237 קילומטרים מנהריה.

אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שהפריפריה, דווקא הדרומית, יחסית יותר מוזנחת לעומת האחרים, לפי המספרים שקיבלנו מההסתדרות הרפואית וגם לאחר בדיקות שעשו החברים שלי.

אלי אלאלוף: אנחנו זקוקים להרבה יותר למרות שאני חייב לציין שיש תקווה אדירה לדרום.

אלי אלאלוף: יש גידול אוכלוסייה מצופה, בזכות העברת יחידות צה"ל לנגב, למרות שזה לא יתבטא בשנים הקרובות, אבל אנחנו מקווים שמי שהיום משתמש ברכבת המהירה בשני הכיוונים, זה ישאיר את התושבים במקום כך שלא יצטרכו אחרי השירות באזור לחזור לביתם במרכז הארץ.

אלי אלאלוף: האוכלוסייה בצפון ובדרום היא מאוד מאוד מגוונת אבל עם דגש על אוכלוסיות חלשות.

אלי אלאלוף: לצערי, אני חייב להגיד, אנחנו יודעים שהבדואים בדרום הם האוכלוסייה אולי הכי חלשה כלכלית, אם לא החלשה ביותר בארץ, לפחות לפי הנתונים שאנחנו מחזיקים והסטטיסטיקה הרשמית למרות שקשה לעשות אותה.

אלי אלאלוף: בדיון שקיימנו למשל עם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, הם הודו שקשה להם להשיג נתונים מבוססים על הדרום ולכן גם בדוח העוני של הביטוח הלאומי השנה תשימו לב שהאוכלוסייה היחידה שלא השתפרה ולו בפסיק כלשהו, זאת האוכלוסייה הערבית וזה באמת כאב לב, כאב למדינה וחוסר הצלחה לעשייה שלנו.

אלי אלאלוף: בצפון אותו הדבר.

אלי אלאלוף: בצפון היום יש 54 אחוזים מיעוטים וגם שם האוכלוסייה לא תמיד בין הבולטות למרות שיש הצלחות בודדות ואפילו ישובים בודדים שמצליחים להתרומם.

אלי אלאלוף: בסך הכול זאת אוכלוסייה שגם היא חלשה כלכלית ובתחומים שונים, במיוחד בתחום הבריאות, "מוזנחת".

אלי אלאלוף: קשה לי להגיד את המשפט שאני הולך להגיד.

אלי אלאלוף: זה ברור שאי מתן שירות בזמן הנכון וברמה הנדרשת, אנשים משלמים בחייהם.

אלי אלאלוף: שיהיה ברור.

אלי אלאלוף: תאונות דרכים יודעים לספור בגלל אסונות שקורים.

אלי אלאלוף: , מערכת הבריאות לא רוצה לעשות את הבדיקה הזאת.

אלי אלאלוף: לא רוצה לבטא כמה חוסר מתן שירות גורם לתמותה במשך השנה אבל אנחנו יודעים את זה.

אלי אלאלוף: יודעים את זה, אם לפחות נסתכל על תוחלת החיים של התושבים.

אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שבדרום ובצפון אנחנו חיים פחות מאשר במרכז.

אלי אלאלוף: זאת אמנם סטטיסטיקה אבל בהחלט אנחנו נמצאים במצב שהתורים מתארכים.

אלי אלאלוף: מי לא משתמש בקשרים שלו כדי לקצר תורים לטיפולים בקרובים שלו?

אלי אלאלוף: אני מודה שלעצמי אף פעם לא השתמשתי.

אלי אלאלוף: אני מחכה לתור ארבעה חודשים.

אלי אלאלוף: אתה מתקשר למוקד של הקופה שלך, אומר את השם, ובחורה נחמדה עונה לך.

אלי אלאלוף: לפני שבועיים-שלושה פניתי והיא אמרה לי שנקבע לי תור ב-4 לאפריל.

אלי אלאלוף: קיבלתי את ה-SMS שמאשר את זה.

אלי אלאלוף: זאת אומרת, אנחנו היום ברפואה הקהילתית, זאת שהיא יחסית זולה ובטוח שהיא זולה לטווח ארוך כי אם מטפלים בזמן בבעיות, זה חוסך הרבה אשפוז וכולי.

אלי אלאלוף: לכן הנושא שבחרנו להתמקד היום בנושא הזה בוועדה שהיא ועדת הבריאות, הוועדה שאחראית על נושא הבריאות.

אלי אלאלוף: אנחנו גאים על כך שהשבוע נקיים ארבעה דיונים שונים על הבריאות.

אלי אלאלוף: למרות שיש לנו עוד שני נושאים באחריות שלנו, אנחנו נקיים את הדיונים האלה.

אלי אלאלוף: אני שמח לנוכחות כל החברים שיושבים כאן.

אלי אלאלוף: העברנו עוד חוק בתחום הבריאות וזה שיפור אפשרויות קליטה של רוקחים שחוזרים וגם מצליחים כאן בארץ.

אלי אלאלוף: הורדנו את ההכבדה על בחינות רישוי לרוקחים.

אלי אלאלוף: בוגרי הארץ לא צריכים יותר בחינה כלשהי.

אלי אלאלוף: הם מסיימים את בית הספר בירושלים או בבאר שבע והם רוקחים ויכולים להיכנס מיד לשוק ולעבוד ולתרום מהידע האדיר שרכשו.

אלי אלאלוף: זה בזכות זה שהם עשו את בחינות הרישוי שנפלו עליהם רק כדי להשוות את התנאים לעולים החדשים.

אלי אלאלוף: הם מצליחים.

אלי אלאלוף: 97, 98 אחוזים עוברים את הבחינות.

אלי אלאלוף: עכשיו אין להם יותר בחינות.

אלי אלאלוף: גם לתושבים חוזרים ולעולים חדשים, יש הקלה מאוד משמעותית בנושא הזה ואנחנו עושים כל הזמן דיונים כדי לשפר.

אלי אלאלוף: אני אומר בצורה הכי גלויה, היום נעים להשמיץ את שר הבריאות אבל אני אומר לכם לא.

אלי אלאלוף: אנחנו עושים עבודה מאוד מאוד יפה בתיאום עם המשרד.

אלי אלאלוף: לא מגיעים למהירות הנדרשת.

אלי אלאלוף: אתמול קיימנו דיון על נושא הקנאביס הרפואי ולא נזפתי כמו שנאמר ברדיו אבל ביקשתי טיפול מהיר יותר ואינטנסיבי יותר עם תוצאות גדולות יותר מפני שלצערי זה הולך וגדל.

אלי אלאלוף: היום 27 אלף אנשים נהנים מהקנאביס הרפואי ואנחנו יודעים שמספר דומה ממתין לזה.

אלי אלאלוף: במערכת בפריפריה, כמעט לא קיימות.

אלי אלאלוף: אני אשמח מאוד שמנכ"ל המאוחדת יתייחס לכך.

אלי אלאלוף: אני מודה לכם על שבאתם.

אלי אלאלוף: אנחנו נמשיך במסורת אבל ננסה לנצל את היום הזה גם כדי לקחת לעצמנו כחברי כנסת משימות לטיפול בהמשך.

אלי אלאלוף: פרופסור אידלמן, בבקשה.

<ליאוניד אידלמן: תודה רבה כבוד היושב ראש.

<ליאוניד אידלמן: תודה רבה על פתיח כל כך חשוב, נכון ומפורט.

<ליאוניד אידלמן: תודה רבה על כך שהוועדה התגייסה לפתוח את יום הבריאות בכנסת אותו אנחנו מקיימים כבר שנה שלישית ברציפות.

<ליאוניד אידלמן: בכל האירועים הקודמים זאת הייתה הצלחה גדולה.

<ליאוניד אידלמן: הייתה הצלחה גדולה בשדולה, הייתה הצלחה גדולה בבדיקות שנעשו וגם השנה אני מזמין את כל הנוכחים, את חברי הכנסת ואת עובדי הכנסת, להגיע לראות רופא, גם אם יש צורך להתייעץ אתו ולהיבדק על ידו משעה 12:00 עד שעה 4:00.

<ליאוניד אידלמן: רוב הפעילות תהיה משעה 12:00 עד שעה 2:00.

מאיר כהן: יש גריאטריה?

אלי אלאלוף: למה אתה מסתכל עלי?

<ליאוניד אידלמן: יש רופאים ממקצועות שונים.

<ליאוניד אידלמן: זאת הזדמנות.

<ליאוניד אידלמן: כמו שכבוד היושב ראש אמר, היו לנו כבר מקרים שהתגלו מחלות בקרב עובדי הכנסת וחברי הכנסת ואנשים היו צריכים לעבור טיפולים שעד כמה שידוע לי הסתיימו בהצלחה.

<ליאוניד אידלמן: זאת ההזדמנות להעלות על סדר היום את נושא הבריאות, זאת הזדמנות להעלות על נס את הפעילות של הרופאים וכל עובדי מערכת הבריאות.

<ליאוניד אידלמן: אנחנו מתחילים בנושא שהוא נושא מאוד חשוב וקריטי, נגישות לשירותי רפואה בקהילה בפריפריה.

<ליאוניד אידלמן: כמו שמרטין לותר קינג אמר שאם במקום אחד יש אי צדק, יהיה אי צדק בכל המקומות האחרים.

<ליאוניד אידלמן: לא יכול להיות שמזניחים מקום אחד וכל האחרים נהנים.

<ליאוניד אידלמן: חושבים שנהנים.

<ליאוניד אידלמן: זה זמנית ובסוף זה פוגע בכולם.

<ליאוניד אידלמן: אני מאוד שמח שיש כאן הרבה חברי כנסת שנושא הבריאות חשוב להם.

<ליאוניד אידלמן: תודה רבה לכם על שהגעתם ותודה רבה על שאתם משקיעים זמן גם היום וגם בכל ימות השנה בנושא של קידום הבריאות.

<ליאוניד אידלמן: נושא של בריאות בפריפריה הוא נושא שצריכים לטפל בו ואפשר לטפל בו.

<ליאוניד אידלמן: מצב בו יש פער בין תוחלת החיים בערים בפריפריה לבין מרכז הארץ, מגיע אפילו לשש שנים, זה מצב בלתי נסבל.

<ליאוניד אידלמן: תמותת התינוקות יותר גבוהה בפריפריה, תורים יותר ארוכים בפריפריה.

<ליאוניד אידלמן: כשאנחנו בודקים בסורוקה המתנה לניתוח שהוא ניתוח חשוב מאוד לאיכות חיים, אנחנו רואים שממתינים שנתיים-שלוש.

<ליאוניד אידלמן: זה מצב בלתי נסבל.

<ליאוניד אידלמן: יש אפשרות לטפל בזה.

<ליאוניד אידלמן: צריך להחזיר מענקים לרופאים בפריפריה, למשוך רופאים לפריפריה, לכוון רופאים לפריפריה.

<ליאוניד אידלמן: את זה אפשר לעשות.

<ליאוניד אידלמן: אנחנו הוכחנו את זה ב-2011, 2012, 2013 כאשר מאות רופאים עברו לפריפריה.

<ליאוניד אידלמן: לא די וצריך להמשיך ולהפנות רופאים לפריפריה.

<ליאוניד אידלמן: מספר הרופאים בצפון הוא חצי ממספר הרופאים בתל אביב לאלף נפשות.

דב חנין: מספר הרופאים בתל אביב יותר נמוך מאשר בארצות מפותחות בעולם.

<ליאוניד אידלמן: בוודאי.

<ליאוניד אידלמן: במדינת ישראל אומרים שיש שלושה רופאים לאלף נפשות אבל הבעיה היא שהמספר הזה נמצא בירידה.

<ליאוניד אידלמן: בכל העולם המספר הזה נמצא בעלייה.

אוסאמה סעדי: מה הממוצע בעולם?

אוסאמה סעדי: מה הממוצע במדינות ה-OECD?

<ליאוניד אידלמן: בערך כמו במדינות ה-OECD אבל החלוקה היא שלוש, שתיים, שלוש, שלוש.

<ליאוניד אידלמן: מספר שיש לנו היום הוא לא מספר שמשקף באופן מדויק את מספר הרופאים לאלף נפשות.

<ליאוניד אידלמן: למה?

<ליאוניד אידלמן: כי היום יותר ויותר רופאים, בעיקר רופאות, עוברות לעבוד בחצי משרה.

<ליאוניד אידלמן: מספר הרופאים היום נמצא בירידה וגם השתתפות של אותם רופאים שיש להם רישיון לעסוק ברפואה, עובדים בחלקיות משרה, חלק עוזבים את הרפואה ועוברים לעבוד בחברות התרופות.

<ליאוניד אידלמן: מבחינה זו המצב מידרדר וזה בלתי נסבל.

<ליאוניד אידלמן: יש לנו מספר סטודנטים לרפואה הכי נמוך במדינות ה-OECD ביחס למספר הרופאים.

אוסאמה סעדי: אלה שלומדים בחוץ לארץ.

<ליאוניד אידלמן: ב-OECD חד משמעית מצביעים על כך.

אוסאמה סעדי: אלה שלומדים בחוץ לארץ, למשל בערוער יש מאה סטודנטים שלומדים רפואה בחוץ לארץ.

יעל גרמן: אם הם מגיעים לכאן ונקלטים כאן.

<ליאוניד אידלמן: נכון להיום רישיון לעיסוק ברפואה כל שנה מקבלים כ-1,200 רופאים.

<ליאוניד אידלמן: חצי מהם לומדים בחוץ לארץ וחצי מהם לומדים בארץ.

אוסאמה סעדי: אתה מדבר על מספר הסטודנטים שאתה אומר שהוא נמוך.

<ליאוניד אידלמן: מספר הסטודנטים בארץ.

<ליאוניד אידלמן: זה חלק מהשקעה בבריאות שהיא השקעה נמוכה ומטבע הדברים אם ההשקעה בבריאות היא נמוכה, קודם כל סובלת הפריפריה.

<ליאוניד אידלמן: תמיד זה כך.

<ליאוניד אידלמן: החלשים הם אלה שסובלים.

<ליאוניד אידלמן: מבחינה זו הנגישות בקהילה בפריפריה שכמו שאתם יודעים הרופאים שם פרוסים על פני שטחים גדולים יותר ולא מרוכזים כמו בתל אביב.

<ליאוניד אידלמן: אני מאוד שמח שזה הנושא שבחרתם לדון בו.

<ליאוניד אידלמן: אני מאחל המשך פעילות כפי שהייתה עד עכשיו של הוועדה שקידמה כל כך הרבה דברים.

<ליאוניד אידלמן: אני מקווה שנצליח לקדם דברים קריטיים עבור תושבי המדינה שכמו שכבוד היושב ראש אמר ההמתנה כאן עולה בחיים.

<ליאוניד אידלמן: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אנחנו נעשה פינג פונג, חבר כנסת אחד ואחריו נציג ציבור.

יעל גרמן: אני באמת מברכת על פתיחת היום.

יעל גרמן: אנחנו כאן שתי שדולות.

יעל גרמן: נמצא אתי חברי ויושב ראש יחד אתי, דב חנין, ונמצאת כאן יושבת ראש השדולה לבריאות שולי מועלם חברתי שמטפלת בנושא הבריאות לאורך כל הזמן שעומדת בראש שדולה יחד עם אילן גילאון וחיליק בר.

אלי אלאלוף: דב, תן לנו את הרשימה איפה אתה לא חבר.

דב חנין: זאת רשימה קטנה.

יעל גרמן: אנחנו כולנו מאוד מאוד שמחים לפתוח את יום הבריאות.

יעל גרמן: יום הבריאות מבחינתנו ומבחינתי באופן אישי הוא אירוע מאוד מרגש.

יעל גרמן: אנחנו מדברים על בריאות, כל אחד אומר העיקר הבריאות, אנחנו יודעים כמה שהיא חשובה אבל כשאנחנו מסתכלים על סדרי העדיפות הממשלתיים, אנחנו רואים שקודם כל מטפלים בביטחון ואחרי כן בהרבה מאוד דברים והבריאות נמצאת אי שם באמצע ואפילו לקראת הסוף.

יעל גרמן: אם אנחנו מסתכלים בגדול על ההשקעה של המדינה מבחינת התל"ג, הרי שמדינת ישראל משקיעה בין 7.6 אחוזים נדמה לי שהגיעו עכשיו ל-7.7 ואולי אפילו ל-7.8 אחוזים – מהתל"ג כאשר הממוצע ב-OECD הוא עשרה אחוזים, שלא לדבר על מדינות שמשקיעות 12, 14 ו-16 אחוזים.

יעל גרמן: זאת אומרת שבין המדינות המפותחות המערביות, אנחנו המדינה שמשקיעה בבריאות הכי פחות ממדינות המערב וזה מתבטא בנתונים שפרופסור ליאוניד אידלמן אמר וגם אתה אדוני היושב ראש ציינת.

יעל גרמן: לכן יום הבריאות הוא ההזדמנות שלנו לשים את נושא הבריאות על השולחן ולבוא ולומר שהרבה יותר אנשים מתים ממחלות מאשר מאירועים כמו אירועי טרור, אירועי דריסה, תאונות דרכים, מלחמות וכולי.

יעל גרמן: ברגע שיש כל כך הרבה אנשים שמתים וכל כך הרבה אנשים שחולים, הרי שמן ההכרח הוא שמדינת ישראל תבין שהיא חייבת להשקיע בבריאות שלנו.

יעל גרמן: הבריאות שלנו שומרת על החיים שלנו לא בתקופות חירום אלא כל יום וכל חודש, כל השנה וכל החיים.

יעל גרמן: אני שמחה מאוד שאנחנו מצאנו לנכון, וכמובן שזה היה בשיתוף עם הסתדרות הרופאים בישראל והעומד בראשה חברי ליאוניד, והחלטנו שנפתח ונדבר באמת בהשקעה של מערכת הבריאות בפריפריה ובעיקר בקהילה.

יעל גרמן: אני מבקשת שאנחנו נדון בעיקר במתן השירות המיטבי במרפאות שבפריפריה.

יעל גרמן: יש כאן שתי גישות כאשר גישה אחת - שאני חייבת לומר לזאב כי הוא בגישה השנייה – שאומרת שנאגם משאבים.

יעל גרמן: אם יש לנו ישוב שהוא מתחת ל-10,000 אנשים – דך אגב, יש את זה גם בחוק הביטוח הלאומי – ויש בו קופת חולים שהיא דומיננטית, תתכבד אותה קופה ותיתן את השירותים שלה גם למבוטחים של הקופות האחרות.

יעל גרמן: יש גישה אחרת שמייצג אותה מנכ"ל המאוחדת שנמצא כאן, זאב וורמברנד, שאומר: לא, אנחנו צריכים תחרויות וברגע שתהיה יותר תחרות, ברגע שמספר הקופות יהיה גם בפריפריה, הרי שהשירות ייטב.

יעל גרמן: אני חושבת שמן הראוי שנדון על כך ובסופו של דבר יש דבר אחד שבטוח שאני מבקשת ממך כיושב ראש לדאוג לכך והוא שהחוק יתממש.

יעל גרמן: כי אותו חוק שבא ואומר שבישובים עם מתחת ל-10,000 אנשים חובה לתת שירות גם למבוטחי הקופות שאינן מיוצגות באותו ישוב, פשוט לא מתקיים.

יעל גרמן: תודה רבה ושיהיה לנו יום בריאות מוצלח.

אלי אלאלוף: משרד הבריאות, תרשמו לעצמכם את ההערה.

מאיר כהן: שלום לכולם.

מאיר כהן: אדוני היושב ראש, חברות וחברי כנסת.

מאיר כהן: אני רוצה לומר כמה דברים.

מאיר כהן: אני חסיד גדול של התחרותיות אבל אף אחד לא מונע את זה מכם, זאב.

מאיר כהן: תגיעו לדימונה, תגיעו לכל מקום ושכנעו את האנשים לעבור אליכם.

מאיר כהן: כלומר, יהיה קשה היום להחליט על עשרים אחוזים.

מאיר כהן: יהיה קשה.

מאיר כהן: גם בחקיקה.

מאיר כהן: אדוני היושב ראש, היות ובאמת במשך עשר שנים כראש עיריית דימונה רוב עיסוקי היה בנושא הבריאות, ואתה מכיר את זה, שוחחנו על כך מאות שעות, בצר לי הלכתי לחפש פילנתרופ שנתן לי ארבעה מיליון דולר והקמנו מרכז יפהפה שעובד עד היום.

מאיר כהן: אגב, למרכז הזה מגיעים במהלך השנה 16 אלף אנשים בין השעות 7:00 בערב ל-7:00 בבוקר.

מאיר כהן: רק 18 אחוזים מהם מופנים לסורוקה.

מאיר כהן: כל ה-16 אלף האנשים האלה היו מגיעים לסורוקה עד שנבנה המרכז הזה.

מאיר כהן: יש כמה תובנות שאנחנו צריכים להבין ואני פונה קודם לאנשי הקופות.

מאיר כהן: אדוני היושב ראש, גברתי השרה לשעבר שבאמת נותנת את כל כולה לנושא הזה, אני רוצה שתבינו.

מאיר כהן: יש חלוקה על פי קפיטציה לקופות, אין שום רגולציה.

מאיר כהן: פרופסור אידלמן, תקשיב.

מאיר כהן: אין שום רגולציה שיכולה להגיד לי שאכן הכסף שמיועד לדימונה, לירוחם ולבאר שבע אכן מגיע לדימונה, לירוחם ולבאר שבע.

מאיר כהן: כשאני פניתי בזמנו לקופות, הן אמרו לי: מאיר, אין שקיפות כזאת.

מאיר כהן: יש שנה שאנחנו כן ויש שנה שאנחנו מחליטים לבנות משהו במרכז הארץ, אז אנחנו מסיטים תקציבים.

מאיר כהן: אגב, בדקתי במודלים אחרים באירופה וראיתי שיש מקומות שיש בהם חלוקה על פי קפיטציה אבל בכל אזור יש נציג של משרד הבריאות שדואג שאם לדימונה הוקצו מיליון שקלים, הקופה או המפעיל יוציא בדימונה את כל מיליון השקלים.

מאיר כהן: תזכרו, זה הדבר הראשון.

מאיר כהן: אני רוצה לספר לכם סיפור, אדוני היושב ראש, כדי שתבינו מה גיליתי, עד כמה אנחנו מדברים על רפואה וכל מה שאנחנו צריכים לעשות זה להתחיל לבדוק אם אכן מה שניתן היום, בלי תוספות, אכן מחולק בצורה נכונה וצודקת.

מאיר כהן: כשהתחלתי להפעיל את מה שבנינו בדימונה, תקשיבו אנשי הקופות, פניתי לקופה מסוימת ובדקתי כמה הקופה משלמת עבור חבר אותה קופה בדימונה שמגיע לקבל שירות לילה.

מאיר כהן: אמרו לי 49 שקלים.

מאיר כהן: בדקתי באותה קופה כמה היא משלמת עבור תושב ירושלים שמגיע לקבל שירות לילה, לא תאמינו – 99 שקלים.

מאיר כהן: לשאלתי איך דבר כזה קורה, נאמר לי שרשאי מנהל המחוז לחתום על החוזה הנוח לו ביותר.

מאיר כהן: נוצר מצב שתושבי דימונה נהנו מרופאים שאני לא רוצה לתת להם ציון אבל אתם יודעים למה אני מתכוון.

מאיר כהן: כשהלכתי ל-טרם בירושלים, היו שם מיטב הרופאים.

מאיר כהן: שימו לב.

מאיר כהן: אגב, אנחנו משלמים ביטוח בריאות על פי הכנסתנו.

מאיר כהן: זה הדבר הכי שוויוני.

יעל גרמן: עד רמה מסוימת.

מאיר כהן: עד רמה מסוימת, אבל קופה מסוימת הרשתה לעצמה בדימונה ובנגב לשלם 49 שקלים לשעה לרופא ובירושלים ובמרכז הארץ לשלם 99 שקלים.

מאיר כהן: שימו לב להבדל.

זוהיר בהלול: איזו קופה?

מאיר כהן: מה זה משנה?

זוהיר בהלול: זה חשוב.

מאיר כהן: לא.

מאיר כהן: זה לא משנה.

מאיר כהן: זה לא לעניין.

מאיר כהן: אנחנו ביררנו את זה ותיקנו את זה.

מאיר כהן: אני רק מתאר לכם מצב ב-2004 ואני חושב שהוא התחיל מאז קום המדינה.

מאיר כהן: לכן אני אומר שני דברים.

מאיר כהן: צריך אדוני היושב ראש לבדוק את כל שיטת החלוקה של הכספים.

אלי אלאלוף: על זה מתקיים דיון היום בשעה 11:30.

מאיר כהן: קלעתי לדעת גדולים.

מאיר כהן: הדבר השני.

מאיר כהן: חסרים לי סביב השולחן הזה ראשי הרשויות של המגזר הערבי ושל הפריפריה.

מאיר כהן: ראשי הרשויות היום הם אחראים לבריאות בישוב שלהם.

מאיר כהן: משרד הבריאות הצהיר – נדמה לי שזה התחיל בתקופתה של יעל – על הקמת מרכזים רפואיים, מרכזים קדמיים ברחבי הארץ.

יעל גרמן: זה היה בתקופתו של ליצמן לפני ואני המשכתי.

מאיר כהן: צריך לחזק את זה.

מאיר כהן: זה חשוב מאוד.

מאיר כהן: זה משנה את החיים בתוך הישובים האלה וזה משדרג את הרפואה.

מאיר כהן: אני יודע בוודאות שבשעה 11:00 בלילה בדימונה ובירוחם – אני מעיד על המקום הזה כי כל אחד עם העדויות שלו – מתו אנשים בתחילת שנות ה-2000 מקוצר נשימה, אנשים מבוגרים שחששו להזמין אמבולנס ולנסוע לסורוקה שמא לא יקלטו אותם למיון והם יצטרכו לשלם את ה-500 שקלים למגן דוד אדום.

מאיר כהן: בגלל זה אנשים לא נסעו ובגלל זה הקמנו את המרכז הזה.

מאיר כהן: יש האחדה, יש רפואה שאתם קוראים לה באחד המסמכים כאן מרפאה אחודה.

מאיר כהן: במרכז אחד כל הקופות.

מאיר כהן: אני מזמין אתכם, סעו לדימונה, ואני אומר את זה לראשי הקופות.

מאיר כהן: אני יודע שבסופו של דבר יש תחרות והיא אפילו לא סמויה אבל יש מקומות שלא תהיה ברירה ואתם תצטרכו לעבוד במשותף.

מאיר כהן: אם יש מרפאת מומחים בדימונה שמשנה את החיים בעיר, לא נוסעים לבאר שבע לרופא, אבל ברור שלמרות שבדימונה הכללית היא שמונים אחוזים, אבל הכללית נותנת שירות – אם אני זוכר טוב, אם לא השתנה משהו בשנה האחרונה או בשנתיים מאז עזיבתי – לכל אנשי הקופות.

מאיר כהן: על זה צריך במצפה רמון, על זה צריך בקריית שמונה וצריך באמת להוריד את האגו ולשבת סביב שולחן כל הקופות ולתת שירות ולא משנה מה האחוז שלך בתוך העיר.

מאיר כהן: זאב, אם תצליח, ובאמת תצליח, ותיכנס לתחרות בדרך כזו או אחרת, אין לי שום ספק שזה יוזיל את הדברים וייתן שירות טוב יותר, אבל טוב לעכשיו.

מאיר כהן: עד שלא ייכנס חוק אחר, אני מבקש מכל ראשי הקופות, הצילו את האנשים, תעבדו ביחד בשיתוף פעולה כי האנשים מתים במדינת ישראל בגלל שאין בריאות מספקת.

מאיר כהן: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: זאב, בבקשה.

אלי אלאלוף: אחריו חברת הכנסת שולי מועלם.

<זאב וורמברנד: מנכ"ל מאוחדת.

<זאב וורמברנד: אני תמיד מציין גם את הרקורד הקודם שלי.

<זאב וורמברנד: הייתי 12 שנים בכללית מתוכם חמש שנים מנכ"ל.

<זאב וורמברנד: יושב ראש הוועדה, יש לנו הכרות מאותה תקופה ואני זוכר אותך חסיד הכי חזק של סורוקה ובכל דבר שהיה קשור סורוקה פעלת.

<זאב וורמברנד: כמובן יושב ההסתדרות הרפואית פרופסור אידלמן שמבחינה שלי הוא היה אבן חזקה מאוד וגם היום של הגנה על הרפואה הציבורית.

<זאב וורמברנד: יש חברים נוספים, אני לא אזכיר את כולם, כמו חברת הכנסת שולי מועלם שבחרה את המקצוע הנכון עת הייתה אחות בסורוקה, יעל גרמן ואחרים.

<זאב וורמברנד: אני אומר את המבוא הזה כי אני הולך לומר כמה דברים שלה

<זאב וורמברנד: ערכתי הם נכונים אבל לא פשוט לומר אותם ולכן היה חשוב לי להביא את הרקע הקודם.

<זאב וורמברנד: אני רוצה לומר עוד משהו למי שלא הכיר אותי.

<זאב וורמברנד: כאשר אני מוניתי להיות מנכ"ל כללית, ההחלטה הראשונה שלי הייתה שלא יהיה מצב שיש מכשיר בבילינסון ששייך לכללית ולא יהיה בסורוקה.

<זאב וורמברנד: היה עליהום גדול מאוד בתוך הבית, בתוך הכללית כי בילינסון אמר שהוא מתחרה מול תל השומר אבל אמרתי, אין.

<זאב וורמברנד: כך הגיעו המאיצים, כך הגיעה חטיבת הילדים וכך לראשונה הגיע מנתח לב לסורוקה שהוא היה הראשון בפול טיים.

<זאב וורמברנד: אני צועק בואו נשלם לרופא על השולחן מאה, 120, 140 אלף שקלים לחודש אבל נגרום לכך שיהיה מנתח לב בסורוקה.

<זאב וורמברנד: אני הלכתי לאוצר ואמרתי שהוא מוותר על הרבה מאוד.

<זאב וורמברנד: הוא הרוויח אז יותר מהרפואה הפרטית שלו, אבל הוא יחנך את הדור הבא של מנתחי הלב בסורוקה ואחריו יבואו יותר.

<זאב וורמברנד: אני אומר יותר מזה.

<זאב וורמברנד: כל הכוכבים היום שגדלים בבתי החולים הם מהגרים שעזבו את הדרום והלכו למרכז הארץ.

<זאב וורמברנד: צריך לשים את הדברים האמיתיים.

<זאב וורמברנד: כך מנהל שניידר היום שהיה ראש חטיבת ילדים שם, וכך וכך וכך וכך והייתי מביא עוד עשר דוגמאות.

<זאב וורמברנד: אני אומר את זה כדי להבין עד כמה יש לי הבנה ותחושה ואהבה לתושבי הדרום, כל מה שאני אומר על הדרום נכון גם בצפון עם בית חולים העמק.

<זאב וורמברנד: גם שם אמרנו שלא יעשו שום דבר בבית חולים בינוני אחר בתוך הכללית, קרי מאיר ואחרים, מבלי שקורה בעמק ובאמת הם זכו.

<זאב וורמברנד: עד כאן המבוא.

<זאב וורמברנד: אתה כבוד היושב ראש עזרת מאוד מאוד במלחמות האלה כדי להביא ולהכשיר כי זה לא היה פשוט להגיד אז שנעשה שם מאיצים או בוא נעשה שם דימות או בוא נעשה שם דברים נוספים.

<זאב וורמברנד: אבל בסוף היום אני חושב שלסורוקה יש את הכוכבים הכי גדולים גם היום ואם הייתי צריך להיות מנותח, הייתי הולך לשם כי הרופאים שם יותר צעירים הם טובים.

<זאב וורמברנד: אין ספק שבארץ השירותים בפריפריה חלשים יותר ונמוכים יותר.

<זאב וורמברנד: כשאני אומר פריפריה, ואני כתבתי את זה, בשבילי אין הבדל בין פריפריה חברתית לפריפריה גיאוגרפית.

<זאב וורמברנד: בשבילי לוד לא שונה מעיר בעשירון שמונה-תשע שהיא בצפון.

<זאב וורמברנד: ביתר היא יותר פריפריה מראש פינה.

<זאב וורמברנד: לכן צריך להסתכל על פריפריות במונח גיאוגרפית וחברתית.

<זאב וורמברנד: זאת נקודת המוצא.

<זאב וורמברנד: הייתי הרבה שנים בחוץ, שש שנים מחוץ למערכת, וחזרתי להיות מנכ"ל מאוחדת.

<זאב וורמברנד: באמת בחנתי את זה מזווית ראייה של מאוחדת.

<זאב וורמברנד: אמרתי לעצמי לאן הולכת המדינה והמסקנה הבסיסית שלי הייתה שמאוחדת חייבת להיות קופה של פריפריה חברתית.

<זאב וורמברנד: זאת אומרת, היא חייבת ללכת לצפון ולדרום, יותר לישובים ערבים, יותר לישובים חרדים.

<זאב וורמברנד: אני אתן דוגמאות עם שמות ומספרים.

<זאב וורמברנד: אני חשפתי את הכול.

<זאב וורמברנד: היא תלך לכל המקומות שהיא תוכל לייצר רפואה.

<זאב וורמברנד: אני שם את זה על השולחן.

<זאב וורמברנד: בבדיקה שאני עשיתי שהיא מאוד מאוד כואבת מבחינת מאוחדת, הגעתי למסקנה שתל אביב ועוטף תל אביב, שזה בת ים, חולון, קריית אונו, רעננה, כפר סבא, הרצליה, כל הסיפור הזה של השלושה מיליון, יש שם דואופול מאוד חזק, שזאת גם הכללית וגם מכבי, שנותן רמת תחרות סבירה.

<זאב וורמברנד: אנחנו קיימים שם אבל קשה מאוד.

<זאב וורמברנד: לעומת זאת ראינו וזיהינו שבצפון – קרי, צפונה לחיפה – ובדרום, שזה כבר מתחיל מאשקלון, יש מונופול שזו כללית.

<זאב וורמברנד: אני לא מאשים אותם בכלום.

<זאב וורמברנד: זאת הקופה של המדינה.

<זאב וורמברנד: אני אומר את זה שוב, זאת הקופה של המדינה והיא התחילה כשקופות אחרות לא רצו להיות שם.

מאיר כהן: בטח.

מאיר כהן: מי רצה להיכנס לפזורה הבדואית?

<זאב וורמברנד: אני בדקתי.

<זאב וורמברנד: אני בכוונה רוצה להגיד דברים מהלב ולתת דוגמאות.

<זאב וורמברנד: ראיתי שבאסטרטגיה הזאת, היכן שיש תחרות, רמת הרפואה עולה והתורים יורדים.

<זאב וורמברנד: המסקנה היא ברורה.

<זאב וורמברנד: לכן חיזקנו את עצמנו, ואני אתן דוגמאות כי זה הכי טוב.

<זאב וורמברנד: אני גם אומר איך כאשר אנחנו מייצרים תחרות, איך המונופול פועל מולנו.

<זאב וורמברנד: הכי פשוט להתחיל בדרום.

<זאב וורמברנד: ידעתי שבישובים הבדואים כללית היא מעל שמונים ומשהו אחוזים, יש למעלה מ-230 אלף תושבים בדואים ואנחנו רוצים לייצר שם תחרות.

<זאב וורמברנד: שם הבנו שיש מספיק רופאים אצל הבדואים.

<זאב וורמברנד: ידענו שכדי לייצר תחרות אנחנו צריכים לפתוח יותר שעות וכך נכנסנו לשלושה ישובים בדואים.

<זאב וורמברנד: בהתחלה התחלנו מערוער אבל בסוף היינו מספיק חזקים ונכנסנו עכשיו לרהט.

<זאב וורמברנד: אך שנכנסנו, פתחנו מרפאה עד 10:00 בלילה.

<זאב וורמברנד: איך שהתחלנו, הבאנו רופאים מומחים.

<זאב וורמברנד: איך שהתחלנו, הבאנו את הגניקולוגית כמעט היחידה הערבייה הבדואית שקיימת שנותנת את הטיפול.

<זאב וורמברנד: מה שקרה באופן מפתיע זה שהמתחרה הגדול, גם הוא הוסיף שלוש שעות.

<זאב וורמברנד: פתאום הוא ידע להוסיף שלוש שעות עבודה.

<זאב וורמברנד: עוד משהו קרה והוא שניסו לפתות את הגניקולוגית היחידה לעבור אליהם.

<זאב וורמברנד: אבל לא נכנענו והמשכנו.

<זאב וורמברנד: באנו לבית חולים סורוקה והבאנו שני רופאי ילדים, אחד ערבי ורופאה אחת יהודייה.

<זאב וורמברנד: אמרנו ששניהם מומחים ברפואת משפחה ואנחנו רוצים להכשיר אותם להיות נוירולוגים.

<זאב וורמברנד: שוחחנו ימינה ואחורה, פתאום תוך שלושה חודשים, הם נשארו לעבוד בסורוקה לא תחת מאוחדת אלא תחת קופה אחרת.

<זאב וורמברנד: אני בכוונה רוצה לתת את הדוגמאות כדי שתבינו מה ההבדל בין תחרות לנותן שירותים אחד.

<זאב וורמברנד: עכשיו אני רוצה לעבור לצפון.

<זאב וורמברנד: אותו הדבר עשינו בצפון.

<זאב וורמברנד: נכנסנו ללמעלה מ-15 ישובים וכפרים ערביים.

עבדאללה אבו מערוף: המחויבות לתת שירות טוב ורפואה טובה היא רק כשיש תחרות?

עבדאללה אבו מערוף: סליחה שאני מפריע לך.

<זאב וורמברנד: אני מדבר בשם התחרות.

<זאב וורמברנד: אני רוצה להציע פתרון.

<זאב וורמברנד: אתה יכול להתנגד לפתרון הזה.

<זאב וורמברנד: אני טוען שבעידן של מחסור ברופאים, הטענה הבסיסית תמיד אומרת שיש מחסור ברופאים והיכן שיש מונופול, שם לא תהיה תחרות כי הכסף זורם למקום אחר.

<זאב וורמברנד: אמר נכון חבר הכנסת מאיר כהן.

<זאב וורמברנד: הכסף זורם למקום אחר.

<זאב וורמברנד: אני אתן עוד שתי דוגמאות.

<זאב וורמברנד: החלטנו להיכנס לטייבה.

<זאב וורמברנד: לא סתם בחרנו טייבה.

<זאב וורמברנד: זה ישוב ענק, עיר ענקית, גם שם היה מונופול.

<זאב וורמברנד: הבאנו רופאים ילידי טייבה ממזרח ירושלים והיום הם גרים שם ועובדים.

<זאב וורמברנד: הם עובדים אתנו.

<זאב וורמברנד: הבאנו רופאים מומחים כי כל רופא שהבאנו מהרדיוס הקרוב, שאבו אותו.

<זאב וורמברנד: מה קרה בטייבה?

<זאב וורמברנד: אנחנו נותנים שירותים עד 10:00 בלילה.

<זאב וורמברנד: לכללית שם יש שלוש או ארבע מרפאות וגם היא התחילה לתת שירות עד 10:00 בלילה.

<זאב וורמברנד: איך הגיבו מולנו ישוב יהודי?

<זאב וורמברנד: במקביל לטייבה יש לנו רפואה טובה שאנחנו נותנים באריאל אבל באריאל רופא ילדים שלנו, היה לנו הסכם עם בית חולים מאיר שהוא יעזור לנו.

<זאב וורמברנד: הפסיקו את עבודתו.

<זאב וורמברנד: , אמרו לו, אדוני, עד היום פעלת לטובת מאוחדת באריאל כי תמיד לקחנו רופאים כי לא מצאנו רופאי ילדים באריאל ולכן הבאנו פתרון שיבוא רופא, אבל הפסיקו את עבודתו.

<זאב וורמברנד: למה ואיך, אני לא נכנס לזה.

<זאב וורמברנד: אמרו שאין אפשרות.

<זאב וורמברנד: אני אתן עוד דוגמה אחת.

<זאב וורמברנד: כפר חב"ד קיבל שירות לא טוב.

<זאב וורמברנד: מבחינתי זאת פריפריה.

<זאב וורמברנד: פנו אלינו וביקשו שנקים מרפאה כדי שתהיה תחרות.

<זאב וורמברנד: הם פנו אלינו.

<זאב וורמברנד: אני מודה, לא עשינו כלום.

<זאב וורמברנד: הקמנו מרפאה.

<זאב וורמברנד: מאז אני מנכ"ל מאוחדת אני אומר שכאשר קופה חדשה באה לתחרות, צריך להביא את הרופאים הכי טובים, רופאים מומחים, ולא לעשות מה שאני קורא More of the same.

<זאב וורמברנד: הבאנו את הרופאים הכי טובים מאסף הרופא ויצרנו תחרות ויצרנו מוקדים עד 10:00 בלילה עם הרופאים כדי שאנשים מכפר חב"ד לא יצטרכו לנסוע לאסף הרופא.

<זאב וורמברנד: מה עושה התחרות נגדנו?

<זאב וורמברנד: הקופה הגדולה עכשיו הולכת ומתלוננת על מבנה שהקמנו שאולי הוא לא בסדר.

מאיר כהן: לא זאת הבעיה של הרפואה.

<זאב וורמברנד: לא אמרתי שזאת הבעיה.

אלי אלאלוף: אלה צעדים קטנים שבונים.

<זאב וורמברנד: בבית שמש יש תחרות של כל הקופות.

<זאב וורמברנד: בבית שמש התחרות הביאה לכך שאנחנו הקמנו עד 10:00 בלילה מוקד לילה יחד עם שערי צדק.

<זאב וורמברנד: עשר נשים בהריון מגיעות כל לילה, מתוכן חמש היו צריכות לנסוע לירושלים והן לא נוסעות.

<זאב וורמברנד: אני רוצה להגיד דבר מאוד פשוט.

<זאב וורמברנד: אפשר להגיד הסדרים, אפשר להגיד שנחלק שירותים אבל חבר'ה, למדתי דבר אחד והוא שברפואה התחרות מביאה את הרופאים היותר טובים ומוסיפה יותר שעות בחירה.

<זאב וורמברנד: אמרתי שאני אדבר עם דוגמאות.

<זאב וורמברנד: זה קשה להביא דוגמאות כי הדוגמאות נרשמות ומוקלטות.

<זאב וורמברנד: אני אומר שאנחנו מאוד מאוד היינו רוצים להיכנס, והזכירו כאן ערים בצפון ואכן ניהלנו משא ומתן עם עיר מסוימת.

<זאב וורמברנד: אמרנו, תראו את השכנים שלכם, תראו מה קורה בצפת.

<זאב וורמברנד: אני מציע דבר מאוד פשוט והוא להגיע דווקא בפריפריה ודווקא מי שדואג לפריפריה שלא יבנה על זה שתהיה קופה אחת אחודה שנותנת שירותים לכולם.

<זאב וורמברנד: היכן שאין תחרות, היכן שיש רק קופה אחת או משהו אחוד, צודק חבר הכנסת מאיר כהן, הכסף משם זורם.

<זאב וורמברנד: משפט אחרון.

<זאב וורמברנד: בשב"נים כולם משלמים מחיר מלא.

<זאב וורמברנד: אני הצעתי למשרד הבריאות, אמרתי שזאת הפקרות, שיעשו מחיר דיפרנציאלי כמו במכוניות, היו צריכים לקרוא לצפון ולדרום לשלם ארבעים אחוזים פחות.

<זאב וורמברנד: הרי משרד הבריאות רואה את הפרמיות ורואה את ההוצאה.

<זאב וורמברנד: ובכל זאת כולם סוגרים את העיניים.

<זאב וורמברנד: זה חוזר לאותו מצב.

<זאב וורמברנד: בעידן שאין תחרות, הפריפריה מממנת את השב"נים של תושבי תל אביב.

<זאב וורמברנד: המסקנה שלי היא תחרות, תחרות, תחרות.

<זאב וורמברנד: אני אומר לכם שאני אביא רופאים מהירח.

<זאב וורמברנד: אם אני יודע להיכנס לעיר גדולה, לא יחסמו אותי.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אני חייב לציין את הכנות שלך ואת הדוגמאות הקשות שנתת.

אלי אלאלוף: אני מרגיש חבר של כל הקופות ואני חייב להגיד שקשה לשמוע את הדברים האלה.

אלי אלאלוף: אני אשמח מאוד שמי שמרגיש שההתייחסות הייתה אליו, נציגי הקופות, יתייחס בשלב מאוחר יותר אחרי חברת הכנסת שולי מועלם.

שולי מועלם-רפאלי: תודה אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: יום הבריאות בכנסת, בוועדה הזאת כמעט כל יום הוא יום הבריאות.

שולי מועלם-רפאלי: אין שבוע שאנחנו לא דנים במצב מערכת הבריאות.

שולי מועלם-רפאלי: תודה ליעל, לדב, לחיליק ולאילן שביחד אנחנו מובילים את הנושא במשך כל הימים.

שולי מועלם-רפאלי: אני דווקא רוצה להתחיל בדברים הידועים.

שולי מועלם-רפאלי: קודם כל, המצב בפריפריה קשה, המצב בצפון יותר קשה.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שצריך להגיד את זה.

שולי מועלם-רפאלי: כולנו או רובנו כאן דרומיים.

שולי מועלם-רפאלי: המצב בצפון כרגע הרבה יותר קשה אבל כן צריך לשים כוכבית על המצב שבדרום בגלל ההאצה ועליית צה"ל דרומה והרצון האמיתי להרחיב את באר שבע כבירת הנגב, שלא נגיע שם שוב להתנדנדות כזאת כך שאחרי שהצפון יקבל דחיפה, הדרום שוב ירד.

שולי מועלם-רפאלי: צריך לראות איך באמת מיישרים את העניין הזה.

שולי מועלם-רפאלי: בפריפריה חיים פחות שנים ואת זה כבר הרבה שנים אומר ה-OECD עלינו ואנחנו אומרים על עצמנו.

שולי מועלם-רפאלי: מחכים הרבה יותר זמן לניתוחים ובעיקר מחכים הרבה יותר לרפואה מקצועית.

שולי מועלם-רפאלי: הדוגמה שלך מלפני שלושה שבועות בוועדה עוד מהדהדת.

שולי מועלם-רפאלי: חסרים המון אנשי מקצוע, גם רופאים, גם מקצועות פרה-רפואיים, גם סיעוד.

שולי מועלם-רפאלי: יש חוסר השקעה במניעה בכל הארץ אבל כמובן הרבה יותר בפריפריה.

שולי מועלם-רפאלי: ההוצאה הפרטית בפריפריה הולכת וגדלה, בדיוק כפי שאמר זאב, דווקא בגלל התשלום האחיד הזה לשב"נים שמזעזע כי הם בדרך כלל מקבלים לפחות ארבעים אחוזים פחות זמינות של שירותי בריאות בפריפריה.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא סוד אלא אנחנו רואים את זה בכל תחום שיש אותו בתוך השב"נים.

שולי מועלם-רפאלי: יחד עם זאת הדבר האחרון שאני רוצה שיקרה כאן הוא שכל סיפור הרפואה בפריפריה יהפוך למלחמה בין הקופות.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שיש משרד בריאות, יש קופות, אבל יש אחריות של המדינה ואני לא רוצה לקחת את הרפואה בפריפריה למאבק פנימי בין הקופות.

שולי מועלם-רפאלי: כל הדוגמאות שנתן זאב, כולנו מכירים אותן, בטח מי שנמצא במערכת לפני חוק בריאות ממלכתי והבין את המציאות של קופה אחת גדולה, קופה שנייה קצת גדולה ושתי קופות יותר קטנות.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת בניגוד לאמירות של זאב על כך שהעוגן ברפואה טובה בפריפריה הוא תחרות ואני מבקשת להגיד דברים הפוכים לחלוטין.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאם נמשיך את הדבר הזה שנמצא בשנים האחרונות והוא ליצור איזושהי תחרות בין קופות בפריפריה, נמשיך לחטוא כלפי תושבי הפריפריה.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שנעשו בשנים האחרונות ניסיונות אין סופיים להביא את התחרות הזאת ואיכשהו זה לא מצליח, וראה זה פלא, זה לא מצליח דווקא בפריפריה.

שולי מועלם-רפאלי: כל הדוגמאות שזאב נתן, אנחנו מכירים אותן, הרי אנחנו כולנו אנשי המערכת.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו יודעים שיש לשתי קופות בתי חולים, שיש להן מנוף שאין לקופות האחרות, ובעיקר לקופה אחת.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו יודעים שהתקציב הוא לא נצבע לפריפריה אבל אני לא חושבת שנביא לצביעת תקציב לפריפריה באיזשהו מאבק בין הקופות.

שולי מועלם-רפאלי: אני בטוחה שצריך להוסיף תשתיות בפריפריה לכולם.

שולי מועלם-רפאלי: אני בטוחה שצריך להוסיף כוח אדם בפריפריה לכולם.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא חושבת שהדבר שאנחנו צריכים לעשות הוא לצאת מכאן בקריאה ליצירת חסמים דווקא לקופות שכבר פועלות.

שולי מועלם-רפאלי: אני גם לא רואה בשורה גדולה בקופות אחודות.

שולי מועלם-רפאלי: אני כן חושבת שמשרד הבריאות חייב להקים מרכזים מקצועיים וחייב לאזן אותם.

שולי מועלם-רפאלי: בואו נאזן אותם דווקא לא דרך המטופלים.

שולי מועלם-רפאלי: בואו נאזן אותם דרך האחריות של הקופה.

שולי מועלם-רפאלי: אם מקימים מרכז בריאות האישה בטייבה – אני אלך אתך – או אם מקימים מרכז בריאות האישה בבית שמש, הוא לא יהיה של קופה.

שולי מועלם-רפאלי: כל הנשים בבית שמש יכולות להיכנס באותה הדלת.

מאיר כהן: משרד הבריאות לא יכול לעשות את זה.

מאיר כהן: מה פתאום?

מאיר כהן: משרד הבריאות מחלק את הכסף שלו לקופות.

אלי אלאלוף: הוא ממליץ על זה.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת הפוך.

שולי מועלם-רפאלי: כל השנים האחרונות אנחנו נתקלים בזה שהתחרות לא מצליחה בפריפריה.

שולי מועלם-רפאלי: היא לא מצליחה.

שולי מועלם-רפאלי: מצד שני, גם אתה וגם אני כאנשי רפואה בדרו, ואתה כראש עיר מאוד פעיל בענייני רפואה, תשמע, אי אפשר לקחת את כל השנים שאנחנו נשאנו בשם הכללית בכל החורים הכי חורים ואתה יודע כמה כסף הוציא זאב וורמברנד כמנכ"ל הכללית כדי להגיע לאחרון הילדים הבדואים אליהם אני הגעתי.

מאיר כהן: ודאי.

מאיר כהן: ולו בשביל זה אני אומר לך, והתווכחתי עם הכללית, הם ראויים לכל ההערכה.

שולי מועלם-רפאלי: זה בסדר.

שולי מועלם-רפאלי: הם ראויים להערכה וזה בסדר.

שולי מועלם-רפאלי: יחד עם זאת, אי אפשר לתת יותר יד לזה שבפריפריה מקבלים פחות.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא רואה את המציאות שהדבר הזה יצליח יותר אם תהיה תחרות כי אני מסתכלת על השנים האחרונות.

שולי מועלם-רפאלי: יש לי תחושה שלא מהתחרות תצמח רפואה טובה יותר בפריפריה אלא דווקא מהאחריות שייקח משרד הבריאות וידבר על מרכזים.

מאיר כהן: וראשי הערים.

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

שולי מועלם-רפאלי: בדבר הזה אני חייבת להסכים עם חברי.

שולי מועלם-רפאלי: אי אפשר לדבר על רפואה בפריפריה שמתנהלת רק בין המשרד לקופות.

שולי מועלם-רפאלי: יש הנהגה בפריפריה וההנהגה בפריפריה, למשל אחד הדברים שאני מנסה לדחוף בצפון אלה מקדמי בריאות ברשויות המקומיות.

שולי מועלם-רפאלי: אם הם לא יימצאו בלב לבו של הדיון הזה על הרפואה בפריפריה, איזה אינטרס יש להם אחר כך כשאני באה וצועקת מקדמי בריאות ברשויות?

שולי מועלם-רפאלי: כמובן שככל שהרשויות יותר חלשות, הבריאות יותר נמוכה.

שולי מועלם-רפאלי: כמובן שהמחיר החברתי והכלכלי שמשלמים אנשי הפריפריה הוא מטורף בכל מיני תחומים ובעיקר בתחום הבריאות.

שולי מועלם-רפאלי: אני מציעה שנביא את הדיון הזה בין משרד הבריאות לקופות לראשי הרשויות מתוך מגמה למצוא את הפתרון הנכון.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא רואה אותו ביצירת תחרות בלתי נגמרת בין הקופות ובטח לא באיזו התנגחות בין הקופות עם הכוחות שיש לכל אחת מהן.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אני אנצל את זכותי כיושב ראש להעיר הערה אחת שלדעתי היא חשובה.

אלי אלאלוף: מי שאומר תחרות, הוא צריך ללוות את זה בהתניות מסוימות כאשר אחת מהן היא תכנון אזורי.

אלי אלאלוף: זאת אחריות המשרד.

אלי אלאלוף: בלי לפגוע, ואני תושב הדרום, תשאלו אותי מי זה משרד הבריאות בדרום – זה שנותן רישיון לפתוח מסעדה או זה שמתכנן את השירותים הבריאותיים בדרום.

אלי אלאלוף: אין.

אלי אלאלוף: אין מערכת אזורית מתכננת.

אלי אלאלוף: אין מערכת אזורית מתאמת.

אלי אלאלוף: המלצות של משרד הבריאות, בדוח של הצפון של פרופסור גרוטו, אלה מרפאות אחודות וזה לא אומר ויתור של אחד לעומת השני.

אלי אלאלוף: מרפאות אחודות זה לתת את הרמה הנדרשת ביותר למטופלים בתיאום בין הקופות.

אלי אלאלוף: אני לא מכיר, לא שמעתי איזה תיאום כלשהו בין הקופות באזורים האלה.

אלי אלאלוף: זאת הבעיה.

אלי אלאלוף: אנחנו לא מציעים תחרות לשם תחרות.

מאיר כהן: שיתוף פעולה.

אלי אלאלוף: למה הוא פותח ברהט ולא בערוער?

אלי אלאלוף: למה לא פותחים בטייבה יותר מאשר באום אל פאחם?

אלי אלאלוף: למה לא פותחים בכרמיאל.

אלי אלאלוף: חברים, מי שראה בטלוויזיה לפני כמה ימים רופא אחד לכל הצפון.

אלי אלאלוף: אחד שלמד בסוריה.

אלי אלאלוף: תודה לסורים ששלחו לנו אותו.

<זאב וורמברנד: יושב כאן המנהל הרפואי של מחוז צפון שלנו, יש המון רופאי עור.

<זאב וורמברנד: בטלוויזיה יש רק רופא אחד.

אלי אלאלוף: הבעיה שלנו בכל הניתוחים שאנחנו עושים, גם אני אשם בגישה הזאת, היא לקחת מושג ולתקוע אותו ללא שום קשר לשאר המערכות.

אלי אלאלוף: אני אומר תחרות כן, בתנאי שיש תיאום מערכתי ממשלתי.

אלי אלאלוף: זה הרגולטור.

אלי אלאלוף: אם הרגולטור לא מספיק נוכח, בעיה.

אלי אלאלוף: אני קראתי את הדוח לגבי הצפון.

אלי אלאלוף: חברים, שם אין שום הצעה טכנית חוץ מאשר לשים בכל בית חולים איש מחקר שיספק את הנתונים למשרד הבריאות.

אלי אלאלוף: זאת ההמלצה הארגונית המרכזית.

אלי אלאלוף: כל מי שרוצה להתייחס, אני מבקש שתדברו על הצורך הזה או שתגידו כי או לי יש דברים שאנחנו לא יודעים ובטוח יש הרבה כאלה.

אלי אלאלוף: תחרות תהיה ותמשיך וזה טוב ובריא לכולם, ובתנאי שיש תיאום ממלכתי עם גישה עניינית בהקמת השירותים הנדרשים בכל אזורי הארץ.

אלי אלאלוף: אם היה את זה, אני אומר שהיה פחות בזבוז בתוצר הלאומי בתחום של הבריאות והיה פחות בזבוז בשעות העבודה של העובדים שבכל מקרה גם אם יש לכם מספיק בצפון, באזורים אחרים לצערי אין לכם.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אני מעביר את רשות הדיבור לעוד מישהו ממכבי.

<עידו הדרי: אני כאן בשני כובעים.

<עידו הדרי: אני ממכבי ואני גם תושב הגליל.

<עידו הדרי: אני שכן של חבר הכנסת סעדי וחבר הכנסת אבו מערוף.

<עידו הדרי: אני חושב שעל הבעיות אין הרבה מחלוקת, יש מחסור בשירותים.

<עידו הדרי: גם לי, כמו לתושב דימונה, לוקח בערך ארבעים דקות להגיע לבית חולים ואם זה בלילה, אולי קצת פחות.

<עידו הדרי: למוקד הכי קרוב ייקח לי בערך עשרים דקות, הוא בכרמיאל או בסחנין.

אלי אלאלוף: הערה לכולם.

אלי אלאלוף: אנא קצרו בדבריכם.

<עידו הדרי: אני כן אתחבר לדברים שאמר מנכ"ל מאוחדת.

<עידו הדרי: יש חסמי כניסה - עכשיו אני חוזר לכובע של מכבי – לאזורים בהם אין מספיק חברים לקופה נתונה.

<עידו הדרי: לפני כעשר שנים אנחנו הקמנו שירות בבית שאן.

<עידו הדרי: היינו שני אחוזים מהאוכלוסייה שם.

<עידו הדרי: עיר קטנה או אזור גיאוגרפי עם מעט אוכלוסייה והיינו שני אחוזים.

<עידו הדרי: היה לנו סניף קטן, לכללית היה סניף קצת יותר גדול אבל לא מאוד גדול, הם היו 95 אחוזים מהאזור, ויום אחד הקמנו סניף מאוד גדול.

<עידו הדרי: ראינו קדימה, אמרנו שנקים סניף שמתאים לעשר שנים, לעשרים שנים קדימה.

<עידו הדרי: זה גרם לכללית מיד להקים בניין חדש, שתי קומות, בניין מאוד מרשים.

אלי אלאלוף: תחרות זה טוב.

<עידו הדרי: בדיוק.

<עידו הדרי: אנחנו שיפרנו את השירות לחברי הכללית בבית שאן.

<עידו הדרי: אף אחד לא עובר אלינו בגלל זה.

<עידו הדרי: יש חסם כניסה מרכזי והוא מעט מאוד תנועה בין קופות.

<עידו הדרי: מעט מאוד אנשים עוברים בין קופות.

<עידו הדרי: עד שההיסטוריה תתחדש ותשנה את נתח השוק של קופות חולים, עובר הרבה זמן.

<עידו הדרי: לכן חסם הכניסה שיכול להיפתר על ידי מדיניות, הוא חסם כניסה של תמריצים.

שולי מועלם-רפאלי: אני מזכירה לכם שקופת חולים מכבי הרבה שנים לא קיבלה חלק מהאוכלוסייה.

<עידו הדרי: עד חוק ביטוח בריאות ממלכתי.

שולי מועלם-רפאלי: אתם יצרתם במו ידיכם את החסם של עצמכם.

שולי מועלם-רפאלי: על מה אתה מלין עכשיו?

שולי מועלם-רפאלי: אתם יצרתם את החסם לעצמכם.

<עידו הדרי: עברו עשרים שנים.

<עידו הדרי: עשרים שנים זה כבר לא המצב.

מאיר כהן: כשבאו קשישים מדימונה להצטרף, קיבלתם אותם?

מאיר כהן: לא.

<עידו הדרי: צר לי שזה הופך להיות הדיון.

<עידו הדרי: עברו שנים.

<עידו הדרי: עשרים שנים כבר עברו וקצת מצחיק לדבר על זה.

שולי מועלם-רפאלי: אז אל תדבר על זה.

<עידו הדרי: היום זה המצב.

מאיר כהן: היום השתפרתם, נכון.

<עידו הדרי: כדי שאנחנו ניכנס לישוב, אנחנו הקמנו בדרום רמת הגולן, אזור שאנחנו לא חזקים בו בכלל, הגיע רופא משוגע מהמרכז ופתח מרפאה בדרום רמת הגולן, בבני יהודה.

<עידו הדרי: נתנו שם שטיח אדום.

<עידו הדרי: אנחנו נותנים לו כל מה שאנחנו יכולים והוא מצליח להביא הרבה חברים שלו מהמרכז לדרום רמת הגולן.

<עידו הדרי: אנחנו מלינים אותם שם ולפעמים הם יושבים והמרפאה ריקה.

<עידו הדרי: לקחתי משאב מאוד יקר ברמה הלאומית, שזה זמן רופא, הוא יושב שם ואין לו מספיק מטופלים.

<עידו הדרי: יש שם מכשיר אולטרה סאונד גניקולוגי, זה בוודאי פותר את הבעיה לתושבות דרום רמת הגולן וזה חשוב מאוד, אבל רוב הזמן הוא לא פועל.

<עידו הדרי: זאת אומרת, אני צריך למשל כדי להיכנס לישובים או לאזורים בהם אני חלש, סוג של הבטחת תקצוב לתקופה מסוימת כי אחרת קשה לי מאוד להיכנס.

<עידו הדרי: אין לי משאבים.

<עידו הדרי: אני לא גוף עסקי שיכול להגיד שחמש שנים אני אפסיד ובעוד חמש שנים אני אעבור לרווח.

<עידו הדרי: זה לא מצב שיכול להתקיים.

יעל גרמן: אתה לא מקבל את זה דרך הקפיטציה?

יעל גרמן: הקפיטציה ומבחני התמיכה מחייבים אותך לתת ולהשקיע.

<עידו הדרי: אני אענה.

<עידו הדרי: זה כמעט בטל בשישים.

<עידו הדרי: אם אני היום צריך לקנות מכשיר אולטרה סאונד חדש שעולה כמה עשרות אלפי דולרים, אני אשקיע על בריאות - - -

אלי אלאלוף: אני מציע, מבחינה טרמינולוגית אתה לא קונה מהכיס של סבא שלך.

<עידו הדרי: אם מכבי קונה.

<עידו הדרי: בסדר גמור.

אלי אלאלוף: הדיבור הזה בבריאות כבר מתחיל להיות מרגיז.

אלי אלאלוף: סליחה.

<עידו הדרי: אם אחת הקופות קונה מכשיר אולטרה סאונד שנמצא בדרום רמת הגולן ומשרת עשר מטופלות בחודש, אם הוא היה נקנה עבור חיפה, הוא היה משרת 400 מטופלות בחודש, אז הייתי משפיע על בריאות של הרבה יותר נשים.

<עידו הדרי: את זה קל להבין.

<עידו הדרי: התמרוץ שיש היום במנגנונים הקיימים היום הוא לא רלוונטי.

<עידו הדרי: גם שינוי קפיטציוני לא יהיה רלוונטי.

<עידו הדרי: שינוי קפיטציוני יביא לזה ששבעים אחוזים מהשינוי ילך לקופה שהיא גם ככה הרי חזקה היום.

אלי אלאלוף: אתה יכול להגיד לי איך אתם עושים כדי לקדם את הבריאות בפריפריה?

אלי אלאלוף: למרות המצבים שכל מה שאתה אומר זה אמת.

<עידו הדרי: בוודאי.

אלי אלאלוף: איך מקדמים בריאות בפריפריה?

<עידו הדרי: אני אענה לך על זה ואז אני אבקש לומר עוד שני משפטים לסיום.

<עידו הדרי: יצרנו שירותים שהם מספקים מענה מצוין שבשום דרך אחרת גם הכללית לא מסוגלת, אף קופה לא מסוגלת, לספק את זה.

<עידו הדרי: שירותי טלה-רפואה מצוינים.

<עידו הדרי: אני אתן דוגמה.

<עידו הדרי: מטופל פצע באום אל פאחם או בקריית שמונה, חולה סוכרתי עם פצע קשה ברגל, הוא לא ייסע למרפאה מצוינת שיש לי בחיפה.

<עידו הדרי: הוא לא ייסע לשם.

<עידו הדרי: ההתניידות קשה עליו מאוד.

<עידו הדרי: הרופאה מאוד מומחית שיש לי, אני לא רוצה שזמנה יתבטל בדרכים.

<עידו הדרי: הקמנו שירותי וידאו מופלאים, וידאו ברמה מאוד גבוהה שנמצא בסניף שלנו בקריית שמונה, באום אל פאחם ובעוד שלוש נקודות.

<עידו הדרי: הרופאה יושבת בחיפה, רואה את המטופל, לידו יושב אח מומחה לטיפול בפצע והיא מנחה אותו איך לטפל.

<עידו הדרי: המטופל יכול כל שבוע לקבל תור כזה.

אלי אלאלוף: לדעתך זה אפקטיבי?

<עידו הדרי: מאוד אפקטיבי.

<עידו הדרי: בוודאי.

<עידו הדרי: בנוסף אנחנו מפעילים היום את בית החולים המקוון הכי גדול בעולם ובאים מכל העולם לראות אותו.

<עידו הדרי: מטופלים מלב תל אביב ומטופלים מלב קריית שמונה מקבלים בדיוק את אותו שירות.

<עידו הדרי: מדובר בעיקר על חולים מאוד קשים, בעיקר מרותקי בית.

<עידו הדרי: לא הלכנו לקרם דה לה קרם אלא הלכנו לחולים המאוד מורכבים וקשים כמו אי ספיקת לב, סטומה, אונקולוגיה ועוד שורה של מחלות.

<עידו הדרי: 7,500 חולים בכל רגע נתון.

<עידו הדרי: אגב, התשתית מוכנה ל-10,000 חולים אבל אין לנו תקציב להרחיב אותה.

מאיר כהן: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

מאיר כהן: מה מונע מכם בבני יהודה, בדרום רמת הגולן, ללכת לטבריה ולדבר עם הכללית ולהגיד לה שיש לכם רופא עם המכשיר הזה והזה, תשלחו אלינו את החולים?

מאיר כהן: אני שואל את זה כי כשאני החלטתי לכפות כראש עיר, זה הצליח.

מאיר כהן: פתאום זה הצליח.

מאיר כהן: פתאום כולם באים והכול בסדר וכולם משלמים לכולם ומקבלים את השירות הכי טוב.

מאיר כהן: אבל מה יש לכם אתם ביניכם שגורם לכך שרופא ישב עם ציוד מצוין שאתם השקעתם בו ובטבריה יש מצוקה?

<עידו הדרי: אני אענה.

<עידו הדרי: בהחלט יש ישובים בהם שיתוף הפעולה בין קופות החולים קיים.

שולי מועלם-רפאלי: מצוין.

שולי מועלם-רפאלי: אז תרחיבו אותו לכל הארץ.

<עידו הדרי: אנחנו לא מתנגדים.

<זאב וורמברנד: אין שיתוף פעולה.

<זאב וורמברנד: האמת היא גם אופציה.

<זאב וורמברנד: אין שום שיתוף פעולה.

<זאב וורמברנד: מכבי כשהיא רוצה לפגוע במישהו אחר, מפסיקה לתת שירותי טיפת חלב לקופה אחרת בשם התחרות.

<זאב וורמברנד: אנחנו בעולם תחרותי.

<עידו הדרי: אני אפילו לא אתייחס לדברי השקר האלה.

<עידו הדרי: עם כל הכבוד.

שולי מועלם-רפאלי: זה בדיוק מה שאמרתי קודם.

שולי מועלם-רפאלי: תיכנסו ראש בראש.

יעל גרמן: אבל זה יפגע בתחרות.

אלי אלאלוף: תראו מה עשתה הערה פשוטה ותמימה אבל גם עם הרבה חכמה.

אלי אלאלוף: מהומות.

אלי אלאלוף: תיאום בין קופות החולים.

אלי אלאלוף: מה ביקש חבר הכנסת מאיר כהן?

אלי אלאלוף: למה לא תדברו ביניכם?

אלי אלאלוף: זאת באמת בעיה.

אלי אלאלוף: קחו את זה לתשומת לבכם כשיעורי בית.

שולי מועלם-רפאלי: הכנסת תערוב לשיתופי פעולה בין הקופות אצל המפקח על ההגבלים העסקיים.

<עידו הדרי: כבוד היושב ראש, משפט אחרון.

<עידו הדרי: אני רוצה להציע עוד הצעה.

<עידו הדרי: בתי החולים של הכללית, הם כקבוצה הרבה יותר טובים מבתי החולים הממשלתיים.

<עידו הדרי: זאת מתחרה שלי ואני מפרגן לה.

<עידו הדרי: בתי החולים של הכללית טובים יותר מבתי החולים הממשלתיים.

אלי אלאלוף: זאת לא בושה לפרגן.

<עידו הדרי: אני עושה את זה.

<עידו הדרי: אני חושב שאם – וזה רלוונטי בעיקר לפריפריה – בתי חולים יצאו מניהול המדינה, היא כנראה לא יודעת לעשות את זה מספיק טוב, ויעברו לניהול קופות החולים, כולן, לא רק מכבי, לא רק מאוחדת, יהיה עומק שירותי הרבה יותר טוב לקופות החולים.

<עידו הדרי: אני מדבר על בית חולים ציבורי ולא על שר"פ.

<עידו הדרי: בית חולים ציבורי כמו שהוא היום.

<עידו הדרי: אם יהיה דבר כזה, יהיה עומק שירותי הרבה יותר משמעותי לקופות החולים.

יעל גרמן: ציבורי נטו.

יעל גרמן: בלי שר"פ.

<עידו הדרי: ציבורי נטו.

אלי אלאלוף: זה מה שקורה באשדוד.

יעל גרמן: ציבורי נטו, בלי שר"פ.

<עידו הדרי: ציבורי נטו, בלי שר"פ.

<עידו הדרי: אני אומר את זה ברור מאוד.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אוסאמה, בבקשה.

<קריאה: דווקא האוצר אוהב את הרעיון הזה.

שולי מועלם-רפאלי: לא כל כך.

אוסאמה סעדי: אדוני, תודה רבה.

אוסאמה סעדי: אני ביקשתי לדבר לפני עבאדללה אבו מערוף שזה התור שלו כי אני צריך למהר לוועדת החוקה, שם יש לנו דיון על חוק להגנת הפרטיות.

אוסאמה סעדי: כמובן שאנחנו מברכים את היוזמים של היום החשוב הזה, יום הבריאות.

אוסאמה סעדי: אני גם מברך את פרופסור ליאוניד אידלמן על התואר שלו.

אוסאמה סעדי: באמת מגיע לך.

אוסאמה סעדי: אני זוכר שעבדנו ביחד בהרבה מקרים של שביתות רעב.

אוסאמה סעדי: אני מברך את העמדה האיתנה והעקרונית.

אלי אלאלוף: לא על זה הוא קיבל פרופסורה.

אוסאמה סעדי: ודאי שלא.

<קריאה: למרות זה.

אוסאמה סעדי: אני מרגיש שאני כאן במצב של תחרות בין הקופות, מי ימשוך את מי להצטרף.

אוסאמה סעדי: אנחנו בעד תחרות אבל איך שאמרה שולי מועלם, ורק בעניין הזה אני מסכים אתה, שאנחנו לא רואים שהתחרות לפעמים – ואנחנו רואים זאת מהניסיון - לא עוזרת, במיוחד בפריפריה.

אוסאמה סעדי: אנחנו רואים את דוח גרוטו והיינו בשבוע שעבר גם עם פרופסור גרוטו שהיה בוועדה אחת ודיבר על העניין הזה.

אוסאמה סעדי: אני מזמין את הוועדה הנכבדה – אני כבר דיברתי אתך – לעיר ערבה לקיים ישיבה, פעם אחת לצאת לשטח.

אוסאמה סעדי: העיר ערבה היום היא במקום הראשון אולי בעולם מבחינת מספר הרופאים למספר התושבים.

אוסאמה סעדי: יש לנו כמעט מאתיים רופאים, חוץ מרופאי שיניים, כמעט שבע-שמונה לאלף אנשים.

אוסאמה סעדי: ביקש ממני ראש העיר להזמין אתכם כדי לעמוד מקרוב ולראות איך בעיר כזאת יש לנו עוד מאות סטודנטים שלומדים רפואה בחוץ לארץ והם נאלצים לנסוע לאירופה על מנת ללמוד רפואה.

אוסאמה סעדי: ברגע זה כאשר אנחנו מדברים על מצב בריאות, יש עכשיו מבצע בהוראת ראש הממשלה להרוס 12 בתים בעיר קלנסואה במשולש.

<קריאה: 11 בתים.

אוסאמה סעדי: 12 בתים.

אוסאמה סעדי: ממש עכשיו המשטרה מאבטחת וכוחות גדולים מטילים מצור על העיר קלנסואה והורסים בתים.

אוסאמה סעדי: תראו מה התגובה של השר לביטחון פנים.

מאיר כהן: עזוב.

מאיר כהן: בוא נישאר בנושא.

אוסאמה סעדי: שנייה.

אוסאמה סעדי: זה חשוב מאוד.

אוסאמה סעדי: השר לביטחון פנים מגיב להריסת בתים.

אוסאמה סעדי: זה ממש עכשיו.

אוסאמה סעדי: זה קורה עכשיו.

אוסאמה סעדי: תראו מה הוא אומר.

אוסאמה סעדי: "המבצע המורכב מבטא יישום שוויוני באכיפת החוק בישראל כפי שצריכה להיות אכיפה".

אוסאמה סעדי: זאת ההוראה של ראש הממשלה שנתן.

אוסאמה סעדי: אני ראיתי מה קרה בעמונה.

אוסאמה סעדי: עשיתם מהומות ועשיתם חוק על מנת למנוע הריסת בתים.

מאיר כהן: אנחנו מסכימים אתך אבל לא כאן.

מאיר כהן: אתה צודק.

אוסאמה סעדי: זה קורה עכשיו.

אוסאמה סעדי: ברגע זה.

אוסאמה סעדי: אני חייב לבטא את הרגשות של האנשים.

אלי אלאלוף: זה טוב במליאה, שם אתה יכול להתבטא מתי שאתה רוצה ואיך שאתה רוצה.

אוסאמה סעדי: תודה אדוני היושב ראש.

אלי אלאלוף: הדבר הכי חשוב שנתת, ואני רוצה לציין אותו, את הדוגמה של ערבה.

אלי אלאלוף: חברים, תתרגלו וזאת תופעה חברתית מדהימה, לשילוב של האוכלוסייה הערבית בתחום הרפואה.

אלי אלאלוף: שנדע שזה רק מחזק את הרפואה דווקא בעת המשבר.

אלי אלאלוף: את זה אני לוקח ממך.

אלי אלאלוף: זה טוב מאוד.

אלי אלאלוף: אני שמח שכל החוקים שהקלו על הרישוי במקצועות הרפואה, זה אפשר לתושבים חוזרים מכל המגזרים הישראלים לחזור הביתה.

אלי אלאלוף: אני שמח שזה חוק אוניברסלי ולא היה חוק ספציפי שהתייחס לעולים בלבד ולא לאחרים.

אלי אלאלוף: ברשותכם, נחזור לנושא שלנו.

אלי אלאלוף: מיכאל מישורי, נציג הכללית.

<מיכאל מישורי דרעי: בוקר טוב.

<מיכאל מישורי דרעי: אני מנהל מחוז דרום של הכללית.

<מיכאל מישורי דרעי: מחוז דרום של הכללית, סדר גודל של שישים אחוזים משטחה של מדינת ישראל, מקצת צפונית לאשקלון ועד הערבה.

<מיכאל מישורי דרעי: האתגר הגדול ביותר שיש למנהל מחוז בהנגשת השירותים.

<מיכאל מישורי דרעי: הדיון בוועדה היום הוא על הנגשת השירותים בפריפריה.

<מיכאל מישורי דרעי: כשאתה לוקח פרוסת גיאוגרפיה כזאת של הארץ ולתת שירותים שם, האסטרטגיה או מה שעשינו במשך כל השנים היה פשוט פריסה של שירותים.

<מיכאל מישורי דרעי: הכללית פרוסה בכל כפר ובכלל עיר בכמות גדולה מאוד של מרפאות.

<מיכאל מישורי דרעי: רק לשם השוואה, הוזכרה כאן רהט, העיר הגדולה, שם יש לנו 14 מתקנים.

<מיכאל מישורי דרעי: בבאר שבע יש לנו 24 מרפאות.

<מיכאל מישורי דרעי: השיטה היא להנגיש לשכונות, להנגיש ולא ליצור מקום מרכזי אחד אלא לפרוס את השירותים.

<מיכאל מישורי דרעי: סך הכול במחוז יש לי כ-230 אתרים, קליניקות מסוגים שונים.

<מיכאל מישורי דרעי: אני רוצה למקד את הדיון ואת ההצעה שלי למה להתייחס בהנגשת השירותים בקהילה.

<מיכאל מישורי דרעי: אני חושב שאנחנו חייבים לחזק את הרפואה הראשונית.

<מיכאל מישורי דרעי: יש לנו רק שני בתי חולים בטריטוריה שלי, ברזילי בצפון וסורוקה במרכז הנגב.

<מיכאל מישורי דרעי: אנחנו חייבים לחזק את הרפואה הראשונית ולחזק את הרפואה הראשונית זה אומר יותר רופאי משפחה, יותר רופאי ילדים, יותר רפואה שוויונית קהילתית ואני שמח להגיד ואני רוצה להצטרף לדברים של פרופסור אידלמן, וזה הזמן לברך אותך שוב, שכאשר נתנו מענקים לרפואת המשפחה בקהילה, ראו הפלא ופלא, יותר מפי שניים מתמחים בקהילה.

<מיכאל מישורי דרעי: רק לאחרונה היה דיון בכנסת על נושא רפואת המשפחה.

<מיכאל מישורי דרעי: מחוז דרום, המחוז שלי, הגיע בשנת 2016 ל-19 מתמחים ברפואת משפחה.

<מיכאל מישורי דרעי: מעולם לא היה דבר כזה.

<מיכאל מישורי דרעי: רק לפני כמה שנים הממוצעים היו שישה ושבעה מתמחים ברפואת משפחה.

<מיכאל מישורי דרעי: חובה וחשוב להמשיך במענקים לרפואת המשפחה.

<מיכאל מישורי דרעי: אני היום בטייס האוטומטי של מחוז דרום, אני אחראי על בריאותם של כמעט 600 אלף אנשים, בטייס האוטומטי אני צריך 13-14 רופאי משפחה כל שנה.

<מיכאל מישורי דרעי: אם לא יהיה לנו את הקאדר הזה של התחלות ברפואת המשפחה, לא יהיה במה למלא את היחידות.

<מיכאל מישורי דרעי: לכן חשוב.

<מיכאל מישורי דרעי: השיא אליו הגענו השנה הוא בזכות המענקים.

<מיכאל מישורי דרעי: 19 מתמחים ברפואת משפחה.

<מיכאל מישורי דרעי: בשנה שעברה היו 15 מתמחים.

<מיכאל מישורי דרעי: אלה שתי שנות המענקים.

<מיכאל מישורי דרעי: לפני כן היו חמישה, שבעה, שישה.

מאיר כהן: מיכאל, למרות שאתה נציג הכללית, מישהו עושה מיפוי בישוב כמה רופאי משפחה יש מכל הקופות?

מאיר כהן: אני שומע את נציגי הקופות וכל אחד בוכה על אותו הדבר.

מאיר כהן: כשאני מבקש מהיועץ שלי שיעשה בדיקה כמה רופאי משפחה יש בישוב, הוא אומר לי שיש די והותר.

אלי אלאלוף: זה התפקיד של המשרד.

מאיר כהן: בדיוק.

אלי אלאלוף: אף אחד לא עושה את זה.

מאיר כהן: זה מה שאני אומר.

<מיכאל מישורי דרעי: הערה אחרונה.

<מיכאל מישורי דרעי: אם מדברים על חיזוק הרפואה הקהילתית, אמרתי, רפואת המשפחה, רפואת ילדים, והדבר השני הוא הפיתוח של יחידות טיפולי בית.

<מיכאל מישורי דרעי: בטריטוריה כמו שלי, אני חייב לדאוג למצב שבו יש יותר ויותר יחידות לטיפולי בית שמטפלות גם מהקצה הכי גבוה שאלה מונשמים בבית.

<מיכאל מישורי דרעי: יש לנו היום שישים מונשמים בביתם.

<מיכאל מישורי דרעי: זה תופס מיטה בבית חולים כללי או אחר.

<מיכאל מישורי דרעי: שיקום בית, יחידות לטיפולי בית שנותנות אפילו לרמה של סיעודי מורכב בבית, בדימונה ובמקומות מרוחקים.

<מיכאל מישורי דרעי: נותנים טיפולי בית באמצעות רופאים ואחיות.

<מיכאל מישורי דרעי: זה העתיד.

<מיכאל מישורי דרעי: אנחנו חוסכים, אנחנו נותנים פתרונות למיטות שהיו צריכות להיות בדרום ופתרון של מיטות הוא סיפור ודיון אחר.

<מיכאל מישורי דרעי: חשוב לחזק את רפואת טיפולי הבית של הקופות בקהילה.

מאיר כהן: סליחה שאני מתפרץ עוד פעם.

מאיר כהן: האם באמת זה נאמר בכנות?

מאיר כהן: אני יודע על מחלקות פנימיות בבתי חולים, ולא משנה איזה, שמגיע איש מבוגר שאפשר לעשות את מה שאתה אומר אבל הם מכניסים אותו לפנימית כי זה כסף.

מאיר כהן: אני אומר לך את זה בוודאות.

מאיר כהן: זה כסף ויד אחת לא יודעת מה עושה היד השנייה.

מאיר כהן: מצד אחד אתם מצהירים על כך ואני מכיר את דוקטור יורם מערבי שהוא חסיד של השיטה הזאת והוא מספר כמה זה יכול לחסוך, ומצד שני אני שומע מאנשים בתוך המערכת שאומרים שהם לא מוותרים גם על אלה ולא רוצים שיטפלו בהם בבית כי כאן הם מרוויחים כסף.

מאיר כהן: מיכאל, אני מלא הערכה אליכם.

מאיר כהן: זה לא אליך אישית אבל אני אומר שזאת האווירה בתוך המערכת.

<מיכאל מישורי דרעי: לפני תפקידי הנוכחי כמנהל מחוז דרום, הייתה לי את החוויה להיות המשנה למנהל סורוקה במשך חמש שנים.

<מיכאל מישורי דרעי: הכרתי את המשפחה השנייה של בתי החולים שלנו.

<מיכאל מישורי דרעי: אני אומר לך חד משמעית שאין שום רצון של סורוקה לאשפז.

מאיר כהן: אני לא דיברתי על סורוקה.

מאיר כהן: אני אומר שזאת האווירה בתוך המערכת.

אלי אלאלוף: מאיר, אני יכול לתת לך גם דוגמאות הפוכות, שאנשים מתחננים להישאר בבית החולים ובית החולים אומר שאין שום צורך, כאן יש וירוסים ויש כל מיני מחלות שלא כדאי שאותו אדם יישאר בבית החולים ומבקש שייקחו אותו הביתה.

נורית קורן: לפעמים זה בסדר ולפעמים זה לא בסדר.

מאיר כהן: אני מדבר על סמך בדיקה שאני עשיתי כולל כמה זה עולה.

<אליעזר רחמילביץ: אולי במקום אחד האווירה היא כזאת.

<אליעזר רחמילביץ: המגמה היא כמה שאפשר להוציא, להוציא.

<מיכאל מישורי דרעי: משפט אחרון.

<מיכאל מישורי דרעי: אם תצא מכאן קריאה לשמור על נושא המענקים לרפואת המשפחה, עשינו חלק משמעותי בהנגשת השירות.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת דוקטור עבדאללה אבו מערוף.

אלי אלאלוף: יש לנו בכנסת שני רופאים ויצא שחמישים אחוז מהם נמצא כאן.

אלי אלאלוף: גם רוקחים יש רק אחד.

יוסף ג'בארין: תגיד ששניהם מהרשימה המשותפת.

מאיר כהן: לא נזכיר למשותפת מה עוד יש לכם.

יוסף ג'בארין: עוד דוקטור למשפטים, עוד דוקטור לרוקחות.

עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב לכולם.

עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב לכבוד היושב ראש.

עבדאללה אבו מערוף: אני מצטרף לברכות על קיום היום הזה.

עבדאללה אבו מערוף: זה יום חשוב מאוד שהכנסת מציינת בדיונים בוועדות השונות, במיוחד בוועדה הזאת שלנו.

עבדאללה אבו מערוף: אני מברך את פרופסור ליאוניד אידלמן ואת ההסתדרות הרפואית שיש לה תפקיד חשוב ביותר ביום הזה, בארגון היום הזה וכל יום.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו מודים לכם מאוד.

עבדאללה אבו מערוף: אני חושב שבכל זאת מהיום הזה יצא משהו.

עבדאללה אבו מערוף: בשנה שעברה השתתפנו באופן פעיל מאוד ובכל זאת יוצא משהו.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו נמשיך לדבר ונמשיך לעשות על מנת שיצא משהו.

עבדאללה אבו מערוף: הדרך ארוכה ביותר.

עבדאללה אבו מערוף: חייבים לדעת האחראים, המדיניות, משרד הבריאות וקופות החולים כמובן – לצערי הרב שמעתי פרסומות של הקופות וזאת לא המטרה של הוועדה הזאת ולא מטרת הדיון הזה, עם כל הכבוד, זה ממני באופן ביקורתי הדדי, אני כרופא – ולכן התפקיד שלנו והחובה שלנו היא אכן לראות איך אפשר לקדם את הרפואה בכלל בישראל, לא מבחינת הרמה הרפואית, הידע, המדע והמחקרים שהם מעולים מאוד ואנחנו אחת המדינות הנאורות בעולם, אלא אנחנו מדברים על השירות הרפואי הבסיסי.

עבדאללה אבו מערוף: כל עוד משרד בריאות לא משקיע יותר מ-12 אחוזים מהתוצר הלאומי ברפואה, הרפואה לא תתקדם, לא בפריפריה, לא בצפון, לא בדרום ולא בירושלים, הפריפריה הגיאוגרפית, ולא בכל מקום כשלהו.

עבדאללה אבו מערוף: אין ברפואה רווח של כסף.

עבדאללה אבו מערוף: אין.

עבדאללה אבו מערוף: אני יודע שיש שלוש-ארבע חברות שהן קופות חולים והן מרוויחות כסף ויכול להיות שיש כאלה שהן מפסידות, אבל לעשות חשבון שהרפואה צריכה להרוויח, אנחנו כאן מחמיצים את המטרה.

עבדאללה אבו מערוף: כל עוד אנחנו מדברים על כסף ועל רווח, הרפואה לא מתקדמת.

עבדאללה אבו מערוף: כל עוד אנחנו משקיעים ברפואה ציבורית כמו שצריך, הרפואה לא תתקדם, לא בסורוקה, לא באילת, לא בירקא, לא בקריית שמונה, גם לא בצפת ולא בטבריה.

עבדאללה אבו מערוף: זה בקיצור.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא יודע אם נמצאים כאן נציגי משרד הבריאות שיתייחסו לנושא.

עבדאללה אבו מערוף: לפני כמה ימים הייתה מצגת ואתמול דיברנו, לפני שבוע דיברנו ולפני חודש דיברנו, ודיברנו לפני שנתיים ושלוש שנים, ומה בתקציב המדינה?

עבדאללה אבו מערוף: כמה משקיעים עכשיו ברפואה?

עבדאללה אבו מערוף: נכון, יש הישגים.

אלי אלאלוף: נמצא כאן נציג האוצר.

עבדאללה אבו מערוף: לפני שבוע, ב-21 לדצמבר, אושר התקציב.

עבדאללה אבו מערוף: מקצצים ממשרד הבריאות 400 מיליון שקלים.

עבדאללה אבו מערוף: נכון שיש תוספות לסל התרופות.

עבדאללה אבו מערוף: מצד אחד מקצצים ומצד אחד מוסיפים.

עבדאללה אבו מערוף: לכן אין תכנית של משרד הבריאות, אין תכנית לאומית איך לקדם את הרפואה בפריפריה בצורה הנכונה.

עבדאללה אבו מערוף: זה לא עניין של תחרות.

עבדאללה אבו מערוף: אני מתנגד באופן מוחלט לצורה הזאת שהוצגה כאן בעניין התחרות.

עבדאללה אבו מערוף: זאת לא השיטה הנכונה, עם כל הכבוד לכל מנהלי קופות החולים שהיו בכללית ועברו למאוחדת או עברו למכבי.

עבדאללה אבו מערוף: עם כל הכבוד, זאת שיטה לא נכונה.

עבדאללה אבו מערוף: ברפואה אין דבר של כסף.

עבדאללה אבו מערוף: צריך שירות וצריך שהמדינה תשקיע ושהקופות ישקיעו.

עבדאללה אבו מערוף: לא מספיק לכם הכסף, תבקשו מהרגולטור, ממשרד הבריאות, שישקיע כספים.

עבדאללה אבו מערוף: אין דרך אחרת.

עבדאללה אבו מערוף: מכוני הדמיה, שירות רפואי, שר"פ, אנשים משלמים מאות שקלים בחודש, 200 או 300 שקלים.

יוסף ג'בארין: סיסמאות זה גם דבר טוב, אדוני היקר.

יוסף ג'בארין: צריך ליישם גם סיסמאות.

יוסף ג'בארין: זה לא כל כך מכבד להגיד את האמרה הזאת.

עבדאללה אבו מערוף: תודה לחברי יוסף.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא שמעתי את הדברים.

<זוהב אפרים: זה גם לא מכבד אותנו בפריפריה כאשר כולם מדברים כאן בסיסמאות אבל כשמגיעים למעשה ולתקציבים, לא קורה שום דבר.

יוסף ג'בארין: הוא מתלונן על כך שאין מענקים לפריפריה.

עבדאללה אבו מערוף: כנראה לא הבנת אותי.

יוסף ג'בארין: הוא בצד שלך.

אלי אלאלוף: אדוני, אנחנו לא מכירים אותך מבחינת הפרוטוקול.

אלי אלאלוף: תציג את עצמך.

<זוהב אפרים: אני סגן יושב ראש ההסתדרות הרפואית ונציג המרכז הרפואי ברזילי.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תקבל אחר כך את רשות הדיבור.

יוסף ג'בארין: אבל אתה מסכים אתי שלא יפה להגיד לחבר כנסת שהוא אומר סיסמאות.

<זוהב אפרים: נכון.

עבדאללה אבו מערוף: אני אומר סיסמאות.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא הזרוע המבצעת ולא רק בגלל שאני באופוזיציה וכמובן אף פעם אני לא אהיה בקואליציה, אבל אני תמיד מבקש שאכן משרד הבריאות ישקיע ומשרד האוצר ייתן תקציבים.

עבדאללה אבו מערוף: זה מה שאני כל הזמן מבקש.

יוסף ג'בארין: הוא גם רופא וגם חבר כנסת.

יוסף ג'בארין: אפשר לזלזל בו?

<זוהב אפרים: איפה היו חברי כנסת כשהיה חוק ההסדרים ולא הכניסו לסעיפים את המענקים שהיו צריכים להעניק אותם בפריפריה לשנת 2017?

עבדאללה אבו מערוף: שאלה טובה.

עבדאללה אבו מערוף: אני אישית וגם היושב ראש שהוא בקואליציה הגשנו הסתייגויות.

עבדאללה אבו מערוף: מחינו על כך שאין מענקים.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו לא הכתובת.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו דווקא בצד הנכון שרוצה שהרפואה תשתפר.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו בצד הביקורתי ואנחנו לא רק מעירים את ההערות שלנו אלא אנחנו נאבקים יום יום על כל שקל שיושקע ברפואה, גם בטבריה וגם בכלל.

עבדאללה אבו מערוף: זאת העמדה שלנו ואנחנו במצב הזה.

עבדאללה אבו מערוף: לכן, שוב, כל עוד משרד הבריאות לא מתכנן תכנית לטווח ארוך, לחמש שנים, לעשר שנים, אם זה מבחינת השירות, אם זה מבחינת הקמת בתי חולים, חמש שנים מדברים וכל פעם שמדברים על בית חולים חדש, אומרים שבאשדוד יש בית חולים כאילו זה פותר את כל בעיות הרפואה.

עבדאללה אבו מערוף: אין בצפון בית חולים אחר.

עבדאללה אבו מערוף: הכדור נמצא במדיניות של משרד הבריאות, במדיניות של הממשלה שתשקיע ברפואה ולא תעשה מזה הון ולא תחסוך כסף בבריאות הציבור.

עבדאללה אבו מערוף: שם קבור הכלב, וסליחה על הביטוי.

עבדאללה אבו מערוף: יש הרבה כסף וצריך לחלק אותו בצורה הנכונה ולתת לבריאות, אם אלה מענקים, אם אלה בתי חולים, אם אלה אחיות, אם אלה מומחים, אם אלה מענקים למומחים ולמתמחים בכל התחומים.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא אפרט אבל אתם יודעים את זה.

עבדאללה אבו מערוף: לכן בבקשה, תבקשו ממשרד הבריאות שאכן יקיים את חובתו ואנחנו כחברי כנסת אכן רוצים את עזרתכם בצורה הנכונה והמתאימה ולא רק בצורת סיסמאות.

עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, תהיו שותפים אתנו.

עבדאללה אבו מערוף: תודה.

אלי אלאלוף: אני מתנצל.

אלי אלאלוף: זה ברור שלא כולם יוכלו לדבר היום אבל אי אפשר לוותר על שני משרדים שנמצאים כאן הנציגים שלהם.

אלי אלאלוף: הראשון הוא משרד הבריאות ואני רוצה את ההתייחסות שלו לנושא של הרפואה בפריפריה, במיוחד לרפואה הקהילתית.

אלי אלאלוף: אחר כך נשמע את נציג האוצר שייתן התייחסות ובמיוחד לנושא של מענקים לרופאים שעוברים לפריפריה.

אלי אלאלוף: אם יישאר לנו זמן, אני אפשר גם לאחרים להתייחס.

אלי אלאלוף: אני חייב להודות לכם מראש, לכל מי שבא במיוחד וביקש להתייחס.

<הדר אלעד: הדברים מוכרים וידועים.

<הדר אלעד: אנחנו פועלים במסגרת התקציב הקיים.

<הדר אלעד: אני רק יכול להגיד שבמסגרת כל התכניות שאנחנו עושים, אין מצב, אין תכנית בה אנחנו לא חושבים איך אנחנו מחלקים את הכסף תוך התחשבות בצרכי הפריפריה.

<הדר אלעד: יש לי דוגמאות לכך, אם תרצו.

אלי אלאלוף: יש תכנון אזורי?

<הדר אלעד: אין תכנון אזורי.

אלי אלאלוף: איך המינהל מתכנן לחלק כסף?

אלי אלאלוף: הוא מחלק כסף, רק אם יש לו בקופה?

אלי אלאלוף: הוא לא עושה תכנון אזורי רב שנתי?

אלי אלאלוף: לטווח קצר?

אלי אלאלוף: אני בא ממערכת פרטית, כל חיי עבדתי לפי תכנון ודווקא אמרו לנו שנתכנן בזמן שאין כסף כי אז נוכל לתכנן נכון.

אלי אלאלוף: איך אפשר שדרום וצפון, אין לו תכנית?

אלי אלאלוף: אני קראתי את הדוח של פרופסור גרוטו, משנה למנכ"ל משרד הבריאות, איש מדהים, חשוב וכולי, אבל איפה התכנון?

אלי אלאלוף: איפה ההיגיון? .

אלי אלאלוף: יש לכם מערכות תכנון.

אלי אלאלוף: דווקא אחד המשרדים הבודדים שיש לו.

אלי אלאלוף: למה לא מתכננים את הצרכים לפי האזור?

אלי אלאלוף: אז אפשר יהיה לייצר שיתופי פעולה.

אלי אלאלוף: אתם אומרים שאם יש כסף, מחלקים אותו.

אלי אלאלוף: זאת חכמה?

אלי אלאלוף: איך אתם לוקחים בחשבון בתכנון שב-2025 יש בית חולים נוסף בדרום?

אלי אלאלוף: לפי מה?

אלי אלאלוף: אני לא חושב שזה יהיה, זה סתם תאריך, מפני שעוד לא מצאתם את העיפרון.

אלי אלאלוף: אני חוזר ואומר לכם, ואני מבקש מכם, תרשמו את זה כחובה שלכם, להביא לנו תכנון גם אם הוא ראשוני.

אלי אלאלוף: תוך שלושה חודשים תביאו לנו תכנון לשני אזורים.

אלי אלאלוף: תכנון.

אלי אלאלוף: לא לספר לי מה חסר כי את זה כולנו יודעים.

אלי אלאלוף: כל אחד מאתנו יתעורר בלילה, ייתן לכם את הרשימה.

אלי אלאלוף: תכנון.

אלי אלאלוף: תכנון עם גג מאוד ברור כדי שנבין למה הולכים בדרום ובצפון.

אלי אלאלוף: למרות שבתל אביב יש גם אזורי מצוקה אבל שיתכננו העשירים לעצמם את המצב שלהם.

אלי אלאלוף: אותי זה לא מעניין.

אלי אלאלוף: אני אומר דרום וצפון.

אלי אלאלוף: ברגע שדרום וצפון, תהיה להם תכנית אב מאושרת על ידי המשרד, גם אם היא לא מתוקצבת, היא תיצור דינמיקה שהכספים יתחילו לזרום.

אלי אלאלוף: אני ישבתי אתמול עם שר האוצר על דברים מסוימים והוא ביקש ממני שאומר לו מה צריך להוסיף.

אלי אלאלוף: אני מצטט את שר האוצר.

אלי אלאלוף: נכון שהוא הבוס שלי מבחינה פוליטית ואני גאה בזה.

אלי אלאלוף: אם לא באים עם תכנון, עם ציפיות, אז אמרו שיש בית חולים.

אלי אלאלוף: אני ארצה לראות איפה אתם בבית החולים השיקומי בפוריה, עכשיו כשיש תקציב.

אלי אלאלוף: אז עכשיו מתחילים מאפס.

אלי אלאלוף: אם היה תכנון שזה עולה אגורות, עכשיו היינו רואים.

אלי אלאלוף: לכם יש זמן, שאנשים ימותו.

אלי אלאלוף: אני אומר לכם שמשרד הבריאות אחראי למותם של אלפי אנשים בשנה.

אלי אלאלוף: תצטטו אותי ושייקחו אותי לבית משפט.

אלי אלאלוף: אין לכם את האומץ להודות במצב הזה.

אלי אלאלוף: אם היה לכם מה שעושים למשרד התחבורה על כל הרוג, היינו נראים אחרת.

אלי אלאלוף: המתנה.

אלי אלאלוף: אז מה, זאת מילה לא קשה.

אלי אלאלוף: אין תור, מילה לא קשה.

אלי אלאלוף: חבר'ה, מתים, משפחותינו, האחים שלנו, הילדים שלנו.

אלי אלאלוף: כדאי שתחשבו ותשנו את הדיסקט.

אלי אלאלוף: תכנון מייצר עשייה.

אלי אלאלוף: אי תכנון משתק מערכת וזה המצב שלנו.

אלי אלאלוף: בבקשה, תסיים.

<הדר אלעד: סיימתי.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: משרד האוצר.

אלי אלאלוף: תן לנו בבקשה התייחסות לנושא של תקציב הבריאות השנה.

<אורן גבע: תקציב משרד הבריאות לשנת 2017 גדל בחמישה מיליארד שקלים.

<אורן גבע: זה הגידול הגבוה ביותר בתקציב הבריאות מאז ומעולם.

<אורן גבע: באחוזים התקציב גדל ב-21 אחוזים לעומת גידול של שמונה אחוזים בכלל תקציב המדינה.

<אורן גבע: כלומר, הממשלה שמה בראש סדר העדיפויות שלה את מערכת הבריאות ומתקצבת אותה בהתאם.

<אורן גבע: לגבי הנושא של הפריפריה באופן ספציפי.

<אורן גבע: רק לאחרונה, ביום ראשון האחרון, עברה החלטת ממשלה בנושא הצפון בה מוקצים מאות מיליוני שקלים לפרויקטים שונים של שיפור הבריאות באזור הצפון, בראשם בית החולים השיקומי בפוריה, וגם שם אני חושב שהממשלה מנסה להפנות את התקציבים למקומות הנכונים בפריפריה, בצפון.

<אורן גבע: באזור הדרום מתחיל לפעול השנה בית חולים חדש, באשדוד, דבר שלא קרה הרבה מאוד שנים במדינה.

אלי אלאלוף: ארבעים שנים.

<אורן גבע: משהו כזה.

<אורן גבע: מדובר בהשקעה של כמעט מיליארד שקלים מצד המדינה בהקמת בית החולים כאשר רוב הכסף עומד לצאת בשנתיים הקרובות, בשנה שעברה והשנה.

<אורן גבע: זאת ההתייחסות שלנו.

אלי אלאלוף: הייתה שאלה שכולם חזרו עליה.

אלי אלאלוף: מאבדים רופאים כי אין יותר את התמריצים שמשכו רופאים לפריפריה.

אלי אלאלוף: מה הסיבה שהם ירדו?

<אורן גבע: לגבי תמריצים לפריפריה.

<אורן גבע: שר האוצר ושר הבריאות סיכמו על המשך בחינת התמריצים הללו וזה גם מעוגן בהחלטת הממשלה לגבי הצפון.

<אורן גבע: רוצים לראות מה המודל הנכון ביותר כדי שזה ישיג את מקסימום התפוקה ויביא באמת את הרופאים.

אלי אלאלוף: מי אמור להגיש את התכנית הזאת, האופטימלית?

<אורן גבע: משרד הבריאות ומשרד האוצר.

<אורן גבע: יש סעיף בהחלטת הממשלה.

אלי אלאלוף: אפשר תוך שלושה חודשים לקבל את הדוח הזה?

<אורן גבע: כן.

אלי אלאלוף: דוח ועדכון.

<אורן גבע: כן.

אלי אלאלוף: אנחנו רוצים לקבל את זה.

אלי אלאלוף: כל אחד מאתנו, לפי השפעתו על המערכת.

<אורן גבע: זה כבר חלק מהחלטת הממשלה לצפון.

אלי אלאלוף: זאת התשובה בינתיים.

אלי אלאלוף: אני מצטער שצמצמו את זה אבל באמת אנחנו נעשה מעקב בוועדה כדי להחזיר את זה.

אלי אלאלוף: העיקרון הוא להחזיר אבל באיזה תנאים.

אלי אלאלוף: אנחנו בוודאי נהיה שותפים בזה.

אלי אלאלוף: עוד משהו?

<אורן גבע: לא.

<אורן גבע: סיימתי.

אלי אלאלוף: חברי הכנסת שלא הספיקו להתייחס, בבקשה.

דב חנין: תודה אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני מנהל במקביל דיון בעניין מוניות שירות שהוא מאוד חשוב לי ו אני מתמרן בין הוועדות.

אלי אלאלוף: אתה נוסע באוטובוס, למה זה מעניין אותך?

דב חנין: לא.

דב חנין: אני משתמש גם במוניות שירות.

דב חנין: חוץ מזה שאני מנסה לקדם עניינים ציבוריים אפילו כשאני לא נוסע בהם.

דב חנין: אדוני היושב ראש, אני רוצה להתחיל בהערכה גדולה לך פרופסור אידלמן, להסתדרות הרפואית, לציבור הרופאים, האחיות, עובדי מערכת הבריאות.

דב חנין: מערכת בריאות שנמצאת בדיאטה רצחנית לאורך שנים ואתם הסיבה לכך שלמרות הכול אנחנו עדיין מייצרים תוצאות טובות וכל הכבוד לכם.

דב חנין: באמת כל הכבוד לכם.

<ליאוניד אידלמן: תודה רבה.

דב חנין: בעניין הנושאים שעלו כאן בדיון, אני חושב שהדיון הזה הדגים בתמצית את הבעייתיות שאנחנו נקלעים אליה.

דב חנין: יש כאן גם מחסור במשאבים וגם על מעט המשאבים שיש, יש תחרות.

דב חנין: הצירוף הזה של מעט משאבים שיש עליהם תחרות קשה יוצר תוצאות לא טובות.

דב חנין: אני לא חסיד מאוד גדול של תפיסת התחרות, אני בתחום הבריאות הרבה יותר מאמין בשיתוף פעולה, בתיאום, בוודאי בפריפריה.

דב חנין: אני חושב שהמודלים בהם דובר כאן בקצרה של שיתוף פעולה בין קופות, חלוקת המשאבים וכדומה, זה בסופו של דבר סוג של וין-וין לכולם, לצרכני הבריאות, לחולים, לנזקקים, לפציינטים אבל גם לקופות.

דב חנין: אני חושב שזה הכיוון בו צריך ללכת.

דב חנין: חסר מאוד שירות ברמה הקהילתית.

דב חנין: אני מסתובב לא מעט ביישובי פריפריה, גם בצפון וגם בדרום, ואני מכיר את המציאות בה אנשים מבוגרים, אין להם רופא במקום.

דב חנין: רופא מגיע פעמיים בשבוע וזה לא לעניין.

דב חנין: זה לא נותן פתרון אמיתי.

דב חנין: יש אצלנו איים של מצוקה מאוד קיצונית בתחום הבריאות.

דב חנין: מדברים על כפרים לא מוכרים בנגב ויש אזורים שאמבולנסים לא נכנסים אליהם.

דב חנין: יש מקומות שהאמבולנסים לא נכנסים אליהם.

דב חנין: אנשים יכולים להיות במצב קשה והם צריכים לגרום למישהו מהמשפחה להזיז אותם, להניע אותם, לשנע אותם ולתת להם טיפול של החייאה ראשונה.

דב חנין: זה מאוד מאוד בעייתי.

דב חנין: כמוך אדוני היושב ראש אני חושב שזאת שאלה של חיים ומוות.

דב חנין: לגבי פתרונות, מעבר לתיאום בין הקופות שאני בעדו, אני חושב שיש מקום לחשוב על שינויים בנוסחת הקפיטציה.

אלי אלאלוף: ב-11:30 מתקיים דיון בנושא.

דב חנין: אני אומר רק משפט בעניין הזה.

דב חנין: אני חושב שהיכולת שלנו לתמרן עם הנוסחה היא לא כל כך גדולה.

דב חנין: אני חושב שאין ברירה אלא להוסיף משאבים למערכת.

דב חנין: להוסיף למערכת הציבורית הרבה משאבים.

דב חנין: אני אסיים בכך שאומר שהציבור מוכן לשלם יותר בשביל בריאות ציבורית, מוכן להעלות את מס הבריאות כדי לקבל שירות יותר טוב.

דב חנין: תודה רבה וברכות ליום הזה.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

<זאב פלדמן: יושב ראש האיגוד לנוירוכירורגיה, עובד בשיבא.

<זאב פלדמן: אני אהיה מאוד קצר ואני אומר את הדברים בכמה נקודות.

<זאב פלדמן: נקודה ראשונה.

<זאב פלדמן: התחלנו בברכות ובטפיחות על השכם על בית החולים באשדוד.

<זאב פלדמן: כדי להתמודד עם הגידול באוכלוסייה צריך בית חולים כזה כל שנה בישראל בעשרים השנים הקרובות.

<זאב פלדמן: מה שיש, לא מספיק.

<זאב פלדמן: נקודה שנייה.

<זאב פלדמן: אני פונה אליכם חברי הכנסת בשאילתה.

<זאב פלדמן: התבשרנו על הגירעון הקטן מהצפוי בתקציב המדינה.

<זאב פלדמן: כשאתה פורט את העניינים, אתה רואה שלא היה ניצול של הגידול בתקציב האזרחי שלא עמד בציפיות.

<זאב פלדמן: היה צפוי להיות גידול של 11 אחוזים והיה גידול של 7.7 אחוזים.

<זאב פלדמן: איפה הכסף שאנחנו יודעים שחסרים משאבים וגם כשמקצים אותם, הכסף לא מגיע.

<זאב פלדמן: זאת בעיה של תכנון ובעיה של ארגון כמו שאמר כבוד היושב ראש.

<זאב פלדמן: נושא של פריפריה ומרכז.

<זאב פלדמן: לא דיברו על המרכז.

<זאב פלדמן: המרכז גם נמצא במצוקה.

<זאב פלדמן: המרכז יודע לעבוד ולתמוך מקצועית בפריפריה ואתן רק שתי דוגמאות מקצועיות.

<זאב פלדמן: המחלקה לניתוחי לב-חזה בפוריה מופעלת ומתוגברת ומגובה מקצועית על ידי המחלקה בשיבא.

<זאב פלדמן: מרכז השיקום עלי נגב שנפתח בברכה השבוע בדרום מלווה כבר שנה ארוכה מבחינה מקצועית בביקורים שבועיים ובתכנון של רופא מרכז השיקום בשיבא.

<זאב פלדמן: אני מסכים עם חברי הכנסת שדיברו על הדיאטה, אני מסכים עם חברי הכנסת שדיברו על הפער הבלתי יאומן בהוצאה הלאומית לבריאות.

<זאב פלדמן: לא יכול להיות שנמשיך עם 7.5 אחוזים מהתל"ג.

<זאב פלדמן: חייבים להעלות אותו וזאת פנייה למשרד האוצר ולחברים מאגף התקציבים.

אלי אלאלוף: זה לא מנחם ולא פותר את הנקודות המאוד מהותיות שהעלית אדוני הפרופסור אבל אתמול נמסר לי שהניצול התקציבי בתחום הבריאות לשנת 2016 הוא מאה ומשהו אחוזים.

אלי אלאלוף: זאת אומרת, מאה אחוזים מהתקציב.

אלי אלאלוף: זאת לא התקופה שנשאר אי ביצוע.

אלי אלאלוף: יש כאן ביצוע מלא.

אלי אלאלוף: לא מספיק, האחוזים בהשוואה ל-OECD נמוכים, אבל שנבין שהגידול בתחומים החברתיים יחסית השנה, לעומת הקיצוצים שהיו בבר, בעשר השנים האחרונות, הוא בהחלט משמעותי למרות שהוא לא מספיק.

אלי אלאלוף: אני חייב לציין.

אלי אלאלוף: זה השתנה בזכותכם, חברים.

אלי אלאלוף: אל תטילו עלינו יכולות שאין לנו, לנו חברי הכנסת.

<זאב פלדמן: אנחנו מבקשים את עזרתכם.

אלי אלאלוף: בדיוק.

אלי אלאלוף: אנחנו כאן כדי לעבוד ביחד.

אלי אלאלוף: זאת אולי הנקודה כדי לענות לחבר מאשקלון.

<זאב פלדמן: נקודה אחרונה לאנשי האוצר.

<זאב פלדמן: יש מודל שמצליח של מענקים למקצועות במצוקה ולפריפריה שבנינו יחד ב-2011.

<זאב פלדמן: המודל הזה הביא 1,800 רופאים למקצועות במצוקה ולשרת בפריפריה.

<זאב פלדמן: למה לשנות?

<זאב פלדמן: למה לשנות ולבחון?

<זאב פלדמן: יש מודל שעובד ולמה צריך זמן לבחון את זה?

<זאב פלדמן: תבצעו.

אלי אלאלוף: כנראה שאנשי משרד הבריאות לא ידעו למכור את מרכולתם.

אלי אלאלוף: חברים, תפקידו של האוצר הוא לתקצב ולא יותר מזה.

אלי אלאלוף: מי שאמור להביא את התוכן, זה המשרד הרלוונטי.

אלי אלאלוף: בואו לא נבקש להפוך את התפקידים.

אלי אלאלוף: האוצר ייתן את הכסף כשהוא משתכנע שזה נכון, אבל מי שיביא את התכנית, זה המשרד הרלוונטי בכל תחום.

נורית קורן: כיושבת ראש ועדת המשנה לבחינת הרפורמה בבריאות הנפש, אני לא שמעתי כאן סקירה בנושא.

אלי אלאלוף: כי לא דיברנו על זה.

אלי אלאלוף: זה לא היה הנושא.

נורית קורן: אני יודעת שזה לא הנושא אבל אני רוצה לדעת.

נורית קורן: יושבים כאן אנשים שיכולים להתייחס.

נורית קורן: אני רוצה לדעת כמה מרפאות נפתחו בפריפריה.

אלי אלאלוף: מי שיש לו תשובה ויכול לענות, בבקשה.

אלי אלאלוף: פרופסור רחמילביץ, הסמכות העליונה.

<אליעזר רחמילביץ: אני רוצה לומר רק משפט אחד.

<אליעזר רחמילביץ: אני יושב כאן כבר כמה פעמים ואני מאוד מתרשם ממך, לא כי אני רוצה לתת לך מחמאות.

<אליעזר רחמילביץ: אני יודע שאכפת לך ואתה מנסה לדחוף את הדברים.

<אליעזר רחמילביץ: השאלה מה קורה עם כל המסקנות שיוצאות מכאן.

<אליעזר רחמילביץ: תסתכל עכשיו, בהתחלה כשבאתי היו כאן המון חברי כנסת, מי נשאר כאן?

<אליעזר רחמילביץ: נשאר רק אחד או שניים.

אלי אלאלוף: ארבעה.

<אליעזר רחמילביץ: סליחה.

<אליעזר רחמילביץ: ארבעה חברי כנסת.

אלי אלאלוף: אתה יודע, זה נס.

נורית קורן: אנחנו עוברים מוועדה לוועדה.

<אליעזר רחמילביץ: אמרתם כאן שהבריאות היא במקום ראשון אבל אני לא רואה את זה.

<אליעזר רחמילביץ: יש מסקנות מאוד חשובות.

<אליעזר רחמילביץ: כאן למשל דיברת על תכנון ואמרת שצריך לשבת על כך.

<אליעזר רחמילביץ: עם כל הכבוד, יושב כאן נציג משרד הבריאות ואני הייתי רוצה לראות כאן את מנכ"ל משרד הבריאות, את שר הבריאות.

אלי אלאלוף: אתמול היה כאן שר הבריאות לדיון בנושא אחר.

<אליעזר רחמילביץ: אני שואל אותך שאלה בשיא הרצינות.

<אליעזר רחמילביץ: האם ההחלטות שאתה מעביר מכאן הן מיושמות בשטח?

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם שיש לי זכות גדולה להיות בוועדה הזאת בזכות הצוות שלה.

אלי אלאלוף: אנחנו עושים מעקב על כל ההחלטות שקיבלנו ותאמינו לי, אנחנו עושים גם דיונים חוזרים וממשיכים בהשפעה גם בצורה פורמלית וגם בצורה בלתי פורמלית.

אלי אלאלוף: להגיד לך שזה מספיק טוב?

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אני אומר את זה בשיא הכנות למרות שאת השעות שלי אני לא סופר ואת העבודה שלנו לא סופרים.

אלי אלאלוף: אנחנו עושים את ההשפעה.

אלי אלאלוף: הלוואי שנצליח יותר.

אלי אלאלוף: אני לא רוצה להשוות את עצמנו לאחרים אבל יש לנו עבודה מאוד מאוד אינטנסיבית במעקב שזה הכי חשוב.

אלי אלאלוף: יש לנו תפקיד והוא לא רק לחוקק ולקיים דיונים ציבוריים כמו היום אלא גם לפקח על עבודת הממשלה ובעיני זה הדבר הכי חשוב.

זוהיר בהלול: תודה שאני מדבר בזמן פציעות אבל רציתי לומר לפרופסור רחמילביץ שלא המספר חשוב אלא המשקל הסגולי של מי שנשאר הוא יותר חשוב.

<אליעזר רחמילביץ: קיבלתי.

זוהיר בהלול: אני רוצה להיות בוטה בשניים-שלושה משפטים.

זוהיר בהלול: אני חושב שכל מי נמצא כאן, עם כל הכבוד, כולל אני, לרבות אני, אנחנו שותפים לדבר עבירה, לכאורה כמובן, מכיוון שאנחנו מפירים במו ידינו את רוח חוק ביטוח בריאות ממלכתי שקובע, ואני מצטט, כי "שירותי הבריאות הכלולים בסל שירותי הבריאות יינתנו באיכות סבירה ותוך זמן סביר ובמרחק סביר ממקום מגורי המבוטח".

זוהיר בהלול: אנחנו לא מקיימים זאת.

זוהיר בהלול: לכן אנחנו יוצרים בקע ושסע גדולים מאוד בין מרכז לבין פריפריה.

זוהיר בהלול: עיני אינן צרות במה שמקבלים במרכז וזה מה שצריך להיות אבל עיני כואבות ודואבות בשל העובדה שהפריפריה, בעיקר בצפון, איננה מקבלת את הגמול הראוי לשירותי בריאות על פי מה שכתוב בחוק ביטוח בריאות ממלכתי.

זוהיר בהלול: למען הגילוי הנאות אני לקוח של המאוחדת בעכו.

זוהיר בהלול: המאוחדת, אדוני המנכ"ל, בעכו היא דוגמה מדהימה של שירותי בריאות שוויוניים בין ערבים לבין יהודים.

זוהיר בהלול: יש רופא מדהים אצלכם שהוא גם חברי, דוקטור בדרן, בעכו, שעושה עבודה נפלאה.

זוהיר בהלול: למה לא לקחת את המודל המדהים הזה ולבזר אותו בארץ?

זוהיר בהלול: למה זאת נחלתם של מתי מעט ולא נחלתו של הציבור הכללי?

זוהיר בהלול: אני באופן אישי אינני בוטה אלא אולי התיאורים בוטים.

זוהיר בהלול: אם הצפון מקופח, מתגנב ללבבי החשד והחשש שמא בשל העובדה שיש יותר אוכלוסייה ערבית בצפון וזה לא תמיד כל כך בראש מעיינו של זה שמבזר את הכסף ומקצה את הכסף ומחלק אותו ולא מעניק את השירותים.

זוהיר בהלול: למשל, פרופסור רחמילביץ, אני עיתונאי בעברי ולכן אני מתבונן.

זוהיר בהלול: גם אם אני מסתכל שם, אני מתבונן כי אני עיתונאי ואני צריך שתהיה לי פוזיציה של 360 מעלות.

זוהיר בהלול: הבעת חוסר שביעות רצון מדבריי אבל האם הוקם בית חולים בישוב ערבי מאז קום המדינה ועד היום?

<אליעזר רחמילביץ: תסתכל כמה רופאים ערבים יש היום.

זוהיר בהלול: כן.

זוהיר בהלול: זה נכון.

<אליעזר רחמילביץ: תסתכל כמה עובדים סיעודיים יש היום.

<אליעזר רחמילביץ: שמעת על ערבה.

<אליעזר רחמילביץ: יש דברים יוצאים מן הכלל.

זוהיר בהלול: זה נכון, אבל שים לב למה שנאמר על ידי אחד המשתתפים שם.

זוהיר בהלול: רפואה וירטואלית, רפואת וידאולית.

זוהיר בהלול: האם בזה אנחנו רוצים את הפתרון רחמנא ליצלן?

זוהיר בהלול: האם זו הרפואה?

זוהיר בהלול: אם הרופא לא ממשש?

זוהיר בהלול: זה בסדר מבחינת עזרה ראשונה אבל זאת לא האלטרנטיבה הרפואית הרצויה מבחינתנו.

זוהיר בהלול: אנא, קראו את הדוח של פרופסור גרוטו ולא צריך להכביר מלים, שם יש את כל ההמלצות החיוניות והקריטיות כדי להציל את הרפואה.

זוהיר בהלול: זה סיפור מדהים לגבי יכולת ההמצאות הרפואיות אבל היא לא כל כך טובה במתן שירותי הרפואה.

אלי אלאלוף: ברשותכם, הארכנו יותר ממה שתכננו ואני חייב לסכם.

אלי אלאלוף: ראשית, אני שוב מודה.

אלי אלאלוף: לא יצאנו בדיון הזה ידי חובה וזה לא שלא יהיו לנו משימות לעשות.

אלי אלאלוף: אני בטוח שכל אחד מאתנו ואני בשם הוועדה לוקח על עצמנו הרבה מאוד משימות.

אלי אלאלוף: אני רוצה להזכיר שלפני שבוע אישרנו בתקנות בריאות העם תקן לפתיחת המרפאות.

אלי אלאלוף: אני חושב שיש כאן סגנון חדש, שונה ומתאים יותר לצרכים וכאן למשרד הבריאות יש תפקיד לא רק לעשות את התקנות אלא לתכנן היכן להקים כי יש לו סמכות לאשר או לא לאשר הקמה בזכות הכלי הזה.

אלי אלאלוף: שמנו לב שהוא יכול לקבוע היכן להקים והיכן לא להקים, היכן להקים את הסוג הנדרש ולא סתם הרצונות של קופה זו או אחרת או אדם פרטי שרוצה לפתוח.

אלי אלאלוף: לכן יש כאן כלים.

אלי אלאלוף: הכלים קיימים.

אלי אלאלוף: התכנון והביצוע לקויים בעניין הזה.

אלי אלאלוף: נושא של מרפאות אחודות הוא תהליך ביניים לקראת מרפאות עצמאיות.

אלי אלאלוף: אבל אם רוצים תחרות, להביא לאפשרות שקופות אחרות ייכנסו לתחום, וזה לטובה ולטובת הבריאות.

אלי אלאלוף: זה לא לטובה כלכלית.

אלי אלאלוף: אני חושב שזה חייב להיות ולתכנן את זה ועל המשרד לומר היכן הוא היה רוצה לראות את זה.

אלי אלאלוף: שיזמין במכרז שלו את הפתיחה האפשרית הזאת.

אלי אלאלוף: ברור שאנחנו צריכים להמליץ ל-ות"ת ולמערכת הממשלתית להגדיל את מספר הסטודנטים הישראלים בארץ לא רק הישראלים בחוץ לארץ.

אלי אלאלוף: זה ברור.

אלי אלאלוף: אין מה להשוות, בלי לפגוע באלה שלמדו בחוץ לארץ, אבל זה ברור שהייצור המקומי במקרה זה הוא הרבה יותר טוב והרבה יותר נוח לסטודנט.

אלי אלאלוף: בואו נחשוב גם עליו ועל משפחתו.

אלי אלאלוף: בנושא של קפיטציה בקרוב יש דיון.

אלי אלאלוף: הפתרונות שלמדנו לקראת הדיון לא מספיקים אבל יש תהליך.

אלי אלאלוף: סוף סוף לוקחים בחשבון את הגישה הדיפרנציאלית על האזורים ועל הנושאים השונים שקשורים לקפיטציה.

אלי אלאלוף: אני חושב שעל משרד הבריאות לחשוב שוב על הנושא של השב"ן.

אלי אלאלוף: תרשמו לעצמכם את הנושא הזה כדי לבדוק למה זה צריך להיות אחיד.

אלי אלאלוף: למה זה אחיד?

אלי אלאלוף: למה בדרום בקושי מקבלים כדי אולי להתקיים ומשלמים כמו אלה שנהנים משב"ן של עשירים בתל אביב?

אלי אלאלוף: אני קורא, ואני יודע שזה לא מקובל היום, אבל לא תהיה ברירה לגבי מה שאמר חבר הכנסת דב חנין.

אלי אלאלוף: יש צורך להגדיל את מס הבריאות במדינה היות והוא כבר דיפרנציאלי בהתאם להכנסות.

אלי אלאלוף: צריך לחשוב גם על התקרה, להעלות אותה יותר.

אלי אלאלוף: יש אנשים שיכולים להרשות לעצמם, ודאי בעשירון העליון או שני העשירונים העליונים, לשלם יותר מכפי שהם משלמים היום.

עבדאללה אבו מערוף: מי מבטיח שהמס הזה יחזור לבריאות?

עבדאללה אבו מערוף: שר הבריאות או שר האוצר?

עבדאללה אבו מערוף: אני בעד, אבל בכל זאת שאלה.

אלי אלאלוף: אין הרבה מסים שהם מכוונים להוצאה הצפויה שלהם.

אלי אלאלוף: כפי שאמרנו, אנחנו נקיים דיון תך שלושה חודשים בנקודות שהעלינו לאורך הדיון.

אלי אלאלוף: כולכם מוזמנים לדיון זה.

אלי אלאלוף: אני שוב מודה להסתדרות הרפואית ולפרופסור אידלמן על היוזמה ועל האפשרות הזאת.

אלי אלאלוף: תבינו, זה לא דיון סתמי אלא זה דיון שמעצב את המדיניות העתידית בתחום זה.

אלי אלאלוף: נקודה אחרונה.

אלי אלאלוף: גם תכנונים לעוד עשר שנים, זה מקדם את השירות היום.

אלי אלאלוף: אם לא נכנסים לנושא של האשפוז, לבית חולים סורוקה בדרום למשל חסרה ההתחייבות והביצוע של ה-300 מיטות היום, זה אומר שכבר היום הוא סובל.

אלי אלאלוף: לא יכול להיות שיהיה מרכז אחד כמו ברמב"ם שייתן את כל הנושא של השירותים האונקולוגיים לכל הצפון.

אלי אלאלוף: זה בלתי יאומן.

אלי אלאלוף: יש לנו דבר אדיר, זה הנכס האנושי המקצועי.

אלי אלאלוף: יש אנשים, יש רופאים, יש כאלה שמתים לחזור הביתה ויכולים לחזור עם ידע אדיר.

אלי אלאלוף: הצפון זקוק לזה.

אלי אלאלוף: כדאי שניקח בתכנון של המשרד כמה נקודות.

אלי אלאלוף: לא את הכול אבל כמה נקודות שאפשר יהיה להרים את הרמה של הבריאות והרפואה במיוחד.

אלי אלאלוף: אני מסכים עם פרופסור אידלמן בנושא של הרפואה הציבורית.

אלי אלאלוף: זה העתיד שלנו.

אלי אלאלוף: לא הפרטי שאמור לשרת חלק קטן מהאוכלוסייה שיש לה את האמצעים הנדרשים.

אלי אלאלוף: בבקשה, פרופסור אידלמן, הזכות שלך לסכם.

<ליאוניד אידלמן: תודה רבה .

<ליאוניד אידלמן: אין תחליף לדיון בכנסת, אין תחליף לדיון כל כך רציני כמו שהתקיים כאן, אין תחליף להשתתפות של חברי הכנסת שהגיעו - אני ממש הופתעתי - בהמוניהם.

<ליאוניד אידלמן: תודה רבה לאלה שגם נשארו עד סוף הדיון.

<ליאוניד אידלמן: נכחו כאן יותר מעשרה חברי כנסת בשלבים השונים של הדיון וזה אומר שנושא הבריאות מעניין אותם, זה אומר שאת נושא הבריאות צריך לקדם.

<ליאוניד אידלמן: אם קיבלנו הבטחה מהאוצר בנושא של המענקים, ושמענו על המשימה שנתת לגבי תכנון אזורי ועל הדברים שבאמת צריך לקדם, והם יכולים לשפר את המצב, אני מאוד מודה לכם.

<ליאוניד אידלמן: זה שאנחנו היום בכנסת ליום מיוחד בנושא הבריאות, אני חושב שזאת הייתה התחלה חשובה מאוד וזה בזכותך.

<ליאוניד אידלמן: תודה רבה לך כבוד היושב ראש.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.