ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 337, 2017-01-16 11:00

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: 16 בינואר 2017, י"ח בטבת תשע"ז.

יעקב מרגי: הנושא על סדר הדיון – מתן כלים לשילוב החרדים בלימודי השכלה גבוהה, של חברת הכנסת שרן השכל.

יעקב מרגי: הנושא השני, מסלולי בגרות לתלמידים חרדים, של חברת הכנסת קארין אלהרר.

יעקב מרגי: שרן השכל עדיין לא הגיעה.

יעקב מרגי: קארין, אני אתן לך לפתוח.

קארין אלהרר: באמת?

קארין אלהרר: טוב, בסדר.

יעקב מרגי: זה הדיון היחיד שאני פטור מלומר דברים פתיחה, אז בבקשה.

קארין אלהרר: טוב.

קארין אלהרר: תודה רבה אדוני יושב הראש.

קארין אלהרר: אני אומר ששמחתי להצטרף לדיון שהציעה חברתי, חברת הכנסת שרן השכל.

קארין אלהרר: תראו, העניין הוא די פשוט.

קארין אלהרר: באוגוסט 2015 לא רק שהייתה תכנית אלא גם נבחר זוכה והיה הסכם ליישום התכנית.

קארין אלהרר: התכנית אומרת - - -

יעקב מרגי: את יכולה לתת לנו רקע על התכנית?

קארין אלהרר: כן, כן, בקצרה.

קארין אלהרר: התכנית אומרת שבעצם יהיה מסלול שיכין אנשים צעירים עם רקע חרדי לבגרות, אפילו לא אמרו כמה יחידות וכו', אבל כן שיהיה איזה שהוא רקע כהכנה לבגרות והם בעצם יתנו להם שעות אקסטרה אחרי יום הלימודים, לא במהלך יום הלימודים, להכין אותם.

קארין אלהרר: איזה שהוא שילוב בקהילה.

קארין אלהרר: אני רואה בזה גם הקלה אחרי התיכון.

קארין אלהרר: אנחנו כל הזמן מדברים – אנשים שרוצים להשתלב בשוק התעסוקה – אני רואה בזה ערך חשוב מאד, והדבר הזה לא קורה.

קארין אלהרר: מאוגוסט 2015 להבנתי יש תקצוב לדבר הזה.

קארין אלהרר: יש עמותה או חברה זוכה.

קארין אלהרר: רק אני שואלת איפה המעשים, אדוני?

קארין אלהרר: זו שאלה שאני אבקש לקבל עליה תשובה.

יעקב מרגי: משרד החינוך כאן?

יעקב מרגי: איפה?

<קריאה: פה.

קארין אלהרר: מעבר לעובדה שזה מלמד בפעם המי יודע כמה שמשרדי ממשלה מצהירים הצהרות אבל איפה המעשים, אבל יש פה גם עניין של מינהל תקין, אדוני.

קארין אלהרר: יש חברה, יש כסף, יש אפילו כוונות, אבל מה אנחנו מועילים לאנשים עצמם.

קארין אלהרר: אני גם אבקש לנצל את הדיון הזה כדי לדעת במה הייתה אמורה להתמקד התכנית שעדיין לא - - -

יעקב מרגי: תלמידים יש?

קארין אלהרר: מיד נבדוק את זה.

יעקב מרגי: בואו נשמע.

קארין אלהרר: איזה בגרויות, באיזה מקצועות.

קארין אלהרר: מה היתרון של התכנית הזאת על פני 12 שנות לימוד, שזה גם דברים חשובים שהייתי שמחה לדעת.

מאיר כהן: והחברה כבר עובדת?

<קריאה: כן.

מאיר כהן: ומקבלת כסף?

<קריאה: עדיין לא.

מאיר כהן: היא רק עובדת?

יעקב מרגי: סליחה, אחרי הפתיחה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, אחרי הפתיחה נפתח את הדיון.

קארין אלהרר: אני מציעה, אדוני יושב הראש, בהכירי את יושב ראש הוועדה ואת הנחישות שלו, אני רוצה לראות לוח זמנים, אדוני.

קארין אלהרר: כאילו הכל עובד ושום דבר לא עובד ואני רוצה לדעת מתי נזכה לראות תלמידים - - -

יעקב מרגי: לאחרונה הסיסמא הזאת – כלום כי אין כלום - - -

קארין אלהרר: לא יהיה כלום כי אין כלום.

יעקב מרגי: הכל עובד כלא עובד.

קארין אלהרר: בדיוק.

קארין אלהרר: אז אתה יודע אדוני, אנחנו מנסים ולא מצליחים.

קארין אלהרר: אז אני באמת רוצה לראות איפה זה עומד, מה אנחנו עושים כדי לקדם - - -

יעקב מרגי: ולכן התכנסנו היום.

קארין אלהרר: בדיוק.

קארין אלהרר: תודה רבה אדוני.

יעקב מרגי: בבקשה, חברת הכנסת שרן השכל.

שרן השכל: תודה רבה.

יעקב מרגי: אתם יודעים, התכנה של המחשב, גם את נתקלת בזה, מאלצת אותנו להפוך.

אלי אלאלוף: אז שיניתם משהו, ואני באתי לדיון על אילת.

יעקב מרגי: זה הדיון הבא.

יהודה גליק: אילת בשתים עשרה.

יעקב מרגי: באת לאילת?

יהודה גליק: פה זה ירושלים.

מרדכי יוגב: אתה יכול לנוח עכשיו ואתה יכול - - -

יעקב מרגי: אנחנו שמחים בך גם בדיון הזה, אדוני, יושב ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יעקב מרגי: אני יודע מה הלו"ז.

יעקב מרגי: בבקשה.

שרן השכל: אני חושבת שזה גם חשוב.

אלי אלאלוף: דיון חשוב מאד.

שרן השכל: גם בתחום הלימודים וגם בהדרגה.

שרן השכל: כמה דברים, קודם כל אני רוצה לברך אותך על התערוכה הנפלאה הזו שנמצאת פה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת גליק.

שרן השכל: כן, באמת.

יעקב מרגי: בקרדיטים אני לא עסקינן.

יעקב מרגי: זה לא שלי.

יעקב מרגי: יש לי משימות אחרות.

יהודה גליק: יש לה אינטרס פה, אתה יודע, הדוברת שלה.

שרן השכל: איפה זה באמת?

יהודה גליק: אה, הנה, הדוברת, בבקשה.

יהודה גליק: הדוברת שלך מקבלת פרחים.

שרן השכל: נכון.

יעקב מרגי: טוב, אם כבר הזכרת את התערוכה, התערוכה הזאת תסתיים השבוע, ברוך השם, כי יש לנו תערוכה אחרת.

קארין אלהרר: גם אני רוצה את זה בוועדה.

יהודה גליק: גם התערוכה הבאה היא חשובה מאד.

קארין אלהרר: חבר הכנסת גליק, מה עם ועדות נוספות?

יעקב מרגי: אני מבקש.

אלי אלאלוף: למה, זה עבודות שלך?

קארין אלהרר: גם.

קארין אלהרר: לא בצחוק.

יעקב מרגי: זה להראות את ירושלים כמאחדת שיש בה את כל האוכלוסיות, בשונה ממה ש - - -

יהודה גליק: ירושלים של שלום, 50 תמונות - - -

יעקב מרגי: ואנחנו לא מאשמים את התקשורת, בשונה ממה שמצטייר.

יהודה גליק: 50 תמונות שהולכות לרוץ ב-50 ערים בעולם, לרגל 50 שנה של איחוד ירושלים, כשהנושא שמאפיין את התמונות זה באמת אהבה ושלום בתוך האוכלוסייה בירושלים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עד כאן תערוכת ירושלים.

קארין אלהרר: רגע, אבל אני גם רוצה בוועדה אצלי.

יהודה גליק: בשמחה.

יהודה גליק: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: תאמרי לחנה שתתאם.

יעקב מרגי: הן מדברות טוב ביניהן.

יהודה גליק: אין שום בעיה, האבירה קארין.

יהודה גליק: בשמחה רבה.

יהודה גליק: אנחנו נמצא דרך.

יעקב מרגי: יהודה, תודה.

יעקב מרגי: סליחה, עד כאן תערוכות.

יהודה גליק: כל השבחים ליהודית.

יעקב מרגי: שיבחנו, שיבחנו.

יעקב מרגי: נקודה.

יעקב מרגי: יפה.

יעקב מרגי: בבקשה.

שרן השכל: אוקיי, אחרי התערוכות נדבר באמת על השילוב של חרדים גם בנושא של לימודי ליבה.

שרן השכל: ככה, קודם כל יזמתי את הדיון הזה בגלל שבאמת הגיעו אלי כמה פניות מכל מיני גורמים שונים, על הנושא הזה של חרדים והשילוב שלהם גם כן בלימודים, לימודי ליבה וגם בבגרויות.

שרן השכל: בסופו של דבר החברה שלנו תהיה חזקה ככל שהשכבות שהן גם חלשות קצת יותר, יהיו חזקות יותר.

שרן השכל: אנחנו מבינים שזה יעד אסטרטגי.

יעקב מרגי: או אוכלוסיות מודרות, שעד עכשיו לא - - -

מאיר כהן: דווקא אני מ-יש עתיד מבקש לא לכנות את החרדים כאוכלוסייה מוחלשת.

יעקב מרגי: מודרות.

יעקב מרגי: הדירו.

יעקב מרגי: הדירו את עצמם.

יעקב מרגי: מודרות.

שרן השכל: אוכלוסייה שהיא חלשה יותר.

שרן השכל: אי אפשר להתעלם בסופו של דבר מהנתונים, איפה שיש אחוזי אבטלה מאד גבוהים.

שרן השכל: אחוזים של אנשים שפחות משתלבים גם בתחום החינוך.

מאיר כהן: לדעתם הם לא מוחלשים, אנחנו מוחלשים.

יעקב מרגי: עזבו סמנטיקה, הבנו אחד את השני.

יעקב מרגי: כולם הבינו אחד את השני.

יעקב מרגי: בבקשה.

שרן השכל: בכל מקרה, הגיעה אלי גם פנייה בכל הנושא הזה של בגרויות.

שרן השכל: הבנתי שמאז שהעבירו תכנית, שהייתה מטרה להעביר תכנית למכרז לבגרויות אקסטרניות לחרדים, על מנת שישלימו את הבגרויות ואחר כך יוכלו להשתלב באקדמיה, באוניברסיטאות וכמובן לאחר מכן גם בשוק העבודה.

שרן השכל: הבנתי שהיו גם כמה כשלים בנושא הזה של להוציא את הבגרויות לאיזו שהיא תכנית או לאיזה שהוא מכרז שהוא אקסטרני, כי בסופו של דבר החרדים לא באים ונרשמים למקום הזה.

שרן השכל: הם רגילים ללמוד בישיבות או בבתי הספר שלהם או בקהילה שלהם ולכן הם לא יוצאים החוצה.

שרן השכל: ואני לא מצליחה להבין מה הבעיה שיבואו ואת אותה התכנית יבואו ויישמו גם בתוך הישיבות או בתוך הקהילה ויתגמלו אותם על פי אלה שמצליחים בבגרויות.

שרן השכל: אני מעוניינת לקבל תשובה למה, כי אם נרשמים בסך הכל 14 או 20 איש מתוך אלפי אנשים, אז יש פה כשל והמטרה שלנו היא לא לבוא ולעשות דווקא – בואו ותעשו את זה בדרך שאנחנו חושבים, אלא המטרה היא באמת לבוא ולראות איך מירב האנשים, כמה שיותר אנשים יוכלו לבוא, ללמוד ולסיים את הבגרות הזו.

שרן השכל: אז זה אחת השאלות שאני רוצה להעלות ולקבל עליה תשובה.

שרן השכל: הדבר השני, הבנתי שמאז ביטול חוק טל, יש איזה שהם תקציבים שהיו אמורים לעבור גם כן לישיבות שמלמדים בהן תכניות ליבה.

שרן השכל: הבנתי שהתקנות לא הותקנו עדיין ולכן יש איזו שהיא בעיה שבה בעצם חרדים שכן רוצים ללמוד לימודי ליבה, לא מקבלים תקציב במוסדות שלהם.

שרן השכל: אני גם רוצה לשמוע מה קורה עם התקנות האלה, איפה זה נמצא ולמה זה לא נכנס לתוקף ולפועל.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אנחנו מדברים על שילוב חרדים.

יעקב מרגי: לפני שאתן לחברי הכנסת אני רוצה לשמוע את משרד החינוך, אבל אני לא יודע.

יעקב מרגי: עיני צדה בשבוע שעבר מודעה בעיתון ישראל היום, מודעה פרסומית.

מאיר כהן: לא אומרים ישראל היום.

יעקב מרגי: מה אומרים?

יעקב מרגי: איך קוראים לזה?

מאיר כהן: בימים האלה זה - - -

יעקב מרגי: העיתון שמחולק חינם ויש לו אפליקציה.

יעקב מרגי: בעיתון הזה צדה עיני מודעה שאומרת ככה: מעסיק נכבד, כפי שהם רימו את המדינה והשתמטו משירות צבאי, ככה הם ירמו אותך.

יעקב מרגי: מודעה פרסומית, שיווקית - - -

שרן השכל: נורא.

יעקב מרגי: כן, למנוע שילוב.

אמיר אוחנה: מי חתום?

יעקב מרגי: זה מפנה לאיזה אתר בפייסבוק.

יעקב מרגי: מאחר שאין לי פייסבוק לא יכולתי להמשיך לעקוב.

יעקב מרגי: לא משנה, אבל זה הופיע בעיתון.

יעקב מרגי: תבדקו את זה.

יעקב מרגי: משרד החינוך, מי מרכז את הפרויקט בבקשה?

<רות אלמליח: בוקר טוב.

<רות אלמליח: שמי רות אלמליח, אני מפקחת מרכזת במחוז החרדי.

<רות אלמליח: לצידי יושבים כאן ברוך ומגי, שהם מהאגף העל יסודי ולאה ריימן מהאגף לעובדי הוראה.

יעקב מרגי: תציגי את עצמך, לא שמעו אותך ברעש הקודם.

<רות אלמליח: רות אלמליח, מפקחת מרכזת מחוז חרדי.

<רות אלמליח: אני גם מרכזת את נושא הבגרויות ולכן הנושא הזה מאד מאד קרוב לליבי והוא נושא חשוב ביותר.

<רות אלמליח: המשרד באמת עושה הרבה מאד פעולות ופעילויות כדי לקדם את כל מה שנאמר כאן.

<רות אלמליח: אחת מהן זה באמת הקול הקורא של בגרות בשנה שאתם רמזתם ודיברתם על הפרויקט הזה.

<רות אלמליח: על הקשיים ועל העיכובים מגי תיתן את הפירוט, ואחר כך אני אתייחס מה קורה.

יעקב מרגי: לאיזה אוכלוסייה מיועד הקול הקורא הזה?

<רות אלמליח: הקול הקורא הזה מיועד לתלמידים מהמגזר החרדי, בנים, בני 17 עד 25, לשם זה מיועד ובאמת התכנית מאפשרת לתלמידים להישאר במסגרת שלהם וללמוד אחר הצהריים בתכנית שמקדמת אותם לבגרות מלאה.

קארין אלהרר: כמה תלמידים לומדים?

<רות אלמליח: עכשיו אני רוצה קודם כל שנקבל את הרקע מה היו העיכובים שהתייחסתם לזה, ואחר כך נמשיך.

יעקב מרגי: לא, אני מבקש להתייחס כרגע רק לקול הקורא, לא מה קורה בבגרויות במגזר החרדי במוסדות חינוך.

יעקב מרגי: זה לא מעניין.

יעקב מרגי: להתמקד בקול הקורא.

<מרגלית כהן: אוקיי, מה שקורה הוא שאנחנו התבקשנו ב-21 באוגוסט לתת מידע מה קורה עם המכרז.

<מרגלית כהן: המכרז זכה באיזו שהיא יחידה אחרת במשרד אצלנו, עבר אלינו לעל יסודי, נחתם הסכם עם הספק, הכל טוב ויפה, ההסכם בועט.

אלי אלאלוף: מי זה הספק?

<מרגלית כהן: חברת אקסיומה.

יעקב מרגי: מתי הסתיים המכרז ומתי החוזה נכנס לתוקף?

יעקב מרגי: כדי שאני לא אצטרך לחלוב את המידע, תנו לנו מידע מ-א' עד תו.

<מרגלית כהן: החוזה נחתם סופית על ידי משרד החינוך ב-13 בנובמבר.

יעקב מרגי: האחרון?

<מרגלית כהן: כן, כשהתחולה שלו הייתה אמורה להיות מה-1 בספטמבר, אבל היות והיו חגים באמצע, אז זה קצת התעכב.

יעקב מרגי: מה, לא ידעו שהחגים מגיעים?

יעקב מרגי: ידעו.

<מרגלית כהן: ידעו.

יעקב מרגי: אוקיי.

<מרגלית כהן: זהו, נפתחה כיתת לימוד אחת שמגישה כבר לבגרויות במועד חורף.

<מרגלית כהן: יש עוד 5 כיתות שהן בצמרת לקראת מועד הקיץ בבגרויות.

רועי פולקמן: כמה תלמידים?

<מרגלית כהן: כל כיתה מכילה בערך – הכיתה שקיימת בפועל עכשיו היא בעלת 22 תלמידים.

<מרגלית כהן: לגבי החמש האחרות, אנחנו עוד מנסים לבדוק - - -

יעקב מרגי: לכמה נערכתם?

יעקב מרגי: מה הצפי של המשרד?

יעקב מרגי: כשהמשרד ניגש למכרז לכמה הוא נערך?

קארין אלהרר: מה כתוב בחוזה?

<מרגלית כהן: 400 תלמידים.

יעקב מרגי: 400 תלמידים בשנה?

<מרגלית כהן: כן.

<אורה חכם: מתוך כמה?

יעקב מרגי: לא, לא, לא שואלים מתוך כמה.

יעקב מרגי: סליחה אורה, לא.

מאיר כהן: אין מתוך כמה.

יעקב מרגי: אין מתוך כמה.

יעקב מרגי: המכרז מדבר על 400 תלמידים, אז נפתחה כיתה של?

<מרגלית כהן: עכשיו יש בפועל כיתה שמוגשת לפרויקט חורף.

יהודה גליק: איפה זה פורסם?

יהודה גליק: איך התלמיד החרדי היה אמור לדעת?

יעקב מרגי: יהודה, תן לי רגע, רק כדי לנסות לפרוש את המצע.

יעקב מרגי: אחר כך.

יעקב מרגי: אנחנו לומדים עכשיו.

יהודה גליק: התפקיד שלי להפריע לך, אתה לא יודע?

יעקב מרגי: לא, לא.

יהודה גליק: לא סתם, חס וחלילה.

יהודה גליק: אני שואל שאלה – איפה זה פורסם?

יהודה גליק: איך אנשים אמורים לדעת?

יעקב מרגי: רגע, רגע.

יעקב מרגי: אתה קופץ לקומה השלישית.

יעקב מרגי: חכה.

יעקב מרגי: אנחנו עוד בקומה הראשונה.

קארין אלהרר: אנחנו במרתף.

יעקב מרגי: נכון.

יעקב מרגי: כמה תלמידים יש בכיתה שיש כרגע?

<מרגלית כהן: 22.

יעקב מרגי: ואמרת שיש עוד כיתות?

<מרגלית כהן: יש בצמרת עוד חמש כיתות שעומדות להיפתח.

יעקב מרגי: מה זה אומר?

<מרגלית כהן: זה בגיוס.

<מרגלית כהן: מגייסים את התלמידים.

<מרגלית כהן: היות והנושא הזה עובר מפה לאוזן - - -

<רות אלמליח: הרב מרגי, צריך להבין - - -

יעקב מרגי: אני לא רבתי עם אף אחד.

יעקב מרגי: כשאני רב לא כדאי שאני אריב.

<רות אלמליח: יושב ראש ועדת החינוך, צריך להבין שהנושא הזה מאד מאד מורכב ומאד רגיש.

<רות אלמליח: לכן זה מתחבר לשאלה שלכם לנושא הפרסום.

<רות אלמליח: זאת אומרת דרכי הגיוס הן לא דרכים קונבנציונאליות.

<רות אלמליח: צריך לדעת - - -

יעקב מרגי: בסדר, הוא שאל, אז הנה, נתת לו פרס על ההתפרצות.

יעקב מרגי: חכי.

יעקב מרגי: זה לא השיווק.

קארין אלהרר: כמה מקצועות?

יהודה גליק: לא, זה כן השיווק.

יהודה גליק: זה דיוק.

יעקב מרגי: לא, לא, לא.

יעקב מרגי: אני אגיד לך למה.

יהודה גליק: היא אומרת שמנסים לגייס, אז איך עושים את זה?

יעקב מרגי: אני מיד פותח את הדיון.

יעקב מרגי: יהודה, אני אתן לכם.

יהודה גליק: זאת בדיוק השאלה.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: מרגלית ורות, תקשיבו.

יעקב מרגי: אמרה בצדק חברת הכנסת שרן השכל על האוכלוסייה.

יעקב מרגי: אפשר לזרוק, כדי לכסות על מחדלים שלנו כמדינה, אפשר להגיד זו אוכלוסייה, יש רגישות.

יעקב מרגי: אין רגישות.

יעקב מרגי: תאמיני לי, החברה שחוטפת מאסות של שיווק ומאסות של פרסום זו החברה החרדית.

יעקב מרגי: הקטע זה לא השיווק של המוצר הזה.

יעקב מרגי: יש דרכים שהצליחו ואתם צריכים לאמץ את השיטות האלה.

יעקב מרגי: חיכו, חיכו משנת 2015, יצא מכרז, התעכב, לא ידעו שיש חגים, נפלו עליהם החגים בהפתעה, נכנס באיחור, הפסדנו שנה.

יעקב מרגי: בואי תקשיבי, אני אספר לך איך הצליחו מסגרות אחרות.

מאיר כהן: אתם גם מביאים את אקסיומה, נו, באמת.

יעקב מרגי: רגע, רגע, לא משנה, מאיר.

יהודה גליק: הם זכו במכרז, מה אתה רוצה?

מאיר כהן: סליחה, סליחה, עם כל הכבוד.

מאיר כהן: אתה כותב את תנאי המכרז, עם כל הכבוד.

מאיר כהן: מה אתה מביא חברה צפונים מתל אביב?

יעקב מרגי: רבותי, רבותי - - -

מאיר כהן: יש תמיד מסגרות ביניים.

מאיר כהן: אנשים, חובשי כיפות, דתיים, שיתקרבו, אז אתם הולכים לקיצון?

יעקב מרגי: רגע, רגע.

יעקב מרגי: לפני כן, סליחה.

יעקב מרגי: מאחר שהתחלת עם הרגישות, אני בא ופותר לך את כל בעיות הרגישות.

יעקב מרגי: יש שיטה שהצליחה.

יעקב מרגי: יש פרויקט שהצליח.

יעקב מרגי: יש פרויקט הכשרת מורים במגזר החרדי של אחיה, שאיפה הוא עושה את זה?

מאיר כהן: בוודאי.

יעקב מרגי: איפה הם עושים את זה?

יעקב מרגי: את יודעת איפה הם עושים את זה?

יעקב מרגי: לא במכללת זה, כי קשה באמת להוציא את בחור הישיבה.

יעקב מרגי: אם את עושה לו את זה במסגרות שלהם, הם באים מכל מקום.

יעקב מרגי: את לוקחת, בוחרת מוסד שהופך להיות אזורי.

יהודה גליק: שנכנס אחרי זה לחרם.

יעקב מרגי: לא, לא.

יעקב מרגי: למה אתם הולכים לשם, רבותי?

יעקב מרגי: אני נותן עצה כדי שזה יצליח, לא באנו להתעמר למה זה לא עבד.

יעקב מרגי: הדיון הוא כדי שבאמת כל ה-400, ובאמת זה לא מספר פה.

יעקב מרגי: בינינו, אוי ואבוי אם משרד החינוך לא יעמוד ביעד הזה של ה-400.

יעקב מרגי: זה כלום.

יעקב מרגי: לכן יש מסגרות שהצליחו ויש ביקוש וזה מתפתח מעיר לעיר.

יעקב מרגי: אז תחשבו על הרעיון.

יעקב מרגי: אני לא יודע מה התנאים במכרז, אני לא בקיא בתנאים של המכרז.

יעקב מרגי: אם זה לא צלח ולא הצליח, כנראה שצריך לתקן ואכן לצאת אליהם למסגרות בתוך המוסדות שהם ירגישו מוגנים.

יעקב מרגי: עצם העובדה שהבגרות - לא לחינם חברי הכנסת אמרו – יש לה רגישות.

יעקב מרגי: עדיין לא כולם בחברה החרדית היא מקשה אחת לגבי הבגרות.

יעקב מרגי: לכן יש מוסדות שכן יקבלו אתכם, יארחו את המסגרות האלה.

יעקב מרגי: זה מצליח, יש מוטיבציה, אחד עוזר לשני.

יעקב מרגי: לפני כן אני אתן לחברי הכנסת.

מאיר כהן: אדוני יושב הראש, דיון מצוין, שרן וקארין.

מאיר כהן: אני רוצה לפנות למשרד החינוך.

מאיר כהן: אני מכיר את המשרד.

מאיר כהן: זה מאד מסורבל כל הטיפול בסוגיה הזאת.

מאיר כהן: מאד מסורבל.

מאיר כהן: אין דבר כזה שפרויקט גדול כזה, שלהערכתי הוא פרויקט לאומי, כי זה באמת הושטת יד אמיתית לאוכלוסייה הזאת, שיש לה הזדמנות פז.

מאיר כהן: זה לא דבר שצריך לעבור מפה לאוזן.

מאיר כהן: זה דבר שצריך לחשוב לפני מה לכתוב בתנאי המכרז, מי האנשים שיכולים.

מאיר כהן: אין לי שום דבר נגד אקסיומה, אבל אני משוכנע שהיה מחויב לדאוג שהאנשים שיבואו ללמד זה אנשים שאין תהום בינם לבין החברה.

יעקב מרגי: כן, תקשיבו בסוף.

יעקב מרגי: לא לעשות תנועות.

מאיר כהן: תקשיבו, תאמיני לי ש-30 שנה עסקתי בחינוך, וכשכן רצינו להתעסק עם אנשים חרדים, מצאנו תמיד אנשים שיותר קרובים.

מאיר כהן: חשוב מאד שהמורים יכירו את העולם הזה, יכירו את האנשים, יהיה להם קל יותר לנהל שיח.

מאיר כהן: זה אחד.

מאיר כהן: דבר שני, אני חוזר, משרד החינוך הגדול, עם פרויקט כזה גדול שהוא מפה לאוזן?

מאיר כהן: תחשבו איפה צריך לפרסם את זה, איפה צריך לשווק את זה, דרך איזה רבנים אפשר להיכנס ולהגיע.

מאיר כהן: ויש בהחלט, גם במגזר החרדי רבנים ואנשים – אנחנו מכירים את האישה שמבחינתי היא אחת הנשים המדהימות - עדינה בר שלום.

מאיר כהן: בדיוק, צריכים להגיע דרך האנשים האלה ולראות שפרויקט שמיועד ל-400 לא מתחיל עם 22 חברה.

מאיר כהן: זה גם משאבים וזה גם מאבד את התקווה ולהערכתי לגבי הפרויקט הזה, אם עכשיו לא ייעשה משהו דרמטי, אדוני יושב הראש, הפרויקט הזה ירד לטמיון.

מאיר כהן: תודה.

יעקב מרגי: רועי, רוצה?

רועי פולקמן: רק משפט.

רועי פולקמן: סליחה, ידידי חבר הכנסת כהן, אני חולק על הגישה שאתה מציג פה ואני חושב שהיא לא הוכיחה את עצמה בעבר.

רועי פולקמן: אני מכיר ומוקיר מאד את עדינה בר שלום ואת הפעילות שלה בירושלים.

רועי פולקמן: הפעולות האלה יש להן תקרת זכוכית נמוכה מאד-מאד, הן מהר מאד מוקעות כמין משהו קטן מחוץ למחנה ובדיוק לא לשם אנחנו רוצים ללכת.

רועי פולקמן: כל הקו הזה של בוא נגיע לאוונגרד - - -

מאיר כהן: אל תהרוס מפעל חיים כשאתה לא יודע, אני מבקש ממך.

רועי פולקמן: אז במקרה - - -

מאיר כהן: היא הכשירה אלפי אנשים.

רועי פולקמן: אז מכיוון שישבתי איתה לא פעם ולא פעמיים על האתגרים, אני אומר שיש שם תקרת זכוכית מאד נמוכה והגישה שאומרת נעשה את זה בגדול - - -

מאיר כהן: זה לא הדיון.

רועי פולקמן: ולכן אני לגמרי מסכים עם הפה לאוזן ולא צריך לעשות מזה פסטיבלים וצריך שזה יגדל לאט לאט.

רועי פולקמן: לגבי איך אקסיומה עושה או לא עושה, אני לא יודע, אני לא מכיר אותם.

רועי פולקמן: יכול להיות שזה מתאים, דווקא שזה אנשים שבאים מבחוץ, אני לא יודע.

רועי פולקמן: מה שאני כן אומר זה שכן צריכה להיות מחויבות אחד ל - - -

יעקב מרגי: אקסיומה כאן?

<יהודית גידלי: כן.

רועי פולקמן: אחד זה העיכוב.

רועי פולקמן: אני לא מכיר את הגוף הזה, אבל זה כן צריך להיעשות בשקט, זה כן צריך להיעשות צעד אחרי צעד, לא פסטיבלים.

רועי פולקמן: הגישה של – אנחנו נסביר להם ונראה להם – היא לא ראויה בעיני.

רועי פולקמן: מי שזה מתאים לו – מתאים לו.

רועי פולקמן: יש רשויות שזה מתאים בהן יותר, יש רשויות שזה לא מתאים בהן בכלל.

רועי פולקמן: ולכן א' בעניין הזה אין לי שום בעיה שזה יהיה הדרגתי ואיטי.

רועי פולקמן: המגמה היא חיובית.

רועי פולקמן: אני כן מוטרד מהמהלך של החיבור.

רועי פולקמן: הרי המכינות כבר מתקיימות כמה השנים.

רועי פולקמן: במכינות שאנחנו מכירים, שגם שם הרי משלימים, מדלגים על בגרות ועושים על שנה.

רועי פולקמן: הנשירה היא דרמטית.

רועי פולקמן: אני לפחות כמה שנים עובד עם מכון לב - - -

יעקב מרגי: זה מהלך שיכול לצמצם את אחוזי הנשירה במכינות וב - - -

רועי פולקמן: ולכן אני הייתי שמח שאתם תהיו תוצאתיים גם כלפי ועדת חינוך, במובן של א' מה המספרים שבאמת הם אמיתיים להגיע אליהם; ושתיים, האם זה באמת משפיע על שיפור בצמצום אחוזי הנשירה במכינות ובהגעה להשכלה, כי שם יש בעיה חמורה מאד.

רועי פולקמן: אנשים לא מצליחים להתמודד עם זה.

רועי פולקמן: השאלה השנייה שלי היא לגבי סיוע כלכלי.

רועי פולקמן: כלומר אם אדם בן 24 מגיע להשלים בגרויות שנה ואני לא ידוע מה היקף הלימודים הנדרש ממנו במהלך הלימודים, אני מניח שיש לו כבר משפחה ויש לו כבר ילדים ואיך הוא עושה את זה?

רועי פולקמן: ואם זה לא מספיק ואם זה חסם, אני אשמח, אדוני יושב הראש, שנבין האם התכנית הזאת היא אפקטיבית במובן הזה שמבחינתי אדם בן 24, כמו שראיתי את החברה האלה בצבא מתקשים, אז גם אם אני מצפה ממנו להשקיע שנה בלהשלים את כל הבגרויות.

רועי פולקמן: יכול להיות שהתכנית הזאת לא מספיקה וצריך לסייע לו במלגה ואני לא יודע אם הוא מקבל מלגה.

מאיר כהן: בלי מלגה, אם ילד בן 24 שהוא לא, שהולך להשלים בגרויות, אתה תסייע לו במלגה?

רועי פולקמן: אני חושב שצריך להתאים כל אחד למצב שלו.

מאיר כהן: מה?

מאיר כהן: למה?

רועי פולקמן: כי אם - - -

מאיר כהן: למה?

מאיר כהן: מה, אתה אומר להוסיף עוד תקציבים לזה?

רועי פולקמן: התשובה היא כן.

רועי פולקמן: אם לגבר חרדי בן 24 יש שני ילדים - - -

מאיר כהן: מה, באמת?

רועי פולקמן: כן.

רועי פולקמן: בהחלט.

מאיר כהן: ואם גבר חילוני בן 24 שיש לו שני ילדים - --

רועי פולקמן: כי אפשר להיות צדקנים.

רועי פולקמן: מה לעשות שרוב ה - - -

מאיר כהן: אל תגיד לי צדקנים.

רועי פולקמן: זה צדקנות.

מאיר כהן: מה אתה אומר?

יעקב מרגי: רועי, רועי.

יעקב מרגי: רועי ומאיר, אתם לא - - -

מאיר כהן: קשקוש מקושקש.

יעקב מרגי: אתם הורסים את הדיון, אתה יודע למה?

מאיר כהן: זו חוצפה כזאת להגיד את זה.

מאיר כהן: בן אדם שמסיים צבא ויש לו שני ילדים ורוצה להשלים בגרות, מה אתה אומר?

רועי פולקמן: צריך לעזור גם לו.

רועי פולקמן: בחוק המילואים לא ראיתי אותך יושב שם.

מאיר כהן: מה אתה אומר?

מאיר כהן: אז אתה אומר לי שזאת צדקנות?

רועי פולקמן: ברור.

מאיר כהן: מה אתה אומר?

מאיר כהן: הלך לצבא, יש לו שני ילדים, רוצה להשלים - - -

יעקב מרגי: מאיר, רגע, תודה.

רועי פולקמן: הצדקנות שלך - - -

יעקב מרגי: רועי, סליחה, אנחנו לא שם.

מאיר כהן: אז מה אם לא הייתי בחוק המילואים?

מאיר כהן: אז מותר לך להכפיש אותם?

מאיר כהן: להגיד שבן אדם שהתגייס לצבא לא יקבל עזרה בבגרויות?

רועי פולקמן: אני רוצה שהוא יגיע ללמוד בבגרות.

מאיר כהן: סליחה, מה שהוא מקבל, גם החילוני יקבל, למה לא?

יעקב מרגי: מסכים איתך.

רועי פולקמן: כי יש - - - שונים.

מאיר כהן: מה זה יש - - - מה זה?

יעקב מרגי: רועי, רועי.

יעקב מרגי: אנחנו לא שם.

יעקב מרגי: מאיר ורועי, סליחה.

מאיר כהן: תודה רבה.

יעקב מרגי: רועי, תודה, תודה.

רועי פולקמן: תוסיף קריטריון למשפחה - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רבותי, אנחנו לא שם.

יעקב מרגי: אתם מתבלבלים.

יעקב מרגי: עוד לא צובאים על הפתחים.

יעקב מרגי: בסך הכל יש 400.

יעקב מרגי: 400 תלמידים מגיל 17 עד 25.

יעקב מרגי: עוד לא הגענו למלגות ולא צובאים על הפתחים.

יעקב מרגי: אנחנו לא שם.

מאיר כהן: קצת צניעות.

יעקב מרגי: אוקיי, תודה.

יעקב מרגי: מוטי, אתה רוצה להמשיך?

מרדכי יוגב: לא כרגע.

יעקב מרגי: יהודה?

יעקב מרגי: רבותי, רק זה דיון קצר, זה לא כמו-.

יעקב מרגי: בשעה שתים עשרה יש לנו דיון נוסף.

יעקב מרגי: בבקשה.

יהודה גליק: עוד לא פתחתי את הפה, כבר אתה אומר שאני - - -

יעקב מרגי: הכנה, הכנה מנטאלית.

יהודה גליק: מכינה.

יהודה גליק: אפשר לבקש מחברי הכנסת לא להפריע לי?

יעקב מרגי: לא, אתה לא צריך לבקש

יהודה גליק: אני לא יכול.

יהודה גליק: יש לי בעיית קשב וריכוז.

יהודה גליק: אני רוצה לדבר.

יעקב מרגי: אז בוא תדבר.

יעקב מרגי: יהודה, בבקשה.

יהודה גליק: אני מבקש, אדוני יושב הראש.

מרדכי יוגב: אני אחריו כי אני צריך לעזוב.

יהודה גליק: אתה רוצה לדבר, אז תתחיל לדבר לפני, נו.

יהודה גליק: אתה הגעת לפני, הוא נתן לך את זכות הדיבור.

יהודה גליק: בבקשה אדוני.

יהודה גליק: אני אדבר אחריך.

מרדכי יוגב: אני מתנצל, אני צריך לצאת לצורך הכנת הדיון הבא.

מרדכי יוגב: אני חושב שכל מה שקורה צריך לברך עליו וטוב שהדיון מתקיים.

מרדכי יוגב: והייתה ראשיתך מצער ואחריתך ישגה מאד ואני מקבל גם את מה שאומר מאיר.

מרדכי יוגב: אני חושב שאנחנו צריכים לחפש דרכים גם לבוגרי צבא שאין להם בגרות.

מרדכי יוגב: זה לא אומר.

מרדכי יוגב: בכל זאת, גם זה - - - לאחיו.

מרדכי יוגב: והחברה החרדית זו ערכאה.

יעקב מרגי: בימים האלה אנחנו התבשרנו שלאחר מאמצים ולחצים של המועצה, הסיפור של הבגרות ללוחמים, מה שהצבא התעקש עם זה, אני שמח שהוא הצהיר.

יעקב מרגי: אנחנו נעקוב אחר הביצוע.

מרדכי יוגב: יפה מאד.

מרדכי יוגב: זה צריך להיות כך גם ללא לוחמים, לתומכי לחימה ולכל מי שעבר.

יעקב מרגי: לא אלמן ישראל.

מרדכי יוגב: כדי שלחברה ייכנסו אנשים עם יותר השכלה, עם יותר אפשרויות לעצמם.

מרדכי יוגב: הנה, אני מכיר עכשיו אדם שהיה רוצה וניגש לשני מכרזים ואין לו בגרות ולא יוכל.

מרדכי יוגב: על בגרות.

מרדכי יוגב: ואם מדינת ישראל תעמיד לו כן את האופציה הדלה הזאת של לממש את הבגרות בקורס מזורז של שנה, הרי שהוא יוכל להתקדם במשק לכל דבר ולכל אופציה.

מרדכי יוגב: וגם אם חלו עיכובים ותכניות לא יצאו בכמות או בזמן הנדרש, אז יש מקום למעקב נוסף אחרי הדברים ולראות איך הם מתרחבים ואיך הם פועלים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יהודה גליק, בבקשה.

יהודה גליק: טוב, אדוני יושב הראש, קודם אני לא מכיר את אקסיומה, אבל אני חושב שזה לא במקום לתקוף אותם עוד לפני ששאלו אותם.

יעקב מרגי: זה לא חיסרון ולא יתרון.

יהודה גליק: לכן אני קודם כל מתנצל בפניכם שחברי כנסת תקפו אתכם, לפני ששמעו.

יעקב מרגי: לא תקפו אותם.

יהודה גליק: היה פה מי שתקף.

יהודה גליק: לא משנה.

יהודה גליק: אני רוצה לומר כמה דברים.

יהודה גליק: אלף, הנושא של השכלה בקרב הציבור החרדי הוא בהחלט פרויקט לאומי חשוב ברמה הלאומית, וכן, יש רגישות.

יהודה גליק: עצם העובדה ש - - -

יעקב מרגי: תדייק, השכלה כללית.

יהודה גליק: שנייה.

יהודה גליק: עצם העובדה שאין פה שום נציג של יהדות התורה, היא לא במקרה.

יהודה גליק: כמו שכשיש ישיבת הסדר חרדית, היא בחרם, למרות שלומדים שם לימוד תורה כל היום ובערב גם לומדים מחשבים ברמה הכי מתקדמת, הם בחרם.

יהודה גליק: אז כן צריך לדעת - - -

יעקב מרגי: לא, לא.

יעקב מרגי: אחד זה יושב ראש ועדת המדע, אחד יושב ראש ועדת הכספים.

יעקב מרגי: מה אתה רוצה, לא השאירו להם זמן לבוא לדיונים.

יהודה גליק: אתה צדיק שאתה דן כל אחד לכף זכות, אבל בוא נגיד, חברי הכנסת החרדים לא עוזרים לקדם את העניין הזה.

יהודה גליק: יחד עם זאת, אני לא חושב ש-22 או אפילו 400 – הם נשמעים לי מספרים מאד מאד מאד נמוכים.

יהודה גליק: והקטש הוא ששוברים את הראש איך מגיעים לאנשים האלה.

יהודה גליק: אתם יודעים שאצל החרדים, אין אף רב חרדי שמתיר להיכנס לאינטרנט.

יהודה גליק: ואף על פי כן יש חמישה אתרי אינטרנט חרדים, שבהם גולשים חצי מיליון חרדים.

מיכאל מלכיאלי: זה כדי לתת לך מידע.

מיכאל מלכיאלי: הם רוצים לתת לך מידע.

יהודה גליק: לא, לא, לא, לא, שנייה.

יהודה גליק: האנשים האלה שאנחנו מחפשים אותם נמצאים גם שם.

יהודה גליק: להגיד לי שגוף ממלכתי מפרסם מפה לאוזן, לא יודע.

יהודה גליק: אני לא השתכנעתי שזאת הדרך הכי טובה.

יהודה גליק: עצם העובדה שיש רק 22 חברה שלומדים שם, חברים.

יהודה גליק: אני חושב שהנקודה החשובה היא הקטע של השיווק.

יהודה גליק: היה פה אנטי שיווק.

יהודה גליק: בממשלה הקודמת ישבה פה מפלגה שדגלה – הם יחנכו את החרדים, הם יכריחו אותם להתגייס, הם יכריחו אותם ללמוד ליבה, הם יכריחו אותם וכל ניסיון לכפות רק דחה אותם.

יהודה גליק: ברוך השם המפלגה הזאת חזרה בתשובה.

יהודה גליק: היום אמנם הם יושבים באופוזיציה, אבל הם שינו את הגישה שלהם לגמרי ובאמת על כך צריך לברך אותם.

יעקב מרגי: אתה אוהב לדבר על החרדים.

יעקב מרגי: לדבר על אחרים.

יהודה גליק: לא דיברתי.

יהודה גליק: אף אחד לא יודע על איזו מפלגה אני מדבר.

יהודה גליק: בכל אופן, אני שמח - - -

מאיר כהן: בדו"ח העוני השנה גליק - - -

יהודה גליק: ברוך השם המפלגה הזאת - --

מאיר כהן: בדו"ח העוני השנה פעם ראשונה יש ירידה יפה במשפחות חרדיות ליציאה מהעוני, בגלל שהם יצאו לעבוד.

מאיר כהן: הם אומרים את זה.

יהודה גליק: ברוך השם.

יהודה גליק: ברוך השם.

מאיר כהן: הם אומרים את זה.

יהודה גליק: המפלגה ההיא חזרה בתשובה והיא מבינה היום שהכיוון צריך - - -

<קריאה: הפחיתו בקצבאות הילדים.

מאיר כהן: יצאו לעבודה ועוד איך יצאו.

יהודה גליק: אני חושב שהקטע הזה והוא צריך להיות המוקד של העניין, לא יכול להיות, אני לא מוכן לקבל את המספר 22.

יהודה גליק: זה לא נראה לי הגיוני שגוף ממלכתי בא ואומר שהדרך לשווק היא פה לאוזן.

יהודה גליק: בכל הכבוד.

יהודה גליק: אפשר להגיע לאנשים האלה ואני נתתי דוגמא אחת.

יהודה גליק: אתרי האינטרנט החרדים, חדרי חרדים, כיכר השבת, חדשות, לא יודע, כל השמות שיש להם – דרכם למצוא את החבר האלה, כן למצוא את החברה.

יהודה גליק: נדמה לי שגם אתה תסכים, שיש דבר שנקרא אפליה מתקנת.

יהודה גליק: ואם אנחנו רוצים כל שקל שיושקע באוכלוסייה הזאת, יחזיר את עצמו פי מאה.

יעקב מרגי: תודה.

מאיר כהן: יהודל'ה, אני חסיד - - -

יהודה גליק: מדובר באנשים איכותיים - - -

מאיר כהן: אדוני, רק דקה.

יעקב מרגי: תקשיבו רבותי, אני אתן לכם, אבל אני מסיים את הדיון בשעה שתים עשרה.

מאיר כהן: אני חסיד גדול של אפליה מתקנת.

יעקב מרגי: אם אנחנו לא נספיק לשמוע את הדוברים ולקבל תשובות - - -

מאיר כהן: אבל יש אפליה מתקנת למגזר החרדי ואני מברך על זה - - -

יהודה גליק: מצוין, זה הכל.

מאיר כהן: היות ואני גם גר בפריפריה ואני פוגש אנשים שלא יכולים להשלים בגרות והם בני 22 ו-22 ו-24 ונשואים וקשה להם, אני אומר, למען ההגינות, אם מישהו – והייתי ראש הרשות ואתמול באופקים – אם עולה רעיון כזה, אני חושב שהוא צריך להיות רעיון כל האוכלוסייה.

יעקב מרגי: תודה, תודה.

יהודה גליק: אדרבה ואדרבה.

מאיר כהן: הוא שאמרתי.

מאיר כהן: אדרבה ואדרבה.

יעקב מרגי: אקסיומה.

יעקב מרגי: זה באמת אקסיומה?

<אלעד גרוס: באמת באמת.

יעקב מרגי: אז בוא תוכיח לנו.

יעקב מרגי: תציג את עצמך בבקשה.

<אלעד גרוס: שמי אלעד גרוס.

<אלעד גרוס: אני המנכ"ל של חברת אקסיומה.

יעקב מרגי: רבותי, מה קרה לכם?

יעקב מרגי: אני חשבתי שזה יהיה הדיון הכי משמים היום.

מאיר כהן: לא, באו לך אנשים.

יעקב מרגי: בבקשה, אני רואה.

יעקב מרגי: הכבוד הוא לא.

<קריאה: יש רק אדם אחד שקיבל את רשות הדיבור וזה אלעד גרוס.

יעקב מרגי: אתה רוצה לנהל במקומי את הדיון?

יהודה גליק: הוא היחיד ש - - -

יעקב מרגי: יהודה, פחת הזמן שאתה גורם לי בסמנטיקות שלך, בנימוסים, הוא יותר גרוע.

יהודה גליק: מאלה שצועקים.

יעקב מרגי: בבקשה.

<אלעד גרוס: נמצאת איתי, לימיני, נאוה פירר, שהיא מנהלת הפרויקט.

<אלעד גרוס: ראשית אני רוצה - - -

יעקב מרגי: תן לי רקע.

יעקב מרגי: בוא תקשיב, מאחר שאני אכוון אותך, אנחנו בצמצום זמן, תן לי רקע כללי על הפרויקט, תשלים את מה שמשרד החינוך התחילו להציג וקטענו אותם ותאמר לי איך זה הולך, עם מה אתה מתמודד ומה אתה מזהה.

יעקב מרגי: מה היית ממליץ.

יעקב מרגי: הלאה.

יעקב מרגי: אני יודע כמה רזומה, ותק יש לך עם החרדים.

<אלעד גרוס: אנחנו אגב לא עובדים לא בתל אביב, לא בהרצלייה, לא ברמת השרון, אז אנחנו לא משם.

יעקב מרגי: תדבר.

יעקב מרגי: תציג, תציג.

<אלעד גרוס: הפרויקט עצמו זה פרויקט שזכינו בו - - -

קארין אלהרר: רגע, אתה יכול לתת לנו תעודת זהות מי אתם, מה אתם עושים?

יעקב מרגי: מי זה אקסיומה?

<אלעד גרוס: אז אני יכול, כן.

<אלעד גרוס: זה מה ששאלתם, אני מדבר על הפרויקט.

יעקב מרגי: היא משלימה אותי ואני חושב שהיא צודקת.

<אלעד גרוס: אז בשמחה.

<אלעד גרוס: אקסיומה היא חברה שפועלת בשדה החינוכי משנת 1998.

<אלעד גרוס: היא מפעילה פרויקטים חינוכיים עבור משרד החינוך, עבור משרד המדע.

<אלעד גרוס: לעתים עבור גופים שהם גופים וולונטריים שתורמים כסף לפעילויות חינוך שונות, כמו אינטל ישראל וגופים אחרים – עיריות, מועצות וכך הלאה.

<אלעד גרוס: הפעילות היא ברובה הגדול פעילות דווקא למגזרים החלשים יותר באוכלוסייה.

<אלעד גרוס: יש לנו פרויקט בכ-700 בתי ספר ובמוסדות חינוך, שעובד עבור האוכלוסייה הדרוזית, הבדואית והערבית.

<אלעד גרוס: אנחנו מפעילים פרויקטים לעולים חדשים, אנחנו מפעילים פרויקטים באזורי פיתוח, בשכונות שיקום ובאזורים חלשים.

<אלעד גרוס: אנחנו מפעילים גם פרויקטים למצטיינים עבור משרד החינוך וגם הם בפריפריה.

<אלעד גרוס: אני יכול לפרט לכם בכל תחום שתרצו לעומק.

יעקב מרגי: עד כאן.

יעקב מרגי: עכשיו על המיזם הזה.

<אלעד גרוס: ועובדים עם אלפים רבים של תלמידים.

<אלעד גרוס: זה על רגל אחת.

<אלעד גרוס: המכרז הזה נחתם, כפי שצוין כאן, ההסכם איתנו נחתם בנובמבר.

<אלעד גרוס: עוד לא יצאו חודשיים - - -

קארין אלהרר: רגע, אז מה היה באוגוסט 2015?

קארין אלהרר: לא נבחרתם כזוכים?

<אלעד גרוס: אנחנו קיבלנו הודעה על זכייה במכרז.

<אלעד גרוס: אינני זוכר כרגע את התאריך המדויק.

<אלעד גרוס: אולי זה באמת היה באוגוסט שנת 2015.

יעקב מרגי: חזקה עלי.

<אלעד גרוס: והמתנו מאז הזכייה עד לתהליך של חתימת חוזה והיו עיכובים שונים, כפי שצוין והחוזה נחתם בנובמבר.

קארין אלהרר: מה, היה משא ומתן על המכרז?

<אלעד גרוס: לא, לא, שום משא ומתן.

<אלעד גרוס: פשוט המתנו.

<אלעד גרוס: לא היה משא ומתן.

יעקב מרגי: קארין, תקשיבי, את יודעת, אני הייתי שר ארבע שנים.

יעקב מרגי: את יודעת, מהרגע שאת חולמת חלום והולכת ליישם אותו במשרד וזה קשור בהליך מכרזי, פרוצדורות שיכולת – סליחה על הביטוי - - -

קארין אלהרר: אבל כבר סיימנו.

יעקב מרגי: אם אני הייתי שר חינוך, על ה-400 תלמידים האלה – הייתי מבטל את המיזם בפרוצדורות שהייתי צריך לעבור עם החשב הכללי ועם - - -

קארין אלהרר: אדוני, אבל כבר עברנו את המכרז, כבר יש זוכה, ריבונו של עולם.

יעקב מרגי: מתי?

יהודה גליק: טוב חברה, אבל למה לדבר על העבר?

קארין אלהרר: מאוגוסט 2015.

<אלעד גרוס: אינני יודע.

<אלעד גרוס: אני לא אוכל לעזור לכם בזה.

יעקב מרגי: טוב, הלאה.

<אלעד גרוס: אני לא יודע להסביר לכם את זה.

<אלעד גרוס: החוזה נחתם, כמו שנאמר - - -

יעקב מרגי: זה חשוב, צריך לברר את זה.

יעקב מרגי: אם המכרז הסתיים באוגוסט 2015 והחוזה נחתם רק עכשיו, לפני כחודשיים-שלושה - - -

קארין אלהרר: אבל זה מה שאני אומרת.

יעקב מרגי: מישהו צריך לתת הסבר על כך.

יעקב מרגי: את זה אחר כך נשמע ממשרד החינוך, מה קרה.

קארין אלהרר: איפה היה משרד החינוך?

יעקב מרגי: יש פה נבחרת טובה, אל תדאגי.

יעקב מרגי: בבקשה, תמשיך.

<אלעד גרוס: מאז שנחתם החוזה, אני חושב, התבצעו פעולות בדיוק כפי שמוגדר בכתב המכרז לגבי גיוס התלמידים.

<אלעד גרוס: אנחנו מפעילים אותו במחוז מרכז ובמחוז ירושלים.

<אלעד גרוס: גויסה כיתה ראשונה של 22 תלמידים, 23 תלמידים נכון להיום בבוקר.

<אלעד גרוס: אני חושב שדווקא במהלך החודשיים הללו זה דווקא לא מעט, ממש ואני מאד אופטימי לגבי ההמשך.

<אלעד גרוס: אני לא רואה את המכרז הזה הולך ל - - -

יעקב מרגי: יש תחנות פתיחה?

יעקב מרגי: תאריכי פתיחה ספציפיים?

<אלעד גרוס: עוד אין.

<אלעד גרוס: תראו, התהליך של פתיחת קבוצה, כרגע מבחינתנו ונאוה תוכל לפרט יותר ממני, ממש על פגישות ותהליכים שקורים, ככל שירשה לכם הזמן לצלול לעומק, אבל היו פגישות עם לא מעט ראשי ישיבות, בצורה ועם הרגישות המתחייבת.

<אלעד גרוס: זה לא דבר של מה בכך, להגיע לישיבה ולהיפגש עם ראש הישיבה או עם ראש חסידות ולקבל את ברכתו.

<אלעד גרוס: זה תהליך שאורך זמן להגיע, להסביר.

<אלעד גרוס: איך להגיע.

<אלעד גרוס: זה לא תהליך פשוט וזה מתבצע.

<אלעד גרוס: במקביל לזה מתבצע אותו תהליך כאן, שמשרד החינוך אמר, למיטב הבנתי בצדק, לעבוד מפה לאוזן.

<אלעד גרוס: אנחנו חשופים ללא מעט עבודה עם המגזר החרדי ואנחנו מכירים גם סיטואציות שבהן, לאור פרסום והרבה רצון טוב, יוצא מה שנקרא פשקוויל ואנחנו נכנסים למקרר ולא יכולים לעבוד.

יעקב מרגי: רגע, דווקא בגלל דברי הפתיחה שלך, אני רוצה שתיתן לי את אוכלוסיית היעד שלכם.

יעקב מרגי: עוד רבע שעה יתחיל הדיון הבא, אדוני ראש עיריית אילת.

<אלעד גרוס: התכנית הזו מיועדת לתלמידים חרדים, אוכלוסייה של תלמידים חרדים שלמדו בישיבות קטנות, מגילאי 17 ועד גילאי 25.

<אלעד גרוס: זאת אוכלוסיית היעד.

יעקב מרגי: שלמדו בישיבות קטנות?

<אלעד גרוס: שלומדים.

<אלעד גרוס: לומדים, למדו.

<אלעד גרוס: תלוי בני כמה הם.

יעקב מרגי: לא, לא, רבותי, אני לא שואל סתם שאלות.

יעקב מרגי: ברגע שהבנתי את דרכי הפעולה שלך – זה שיחות עם ראשי ישיבות ועם אדמו"רים ועם זה – אני בכוונה שאלתי מה היא אוכלוסיית היעד.

יעקב מרגי: האם זה רק מי שנמצא כרגע במסגרת ישיבתית, המכרז מחייב אותך, או גם כאלה שהיו במסגרת ישיבתית והם בטווח הגילאים האלה?

<אלעד גרוס: גם וגם.

יעקב מרגי: גם וגם.

<אלעד גרוס: כן.

יעקב מרגי: אז אתה מבין שאתה צריך לעשות פעולה לא רק עם ראשי ישיבות אלא עם - - -

<אלעד גרוס: אנחנו גם בקשר עם הגופים הרלבנטיים בצבא, לצורך הדוגמא ועם אנשים בג'וינט.

<אלעד גרוס: עשינו פגישות.

יעקב מרגי: עם ראשי רשויות מקומיות?

<אלעד גרוס: בהחלט.

<אלעד גרוס: המנעד הוא גדול.

<אלעד גרוס: אני אומר שוב, מנהלת הפרויקט פה לימיני, היא יכולה לפרט לכם את כמות הפגישות והאנשים שהיא נפגשה עימם.

<אלעד גרוס: מדובר ברשימה ארוכה.

יהודה גליק: איפה היא מתקיימת בפועל?

יהודה גליק: 22 חברים, איפה הם?

<נאוה פירר: אני אתייחס.

<נאוה פירר: שלום, קוראים לי נאוה פירר, אני מנהלת הפרויקט בשלושה חודשים האחרונים.

<נאוה פירר: אז ככה, קודם כל המסלול יצא לדרך ובהצלחה.

<נאוה פירר: צריך לציין שזו הצלחה.

<נאוה פירר: זה פרויקט מאד מאתגר.

קארין אלהרר: מה המדד להצלחה?

<נאוה פירר: שנייה.

<נאוה פירר: פרויקט מאד מאתגר.

<נאוה פירר: לקחת בחור חרדי, שהרגע לומד בישיבה או עזב את הישיבה ותוך שנה להשלים 21 יחידות להשלמת בגרות מלאה, זה פרויקט שעוד לא נעשה במדינה ולכן אנחנו פועלים במקצועיות.

<נאוה פירר: אנחנו לומדים את החומר.

<נאוה פירר: מבינים איך אנחנו יורדים לרזולוציות - - -

יעקב מרגי: כדי שתהיה לכם קצת תחושת קרקע, זה קורה ביום יום במכינות הקדם אקדמאיות - - -

<נאוה פירר: אני אתייחס למכינות.

יעקב מרגי: והם מגיעים שם במקצועות המדעיים וההנדסה, לרמה שהיא די טובה.

<נאוה פירר: הפוטנציאל גדול אבל הזהירות, כדי שלא נגיע לאחוזי נשירה, הזהירות והמקצועיות צריכה להיות רבה.

יעקב מרגי: ברור.

<קריאה: יש פה איזה פרופסור - - -

יעקב מרגי: רגע, רגע, אדוני.

יהודה גליק: תנו לה לדבר.

יעקב מרגי: אתה קיבלת רשות דיבור?

<נאוה פירר: זה מצד המקצועיות.

<נאוה פירר: אנחנו התחלנו קבוצה ראשונה, אנחנו עשינו לתלמידים מבחנים.

<נאוה פירר: העברנו אותם ראיון אישי, להבין שהם מבינים מה זה בגרות, לקראת מה הם הולכים.

יעקב מרגי: זו כיתה ייעודית, או בתוך הישיבות?

<נאוה פירר: זו כיתה אקסטרנית מלאה ועכשיו אני אתייחס לדבריך.

<נאוה פירר: יש לנו שני מסלולים.

<נאוה פירר: יש מסלול אקסטרני מלא, קרי אומר תלמיד מגיע.

<נאוה פירר: אני לא בודקת בבוקר אם הוא התפלל, או שהוא למד או שהוא עבד או שהוא תרגל מתמטיקה.

יעקב מרגי: זה לא לעניין.

<נאוה פירר: אני בודקת האם הוא יכול ומתאים להשלים בגרות.

<נאוה פירר: האם הוא מבין מה המטרה של השלמת בגרות, שזו משימה מרכזית.

<נאוה פירר: זו קבוצה אקסטרנית.

<נאוה פירר: קבוצה כזו נפתחה בירושלים.

<נאוה פירר: אתם מוזמנים לבוא ולראות אותה.

יעקב מרגי: איפה בירושלים?

יעקב מרגי: שבע פעמים נשאלה השאלה.

<נאוה פירר: כתובת?

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: זה מכללה?

יעקב מרגי: זה חנות?

יעקב מרגי: מה?

<נאוה פירר: לא, לא, לא.

יעקב מרגי: מה קשה?

יעקב מרגי: השעון מאיץ.

<נאוה פירר: הלימודים הם לימודי ערב.

<נאוה פירר: קרי אומר הילדים, בית ספר יסודי בירושלים, בנים, מסיים בשעה ארבע.

<נאוה פירר: בשעה ארבע וחצי התלמידים החרדים נכנסים לכיתה ולומדים.

יעקב מרגי: לאותו מבנה?

<נאוה פירר: לאותו מבנה.

יעקב מרגי: אז מה קשה היה לומר את זה מההתחלה?

<נאוה פירר: לא קשה בכלל.

<נאוה פירר: תבינו שהרזולוציות האלה, שזה צריך להיות בית ספר יסודי, זה צריך להיות בנים, זה צריך להיות באזור נגיש אוטובוסים.

<נאוה פירר: הילדים מגיעים באוטובוסים.

<נאוה פירר: כל הדברים האלה בשלושה חודשים, זה הצלחה.

יהודה גליק: לא, אבל בירושלים - - -

יעקב מרגי: רגע, יהודה, לא.

יעקב מרגי: לא עומדת לך הזכות, סליחה.

<נאוה פירר: רגע, בנושא - - -

יעקב מרגי: רגע גברתי.

יעקב מרגי: את מדברת כאילו את מנסה, אנחנו לא באים בטענות.

יעקב מרגי: אנחנו באנו ללמוד, לשמוע על הפרויקט.

יעקב מרגי: אז צאו מהסרט הזה.

יעקב מרגי: אנחנו לא באים בטענות.

יעקב מרגי: אנחנו רוצים ללמוד ולראות למה הפרויקט הזה – אלף מאוגוסט לא יצא ועכשיו כשהוא יצא, אנחנו רוצים ללמוד איך הוא מתקיים, איפה הוא מתקיים ולהגיע עם מסקנות בסוף הדיון ואין לנו הרבה זמן.

יעקב מרגי: 10 דקות.

מיכאל מלכיאלי: איפה זה בירושלים?

<נאוה פירר: בבית ספר יסודי.

<נאוה פירר: אני מעדיפה לא לפרט יותר.

קארין אלהרר: לא, אל תגידי.

יעקב מרגי: אוקיי, תודה.

יעקב מרגי: אחרי הדיון תוכל לשאול.

קארין אלהרר: רגע, אני רוצה לשאול שאלה.

קארין אלהרר: גברתי אומרת, יכול להיות בצדק, שמדובר בפרויקט שנוחל הצלחה.

קארין אלהרר: מה המדדים להצלחה?

קארין אלהרר: הרי אני מבינה שעוד לא הייתה בגרות.

קארין אלהרר: אנחנו לא יודעים אם זה הצליח, אנשים יעברו את הבגרות.

קארין אלהרר: אז מה המדד?

יהודה גליק: מה חשבת, שהיא תגיד שלא הצלחנו?

<נאוה פירר: המדד הוא מאד פשוט.

<נאוה פירר: בגרות מלאה לילד.

<נאוה פירר: לא יחידה אחת, לא שתיים.

קארין אלהרר: אז על פי מה את אומרת מוצלח?

<נאוה פירר: שנייה, רגע, רגע, חברה.

<נאוה פירר: יש מדדי הצלחה בסוף התכנית ויש מדדי הצלחת ביניים.

<נאוה פירר: התכנית בנויה.

יעקב מרגי: היא אמרה הצלחה ברישום.

<נאוה פירר: יש לוחות זמנים, יש מדדים.

יעקב מרגי: היערכות.

יעקב מרגי: קארין, חברתי, בואי - - -

קארין אלהרר: אוקיי, תודה.

יעקב מרגי: רגע, כשהיא אמרה בהצלחה רבה, אני מיד הלכתי לקטע הזה של הצלחה בהיערכות בטווח הזמנים האלה, היערכות בתנאים לרישום.

יעקב מרגי: מדדי ההצלחה זה רק אחרי שנראה כמה עברו, כמה נשארו לאורך זמן.

יהודה גליק: אני מבקש רשות לשאול שאלה.

יעקב מרגי: שאלה?

יעקב מרגי: לא, אבל אם לא היית מתפרץ היה לך יותר קל לקבל שאלה.

יהודה גליק: רגע, רק שאלה, תודה.

יהודה גליק: תראו, מדובר פה בפרויקט שהוא - - -

יעקב מרגי: בלי נאומים.

יעקב מרגי: שאלה.

יהודה גליק: מדובר בפרויקט של מדינת ישראל.

יהודה גליק: עכשיו, ירושלים יש בה אוכלוסייה חרדית.

יהודה גליק: למה באותו זמן אי אפשר היה לפתוח קבוצה בפתח תקווה, באלעד?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: השאלה ברורה.

יהודה גליק: יש ריכוז אוכלוסייה שחצי מהאוכלוסייה החרדית גרה שם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יש מגמות לפתוח בערים אחרות במקביל?

<נאוה פירר: יש עבודה מאסיבית שנעשית בשני צירים.

<נאוה פירר: יש ציר אחד שהוא ציר השטח.

<נאוה פירר: חבר מביא חבר, תלמיד מביא תלמיד והחברה החרדית מעולה בזה.

<נאוה פירר: ברגע שתלמיד מישיבה מפורסמת – חברון, מיר – הולך למסלול בגרות ומצטיין, אחר כך יבואו עשרה ויבואו גם 19 בני דודים שלו.

יעקב מרגי: את מכוונת רק לחברון ומיר, ואני רגיש.

<נאוה פירר: לא, לא, לא.

<נאוה פירר: לא ולא.

<נאוה פירר: בסדר?

יעקב מרגי: תודה.

<נאוה פירר: גם הרב אלבז, בסדר?

<נאוה פירר: עכשיו, במקביל, בזמן מאד קצר, אנחנו מרכזים ישיבות בדרגים הכי בכירים בתוך החברה החרדית.

יעקב מרגי: תודה, תודה.

יעקב מרגי: גברתי, תודה.

יהודה גליק: לא, לא הבנתי.

יהודה גליק: אלעד, פתח תקווה, בני ברק, יש להם את החרדים שלהם.

יעקב מרגי: הם יעשו.

יעקב מרגי: אז הם אמרו לך שהם עושים במקביל.

יהודה גליק: אני לא מבין למה אי אפשר היה לפתוח באותו זמן כיתה באותו מקום.

יהודה גליק: 22 זה - - -

יעקב מרגי: אבל תשאיר לי משהו לסיכום.

יהודה גליק: אומרים פה ש-22 זה המון הצלחה.

יהודה גליק: זה לא הצלחה.

יעקב מרגי: תודה, הבנתי.

יעקב מרגי: תודה.

יהודה גליק: 22 זאת לא הצלחה.

יעקב מרגי: היא אמרה.

יהודה גליק: אני חושב ש-22 זאת לא הצלחה, עם כל הכבוד.

יהודה גליק: מותר לי לחשוב כך.

יעקב מרגי: אדלר נמצא איתנו?

<מרדכי אדלר: כן, אני.

יעקב מרגי: בבקשה, תציג את עצמך.

<מרדכי אדלר: שלום, שמי מרדכי אלדר.

<מרדכי אדלר: אני פתחתי את מתיבתא גבורת ארי לפני ארבעה חודשים.

<מרדכי אדלר: זו מסגרת תורנית, שבתוך המסגרת עצמה לומדים בגרויות.

<מרדכי אדלר: המסגרת מיועדת לבחורי ישיבה שנמצאים בתוך ישיבות, הם לא נושרים, לא שבבניקים, לא כל ההגדרות למיניהן, אלא הם בחורים שלומדים בישיבה גבוהה, פוסט תיכון מגיל 17-18 עד גיל 21.

<מרדכי אדלר: התחלתי עם ארבעה בחורים בראש חודש אלול.

<מרדכי אדלר: אני כבר הגעתי ל-9 בחורים.

<מרדכי אדלר: אני חייב לציין פה שבמכרז הזה הייתי בקשר עם השר שי פירון, בזמנו, עם שימי פרומן, אשר קול, כל אלה שהיו בתוך המסגרת.

<מרדכי אדלר: בניהו טבילה, שלא זכינו - - -

יעקב מרגי: בסדר, יכלה הזמן ואתה תמנה לי שמות של קרדיטים.

<מרדכי אדלר: אני חייב להגיד שבמכרז הזה, אם אנחנו יצאנו למכרז הזה שיצא ממשרד החינוך, אין כמו אקסיומה לתפעל אותו.

<מרדכי אדלר: הם עושים עבודת קודש.

<מרדכי אדלר: הם עושים עבודה נאמנה.

<מרדכי אדלר: הכשלים הם בתוך המכרז עצמו.

<מרדכי אדלר: מתייחסים לבחורי הישיבה עם פתרונות - - -

יעקב מרגי: אתה עונה לתנאים?

<מרדכי אדלר: אני לא עונה לתנאי.

יעקב מרגי: למה אתה לא עונה לתנאי?

<מרדכי אדלר: התנאים במכרז, תנאי הסף היו שכל מי שלימד בחורי ישיבה, המכינה הקדם אקדמאית, לא יהיו כשירים לגשת למכרז.

<מרדכי אדלר: רק מי שיש לו ניסיון עם בגרויות.

<מרדכי אדלר: המכינות הקדם אקדמאיות לא תוכלנה לגשת.

<מרדכי אדלר: היה מכון רוסטין, מערבה, לא יוכלו לגשת.

<מרדכי אדלר: מה שקורה הוא שכשנותנים פתרון של בגרות אקסטרנית לבחורי ישיבה, המתכונת של בגרות אקסטרנית לא מתאימה לבחורי ישיבה שאפילו מושגי יסוד של בית ספר יסודי אין להם.

<מרדכי אדלר: מישהו עם בגרות פנימית, זה אומר שאני נותן הרבה שעות פרונטאליות, פחות שעות שהבן אדם צריך ללמוד לבד.

<מרדכי אדלר: בגרות אקסטרנית אומרת שאני צריך לתת להם שעות פרונטאליות, אבל הרבה לימוד עצמאי.

<מרדכי אדלר: בחורי ישיבה לא מסוגלים ללמוד במסגרת לימוד עצמאי, לא בשלב שהם נמצאים בישיבות, לא בזמן שהם תורתו אומנותו וממילא הבקשה מאקסיומה לעבוד מול החומה הזאת, היא באמת מאד קשה שהם הצליחו לגייס 23 תלמידים.

<מרדכי אדלר: כשאני גייסתי 10, זה ממש טיפה בים.

<מרדכי אדלר: הרבה יוסי בשוקא, וכולם שואלים איפה יוסל'ה.

יעקב מרגי: אני לוקח חל"ת של שבוע מהתפקיד שלי, אני ממלא להם את כל ה-400.

יעקב מרגי: בלי כל ה- - -

<מרדכי אדלר: אני אחריך.

רועי פולקמן: תציע את זה למשרד החינוך, יושב ראש הוועדה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

<מרדכי אדלר: אני רק אבקש לציין עוד דבר אחד.

יעקב מרגי: משפט אחרון בבקשה.

<מרדכי אדלר: לציין דבר אחד.

<מרדכי אדלר: מדינת ישראל מאז שנת 2008 ועוד לפני זה, אודות לאנשים טובים ויפים, חברים שלנו, מאז גיל בית ספר יסודי וגם בגיל תיכון, ישיבה קטנה, המדינה מקצצת מהתקציב של המוסדות ברמות של 40% ושל 25%.

<מרדכי אדלר: הכספים האלה, שהם קיזזו, זה לא מתנה.

<מרדכי אדלר: זה כספים שמיועדים אחר כך להשתמש בהם כדי לתת לבחורים ליבה.

<מרדכי אדלר: מדובר בתכנית חיסכון ואנחנו מבקשים ואוצ'רים.

<מרדכי אדלר: אנחנו מבקשים - - -

יעקב מרגי: תודה אדוני.

יעקב מרגי: המכון האקדמי לב, בבקשה.

יהודה גליק: רעיון מצוין.

יעקב מרגי: סליחה.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: יש לך דקה, אם את מסוגלת.

<ורדית מרקוביץ: טוב.

<ורדית מרקוביץ: דקה, אני אגיד את זה מאד בקצרה.

<ורדית מרקוביץ: שמי ורדית מרקוביץ, אני מנהלת המכינות הקדם אקדמיות במרכז האקדמי לב.

<ורדית מרקוביץ: אני 10 שנים כבר עוסקת בהשכלה של בגרויות ומכינות ייעודיות לתלמידים מהציבור החרדי.

יעקב מרגי: אתם לא עונים לקול הקורא הזה.

<ורדית מרקוביץ: אנחנו לא עונים לקול הקורא הזה.

<ורדית מרקוביץ: אין לי שום בעיה עם אקסיומה, אני מכבדת אותם.

<ורדית מרקוביץ: אני חושבת שנצבר אצלנו ניסיון רב בכל מה שקשור לעניין הזה.

<ורדית מרקוביץ: לגבי גיוס תלמידים, יש לנו פרויקט ביחד עם נצח יהודה.

<ורדית מרקוביץ: אתמול פתחתי כיתה של 23 חיילים שעושים בגרויות, לא מסלול ייעודי.

<ורדית מרקוביץ: יש לי כיתה שמסתיימת עם כמעט 30 תלמידים ויש לי עוד כיתה של 34 וזה חוץ מלמעלה מ-100 תלמידים מהציבור החרדי שלומדים כרגע במכינה.

<ורדית מרקוביץ: נכון, יש נשירה.

<ורדית מרקוביץ: אני מודיעה לכם, אל תתבעסו, גם במסלול שלכם תהיה נשירה.

<ורדית מרקוביץ: אני חושבת שהיה צריך לעשות חשיבה, ושוב, הבעיה כנראה עם המכרז.

יעקב מרגי: אהבתי את הכנות ואת הישירות הזאת.

יעקב מרגי: תהיה נשירה.

<ורדית מרקוביץ: שפשוט להשתמש בפלטפורמות קיימות.

<ורדית מרקוביץ: תלמידים מגיעים אלינו.

<ורדית מרקוביץ: אני יצאתי הבוקר מהמשרד כשמחכים כבר 10 נרשמים לתשע"ח, שבאו ליום ראיונות והיכרות והיד עוד נטויה.

<ורדית מרקוביץ: אני חושבת שצריך גם להשתמש בפלטפורמות קיימות על מנת שהעניין הזה יצליח ואני מסכימה שהפוטנציאל הוא רב.

<ורדית מרקוביץ: צריך לראות איך ממשים אותו בצורה הנכונה ביותר.

יעקב מרגי: אוקיי, תודה.

יעקב מרגי: אני אתן למשרד החינוך להגיב.

יעקב מרגי: רבותי, גם בהליך חקיקה צריך לדעת לרדת לסוף דעתו של המחוקק.

יעקב מרגי: כוונת המכוון של מי שהגיש את הצעת החוק.

יעקב מרגי: ובאמת, צריך לראות מה היה הרציונל של שר החינוך בזמנו, שי פירון.

יעקב מרגי: כי באמת, אנחנו רואים גישה מסוימת שהלכה עם זה, שאומרת – ואתם תהיו מצומצמים, לא יעזור כלום.

יעקב מרגי: משרד החינוך ותנאי הסף, ואני לא בא בטענות, כי לשם אתם מכוונים.

יעקב מרגי: לא לחינם שאלתי איזה קהילת יעד, מה קהל היעד שלכם, כי דוגרי, אם אני הייתי באמת בא לפתור עכשיו את כל סוגית השלמת הבגרויות לאוכלוסייה שחפצה בכך, החרדית שחפצה בכך וצריכה את זה והייתי שומע על כיתה של 22, או מכרז שבו המדינה הגדולה, הענקית הזו, המשרד הגדול הזה והמסורבל הזה, מוציא על 400 – הייתי אומר סליחה, זו תעודת עניות.

יעקב מרגי: לא אתם ולא שכרכם ולא הפרוצדורות ולא הבירוקרטיה.

יעקב מרגי: כנראה שפה כוונת מכוון לפרוץ איזה סכר בתוך עולם הישיבות, יכנס לתת להם, שלאט לאט יוטמע תהליך של לימודי תורה עם בגרות.

יעקב מרגי: אשרי המאמין.

יעקב מרגי: טוב מאד.

יהודה גליק: זה מה שקורה באמריקה.

יהודה גליק: בכל האוכלוסייה החרדית באמריקה זה קורה.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: תן לי.

יעקב מרגי: אתה אלוף.

יעקב מרגי: יש לך יכולת ורבאלית להתבטא.

יעקב מרגי: תן לי.

יעקב מרגי: אני בקשיים.

יעקב מרגי: אתה רואה שאני מחפש את המילים.

יעקב מרגי: מה לעשות?

יעקב מרגי: אל תפריע לי.

יעקב מרגי: וואלה, זה משהו.

יעקב מרגי: יהודה, זה הפך להיות מטרד.

יעקב מרגי: זה מה שעולה מהדיון.

יעקב מרגי: ולא לחינם פה הדיון עתיר חברי כנסת, יחסית, שבאמת רוצה את הקטע הזה של שילוב חרדים, לתת להם לצאת לחיים עם תעודת בגרות ולכן גם הקושי פה.

יעקב מרגי: נשמע כאילו יש טענות.

יעקב מרגי: אני לא בא בטענות.

יעקב מרגי: אני לא בא לאקסיומה בטענות.

יעקב מרגי: זה מכרז שנחתם לפני חודשיים ולהיערך לפתיחת כיתה בתנאי השטח הקשים שלכם, אתה יודע מה, זה לא המקום הייתי אומר לך, גם אם יהיו מה-22 שקיבלת מאותם אדמו"רים, מאותן חסידויות, מאותם ראשי ישיבות, בסדר?

יעקב מרגי: ואני מבין את הקטע גם לא לומר את המקום, כי מיד הקיצונים, שמספיק שאני סובל מהם, אתם לא צריכים לסבול מהם.

יעקב מרגי: גם בטלפון, גם בבית, גם בזה.

יעקב מרגי: אין מה לעשות.

יעקב מרגי: אתה צודק, זה תהליך שצריך לקרות.

יעקב מרגי: אנחנו נצטרך בסיכום לראות, לעקוב.

יעקב מרגי: אני אדרוש את תנאי הסף.

יעקב מרגי: אני רוצה ללמוד את זה.

יעקב מרגי: אני רוצה לראות את הרציונל.

יעקב מרגי: אני אפילו לא יכול לבוא בטענות.

יעקב מרגי: מה שכן עולה מהדיון הזה והאמת צריכה להיאמר, שאם באמת משרד החינוך רוצה לשלב אוכלוסיות חרדיות, יש ביקוש גדול בקרב האוכלוסייה החרדית בגילאי 17-24, להשלמת תעודת בגרות.

יעקב מרגי: אני מכיר את המכינות הקדם אקדמיות.

יעקב מרגי: אחוז הנשירה שם הוא גבוה.

יעקב מרגי: יש הצלחות, אבל בסוף הוא גומר את המכינה, הוא נכנס ללימודים האקדמאים, תק.

יעקב מרגי: גם בשלב המכינה יש נשירה, אבל האחוז הוא לא גבוה.

יעקב מרגי: ההיפך.

יעקב מרגי: ראשי המכינות מתפעלים מהקצב, מהרמה שמגיעים אותם תלמידים, ברמה אפילו של 4 ו-5 יחידות.

יעקב מרגי: אבל אחר כך בלימודים האקדמאים הם נושרים.

יעקב מרגי: יש קשיים כאלה ואחרים שאפשר להצביע עליהם.

יעקב מרגי: שם המדינה צריכה לתת.

יעקב מרגי: זה דיון אחר.

יעקב מרגי: המדינה צריכה לתת תוך כדי הלימודים סיוע והכוונה, כדי שהרציונאל ימומש.

יעקב מרגי: יש את הסוגיה הזו של נערים בני 17 עד גיל 23, 24, שרוצים את התעודה, חפצים בתעודת בגרות.

יעקב מרגי: צריך לייצר להם מענה.

יעקב מרגי: זה לא הקול הקורא הזה.

יעקב מרגי: רבותי, אל תנסו פה לשים על הקול הקורא הקטן, המצומק הזה, לא מצ'וקמק, חס ושלום.

יעקב מרגי: המצומק הזה, את כל הצרכים של החברה החרדית, כי זה לא הדיון.

יעקב מרגי: חברי, חברותי, חברי הכנסת, לכן אם אתם שואלים אותי איך אני מסכם את הדיון הזה, אני אבקש ממשרד החינוך להגיש לנו את תנאי המכרז, את היעדים וכמובן היעדים שכתובים במכרז הזה.

יעקב מרגי: אנחנו נבקש מחברת אקסיומה, באמצעות משרד החינוך, לבקש מהם תכנית סדורה, תכנית פעולה סדורה כדי לממש את ה-400 האלה, כמה בשנת הלימודים הנוכחית וכמה היעד לשנת הלימודים.

יעקב מרגי: להגיש לנו תוך 30 יום לוועדה ויהיה דיון המשך.

יעקב מרגי: חברותי, הקשבתן לי?

יעקב מרגי: אני לא יכול לצאת עם מסקנות, להגיד מה צריך.

יעקב מרגי: ואז נבחן גם את הסוגיה הזו, מדוע.

יעקב מרגי: תנו לנו הסברים מדוע המכרז מאוגוסט 2015 החוזה נחתם רק לפני כחודשיים.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.