ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 646, 2017-02-13 12:30

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: יישום פרק ייעוץ פנסיוני ושיווק פנסיוני בחוק ההסדרים – דיון ומעקב.

משה גפני: הנושא השני: דיווח בהתאם לסעיף 25(ב) לחוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2015 ו-2016), התשע"ו-2015.

משה גפני: ביקשו את הדיון הזה גם חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר וגם חבר הכנסת דוד ביטן.

משה גפני: נמצאים פה גם אגף שוק ההון וגם מסוכני הביטוח.

משה גפני: מיקי, אני מבקש שתאמר את הצעתך.

מכלוף מיקי זוהר: לדעתי, מי שחשוב שיציג אותה היום, כי זו עמדה שהביאה אלינו לשכת סוכני הביטוח, הוא אריה אברמוביץ, והוא נמצא כאן.

מכלוף מיקי זוהר: אני אשמח, אדוני, שתאפשר לתת לו לומר בקצרה את הרעיון.

מכלוף מיקי זוהר: יש גם עמדת נגד שאני כן רוצה לשמוע אותה, של עקיבא קלימן.

מיכל בירן: אולי כדאי, בשביל הפרוטוקול, להזכיר מה הרפורמה שכולנו העברנו לפני חצי שנה.

מכלוף מיקי זוהר: מה זה כולנו?

מכלוף מיקי זוהר: אני וגפני.

מכלוף מיקי זוהר: מה זאת אומרת כולנו?

מכלוף מיקי זוהר: ופורר גם.

משה גפני: מה שמיכל בירן אומרת, שכאן בוועדה אנחנו אישרנו את הרפורמה הזאת.

משה גפני: נאמר שהמצב יהיה כזה שזה יוזיל את המחירים.

משה גפני: הראו לנו מצג חיובי, ואתם ביקשתם מעקב אחרי זה, טענתם שיש צדדים לכאן ולכאן, ואנחנו מקבלים את המעקב הזה באורך רוח, בנעימות, לראות מה העובדות.

מכלוף מיקי זוהר: אני מציע, אדוני, שנשמע את שני הדוברים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני נותן לאריה אברמוביץ, בבקשה.

משה גפני: מיכל, אתה רוצה להגיד משהו קודם?

מיכל בירן: אני גם אשמח לשמוע קודם ואז נראה.

משה גפני: נמתין לראות.

משה גפני: אריה אברמוביץ, בבקשה.

משה גפני: נשיא לשכת סוכני הביטוח.

<אריה אברמוביץ: תודה, כבוד היושב-ראש.

<אריה אברמוביץ: אני מבקש להזכיר – גם כבוד היושב-ראש הזכיר – שהמגמה של ההסדרה הזאת הייתה כדי להוריד את דמי הניהול למבוטחים.

<אריה אברמוביץ: לכן הגענו להחלטה שסוכן שהוא סוכן מתפעל וגם משווק ייגבה כסף מהמעסיק, והכסף הזה יחזור בדרך מסוימת, דרך חברת הביטוח, למבוטח כדי שעלויות דמי הניהול שלו ירדו.

<אריה אברמוביץ: מה קרה במהלך השנה האחרונה?

<אריה אברמוביץ: במהלך השנה האחרונה דמי הניהול ירדו, כמו שאנחנו קוראים בעיתונים וכמו שאנחנו רואים - - -

משה גפני: אישרנו את זה בחוק ההסדרים?

משה גפני: בחוק ההסדרים זה עבר.

מיכל בירן: כן.

מיכל בירן: לא, הקודם.

משה גפני: אני מדבר על חוק ההסדרים של 2015.

<אריה אברמוביץ: נכון.

<אריה אברמוביץ: נכון.

<אריה אברמוביץ: מה שקרה במהלך השנה, דמי הניהול ירדו מכמה סיבות.

<אריה אברמוביץ: אחת, המדינה עשתה מכרז לשתי קרנות ברירות מחדל שהורידו את דמי הניהול.

<אריה אברמוביץ: לא מזמן המדינה ביטלה הסכמים עם דמי ניהול גבוהים שהיו למעסיקים גדולים, שגם הורידו את דמי הניהול.

<אריה אברמוביץ: אני מזכיר שעברה הצעת חוק של מיקי ומיכל על הפרדת תגמול הסוכן מדמי הניהול, שהורידו את דמי הניהול.

<אריה אברמוביץ: ואני יכול להמשיך ולהזכיר דברים.

<אריה אברמוביץ: רק בשבוע האחרון קראנו בכל העיתונים - - -

משה גפני: אתה רוצה להגיד משהו, דוד?

מכלוף מיקי זוהר: אמרתי שנשמע את הצדדים, ואז נגיב.

משה גפני: בבקשה, תמשיך.

משה גפני: במהלך השנה האחרונה, לאחר שהעברנו את זה בחוק ההסדרים הקודם, היה מה שאמרת עד עכשיו.

משה גפני: היו הפחתות של דמי הניהול באירועים שונים, כפי שפירטת אותם.

משה גפני: הלאה.

<אריה אברמוביץ: זאת אומרת שמצד אחד זה פתר את הבעיה, מצד שני, נשארנו עם בעיה מסוימת שסוכני הביטוח, שהם גם מתפעלים וגם משווקים, צריכים לגבות כסף מהמעסיק, והכסף הזה צריך לחזור בחזרה למובטח בדרך מסוימת, שעד היום עוד לא נפתרה.

<אריה אברמוביץ: יש פה מחברות הביטוח, יש פה מאיגוד בתי ההשקעות – עד היום אין שום ממשק סליקה שמסוגל לפתור את הבעיה הזאת של העברת הכספים למבוטח בחזרה, מה גם שכבר לא צריך, כי דמי הניהול כבר נמצאים כמעט ברצפה מבחינת המבוטחים.

מיכל בירן: תלוי למי, אבל לא משנה.

<אריה אברמוביץ: בסדר, תלוי למי, נניח.

<אריה אברמוביץ: בכל אופן, המצב הוא כזה שמצד אחד נכנסו גופים שהם לא סוכני ביטוח לתוך הנושא של התפעול, שגרמו נזקים.

<אריה אברמוביץ: כפי שאתה יודע, התקיים פה דיון בוועדה על הכאוס שקיים בנושא של הכספים הלא משויכים.

<אריה אברמוביץ: דרך אגב, הכאוס הזה לא נגמר.

<אריה אברמוביץ: עד עצם היום הזה יש מיליארדים של כספים שיושבים בחלל ולא משויכים לאותם מבוטחים.

<אריה אברמוביץ: יש לנו היום מבוטחים שרוצים לעזוב את מקום העבודה, ולא מסוגלים לעזוב את מקום העבודה מכיוון שהם לא מסוגלים לקבל טופס 161, כי הכסף שלהם לא משויך.

<אריה אברמוביץ: אנחנו לא יודעים איפה הכספים האלה נמצאים בכלל.

<אריה אברמוביץ: זאת אומרת שנגרם איזשהו כאוס בשוק הזה.

<אריה אברמוביץ: אני נמנע מלקרוא מה כתבנו בנייר העמדה שלנו לחוק ההסדרים ב-2015 – בדיוק מה שצפינו.

<אריה אברמוביץ: ואנחנו שואלים – מכיוון שאנחנו כאן כדי לראות מה קרה עם אותה רפורמה, עם אותו חוק – מה יהיה בסוף?

משה גפני: מה הנזק שנגרם לכם?

<אריה אברמוביץ: לנו כסוכני ביטוח?

משה גפני: כן.

<אריה אברמוביץ: אנחנו כל יום עומדים מול מבוטחים, מול מעסיקים, לא יודעים מה לענות להם, לא יודעים מה לעשות אתם.

דוד ביטן: אולי נסגור את המזגן?

דוד ביטן: חם מאוד.

דוד ביטן: או בגלל הדיון, או בגלל המזגן, אני לא יודע.

משה גפני: דע לך שהיה קודם דיון על בית החולים בנהריה.

משה גפני: אני הרגשתי מבוזה.

דוד ביטן: כבר ביקשת, קיבלת.

משה גפני: לא על זה.

משה גפני: היו מלא חברי כנסת.

משה גפני: לא זו הבעיה.

משה גפני: זה משהו אחר, שמשרד הביטחון לא מעביר את הכסף על הפצועים הסורים.

דוד ביטן: הביטחון?

משה גפני: הביטחון.

מכלוף מיקי זוהר: למה לא משרד האוצר?

משה גפני: מכיוון שלמשרד הביטחון היה סיכום עם משרד ראש הממשלה שהוא מעביר חצי מהכסף.

דוד ביטן: והוא לא מעביר.

משה גפני: הוא העביר 50 מיליון.

עודד פורר: אתה יודע על כמה כסף מדובר?

משה גפני: 300 מיליון.

דוד ביטן: זו לא הפעם הראשונה שהם עושים את זה.

משה גפני: אבל פוגעים בצפון באופן חמור.

משה גפני: משרד ראש הממשלה בעניין.

משה גפני: אבל אני הרגשתי מבוזה מכיוון שמשרד הביטחון לא היה.

משה גפני: אגף התקציבים שלח פקיד זוטר.

עודד פורר: היה לנו דיון על זה בבוקר.

עודד פורר: דיברנו על זה בבוקר.

משה גפני: אתה מדבר על דיון אחר, על דיון על מצבם של בתי החולים בצפון.

עודד פורר: אז זה עלה גם שם.

משה גפני: בסדר, אבל זה הנושא.

משה גפני: זו הצעה לסדר שעברה לפה.

משה גפני: אסור שיהיה דבר כזה.

משה גפני: אריה, בבקשה.

<אריה אברמוביץ: בשורה התחתונה – שאלת מה הנזק שנגרם.

<אריה אברמוביץ: הנזק שנגרם לא נגרם לנו אישית.

<אריה אברמוביץ: הוא נגרם קודם כל למבוטחים, שהם לא יודעים מה קורה.

<אריה אברמוביץ: יש תשדורת מבחינת חברות הביטוח, הם מפרשים.

<אריה אברמוביץ: בוועדת הכספים, כשישבנו פה בחוק ההסדרים אנחנו פירשנו שמדובר רק על נושא של סליקה.

<אריה אברמוביץ: מי יהיה מתפעל?

<אריה אברמוביץ: מי שעושה סליקה.

<אריה אברמוביץ: ונוצר איזשהו כאוס, כי חברות הביטוח מפרשות את זה אחרת.

<אריה אברמוביץ: כל אחד מפרש אחרת.

<אריה אברמוביץ: הכאוס הגדול הזה שנגרם מפיל עלינו את הלקוחות שלנו כל הזמן, הכספים האלה לא משויכים.

<אריה אברמוביץ: זו הבעיה היחידה שיש בנושא הזה, ואנחנו רוצים לקבל בהירות לנושא הזה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני מבין שהמתנגד הוא עקיבא קלימן.

משה גפני: בבקשה.

<עקיבא קלימן: עקיבא קלימן, יושב-ראש פורום מנהלי הסדרים.

<עקיבא קלימן: כשהחוק הזה ב-2015 חוקק, הייתה לו פונקציית מטרה.

<עקיבא קלימן: פונקציית המטרה הייתה שהמעבידים ישלמו יותר, וכתוצאה מזה העובדים ישלמו פחות.

<עקיבא קלימן: ולדעתי קרה נס – החוק עושה בדיוק את זה, המעבידים משלמים יותר, והעובדים משלמים פחות.

<עקיבא קלימן: איך זה קורה?

<עקיבא קלימן: קודם כל, כל המעבידים הגדולים כבר משלמים 0.6%.

<עקיבא קלימן: המעבידים הבינוניים – אני יכול להגיד שלמעלה מ-90% משלמים, והקטנים מתחילים להתרגל לרעיון.

<עקיבא קלימן: איך קורה שהעובדים משלמים פחות?

<עקיבא קלימן: כאשר אתה אומר למעביד תשלם למדינת ישראל לפי החוק, אז הוא אומר תעשה הנחה גדולה יותר לעובד.

<עקיבא קלימן: אין ברירה, כי חייבים, כי השוק דורש, כי תהפוכות השוק דורשות.

<עקיבא קלימן: כתוצאה מהחקיקה הזו, שהמעסיקים משלמים, העובדים משלמים פחות.

<עקיבא קלימן: יש בעיה, כמו שאריה אמר, בממשק של הקיזוז, בטכניקה.

<עקיבא קלימן: ואני חושב שאת העניין הזה אפשר לפתור מול הרגולציה.

<עקיבא קלימן: אפשר למצוא דרכים אחרות ממה שקיימות היום בטכניקה של זה, לקזז את הכסף, ולשמור על הרוח של החוק שאומרת שהמעסיק ישלם עבור השירות שהוא מקבל, וכתוצאה מזה, העובד ישלם פחות.

מיכל בירן: זאת לא בדיוק הבעיה.

מיכל בירן: הבעיה שהובילה לכל העניין הייתה שבעיקר מנהלי ההסדרים מצאו דרכים אחרות להחזיר לעצמם את זה שהם נתנו את שירותי התפעול בחינם.

מיכל בירן: אגב, חלק מהמעסיקים קיבלו הנחות על המחשבים, על הבניין, על כל מיני דברים שלא קשורים, בתמורה לזה שהעובדים קיבלו את המוצר הכי זול בשוק.

מיכל בירן: וזו הייתה הבעיה הכי גדולה.

מיכל בירן: ואגב, מה שהזהרתי אז כשדיברנו על זה, שהסכומים שהם משלמים עליהם זה לא באמת 0.6%.

מיכל בירן: הסכומים הגדולים שהם עשו לא היו, הם הגיעו בעקיפין.

מיכל בירן: אבל בכל מקרה, זה היה צעד בכיוון הנכון.

מיכל בירן: מה שהתרענו עליו אז, ואני חושבת שהוא נפתר על-ידי ברירת המחדל, הפחד שלי היה שיטילו על מעסקים קטנים – על מוסך עם חמישה עובדים – להתחיל לעשות מכרז לקרן שלו בשביל לחסוך את זה, וגם, מי יטפל לו בזה?

מיכל בירן: מה שמעניין אותי, אם מישהו יכול להגיד, מה קורה עכשיו עם העסקים הקטנים האלה?

מיכל בירן: מה קורה עכשיו, אחרי שנה, עם המוסך עם חמישה אנשים?

מיכל בירן: מה הם עושים?

מיכל בירן: כי להם סוכני הביטוח כן היו פתרון נוח, לעסק קטן, שלא היה לו כוח לשבור את הראש.

מיכל בירן: גם לא היו שם מנגנונים שהרוויחו מהדבר הזה.

מיכל בירן: הרווחים הלא אתיים קרו דווקא בעסקים הגדולים ואצל מנהלי ההסדרים הגדולים, לא בעסק עם שלושה עובדים.

מיכל בירן: אם כבר התכנסנו פה, אם מישהו יכול להגיד מה קורה עכשיו עם העסקים הקטנים האלה, אני לא יודעת להגיד.

<קריאה: אני חושב שהאוצר צריך לענות על זה.

<אריה אברמוביץ: אני מבקש להעיר עוד משהו.

<אריה אברמוביץ: האוצר נתן פתח לתפעל גם לאנשים שהם לא סוכני ביטוח, ושם המעסיק, גם אם הוא משלם כסף על התפעול, זה לא חוזר למבוטח, זה לא חוזר לעובד.

<אריה אברמוביץ: אז מה עשינו?

<אריה אברמוביץ: אם אנחנו רוצים שכולם יחזרו, אז בואו נבטל את אותם מתפעלים שהם לא סוכני ביטוח, ואז הכסף יחזור.

<אריה אברמוביץ: אבל אם יש מתפעל אחד שהוא לא סוכן ביטוח, ושם הכסף לא חוזר למבוטח, ויש מתפעל שהוא סוכן ביטוח, והכסף חוזר למבוטח, מה האפליה הזאת?

מיכל בירן: אני אומרת שהחיסכון הגדול בדמי הניהול הוא לא מזה שהכסף שהוא גרושים חוזר למבוטח.

מיכל בירן: הכסף שנחסך למבוטח באמת הוא זה שלא עושים על גבו עסקאות סיבוביות על דברים אחרים.

מיכל בירן: זה הכסף הגדול.

<מיה פרי אלתרמן: מיה פרי אלתרמן מההסתדרות.

<מיה פרי אלתרמן: אני רוצה להזכיר שהיה הסכם שנחתם עם נשיאות הארגונים העסקיים.

<מיה פרי אלתרמן: להסכם הזה היו שותפים מלאים בתהליך ובהסכמות, גם לשכת סוכני הביטוח.

<מיה פרי אלתרמן: הם ישבו בחדר והם היו חלק מההסכם הזה.

<מיה פרי אלתרמן: ההסכם הזה עוגן אחרי כן בחקיקה.

<מיה פרי אלתרמן: החקיקה המקורית אמרה הפרדה מוחלטת בין תפעול ושיווק.

משה גפני: אגב, נחתם אתמול ההסכם עם הבורסה?

משה גפני: את יודעת?

משה גפני: את לא יודעת.

<מיה פרי אלתרמן: אני לא יודעת.

משה גפני: הם רצו לחתום פה, אני לא רציתי.

משה גפני: הנושא של הבורסה.

משה גפני: אני אמרתי שאני לא רוצה, אני חושב שהם חתמו אתמול.

משה גפני: אני לא רציתי פה.

<מיה פרי אלתרמן: החקיקה המקורית של האוצר דיברה על הפרדה מוחלטת בין תפעול ושיווק.

משה גפני: נכון.

<מיה פרי אלתרמן: ההסכם, שלשכת סוכני הביטוח הייתה שותפה לו וחלק מההסכמה בו, אמר שאפשר להמשיך לקיים תפעול ושיווק יחד בתנאים מסוימים.

<מיה פרי אלתרמן: התנאים המסוימים האלה – העיקרון היסודי, שמי שמקבל את שירותי התפעול משלם עליהם.

<מיה פרי אלתרמן: על כן נקבע סכום מינימלי שמעסיק חייב לשלם כדי שימומן התפעול.

<מיה פרי אלתרמן: נקבע שהסכום הזה חוזר לעובד.

משה גפני: כעבור שנה, מה את אומרת?

<אריה אברמוביץ: אנחנו לא מתנגדים לזה.

<אריה אברמוביץ: אנחנו לא מתנגדים לזה.

<מיה פרי אלתרמן: אני אומרת שאם יש בעיות ביישום - - -

<קריאה: זה לא מיושם.

<קריאה: זו הבעיה.

<מיה פרי אלתרמן: אז יש בעיות ביישום, וצריך לפתור אותן מול האוצר.

<מיה פרי אלתרמן: אבל לחזור אחורה ולהגיד שהצעת החוק לא הייתה קיימת, או שההסכם לא היה קיים, ושאפשר לחזור אחורה - -

<אריה אברמוביץ: אף אחד לא אמר את זה.

<אריה אברמוביץ: אף אחד לא אמר את זה.

<מיה פרי אלתרמן: - - ולבטל את העיקרון שהמעסיקים ישלמו על התפעול, והעובד ישלם על התפעול - - -

<קריאה: אם הכסף לא הלך לעובד, למי הוא הלך?

משה גפני: שנייה.

משה גפני: אתם לא אנשים מנומסים בכלל.

<מיה פרי אלתרמן: זה מצב שלא יכול להיות.

<מיה פרי אלתרמן: אני קראתי את המכתב שלכם, ואתם כתבתם לוותר.

<מיה פרי אלתרמן: זה לא יכול להיות.

משה גפני: בסדר, זה עוד לא הולך לקרות.

משה גפני: אנחנו עדיין בדיון, אנחנו עוד לא קובעים מה אנחנו הולכים לעשות עם זה.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי זוהר צריך ללכת לנהל את הוועדה שלו, אז בבקשה.

משה גפני: אתה סומך עלי שהסיכומים יהיו בסדר?

מכלוף מיקי זוהר: כל סיכום שהיושב-ראש יחליט עליו מקובל עלי.

מכלוף מיקי זוהר: זה דבר שקיים מתחילת הקדנציה, ואין סיבה שהוא ישתנה באמצע הקדנציה.

מכלוף מיקי זוהר: הנושא הזה עלה כמה פעמים לגבי ממשק המעסיקים.

מכלוף מיקי זוהר: דיברנו על זה כמה פעמים.

מכלוף מיקי זוהר: אמרה גם דורית סלינגר – היא הייתה אצלי במשרד, היא ישבה אצלי – הדברים ייפתרו.

מכלוף מיקי זוהר: הבטיחה שהדברים ייפתרו.

דוד ביטן: גם לי היא הבטיחה.

מכלוף מיקי זוהר: גם ליושב-ראש הקואליציה.

דוד ביטן: שאחרי ביצוע נראה מה - - -

מכלוף מיקי זוהר: גם הסגן שלה.

מכלוף מיקי זוהר: נפתור את הבעיות כשיהיו.

מכלוף מיקי זוהר: הבעיות קיימות, אף אחד לא פתר שום דבר.

מכלוף מיקי זוהר: בגלל זה קיימנו את הדיון הזה.

מכלוף מיקי זוהר: בואו נעשה לזה סוף.

מכלוף מיקי זוהר: אני מציע, אדוני היושב-ראש - - -

משה גפני: לא, אתה לא יכול להציע בגלל שיואב גפני עוד לא דיבר.

מכלוף מיקי זוהר: טוב, אני רק מציע שנקבע זמן סופי לפתרון הבעיה, ואם זה לא ייפתר, יכול להיות שנצטרך לפעול בצורה קצת יותר אקטיבית.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

<דורי רז: דורי רז, פורום מנהלי ההסדרים.

<דורי רז: יש בעיה שהזכירו אותה ולא הזכירו אותה.

<דורי רז: יש גורמים מתפעלים שאינם סוכני ביטוח, כאשר אין מינימום עמלה, אין מינימום דמי תפעול שמשלמים עבורם.

<דורי רז: ולכן כאן איזושהי יש העדפה מובנית לעבוד – מבחינה כספים, למעסיק – דרך מישהו שאינו סוכן ביטוח, ולכן במצבים האלה העובד לא נהנה מההטבה, מ-0.6%.

<דורי רז: זה במיוחד באוכלוסיות המוחלשות, שאנחנו מדברים עליהן ורוצים לדאוג להן בנושא דמי הניהול.

<דורי רז: הן לא נהנות מההטבה בדמי הניהול, אותן אוכלוסיות מוחלשות.

<עקיבא קלימן: אני רוצה להעיר הערה.

<עקיבא קלימן: אני מבין שבכנסת מותר להגיד הכול, אבל בפורום מנהלי ההסדרים יש בסך הכול 15 סוכנויות ביטוח גדולות.

<עקיבא קלימן: כשאני מבקש לקבל פרטים על הסוכנויות שעשו על הגב של העובדים - - -

משה גפני: לא, לא, לא, לא.

<עקיבא קלימן: - - -

משה גפני: לא, לא, לא, לא.

משה גפני: אני לא מסכים.

<עקיבא קלימן: אני לא מבין את הדבר הזה.

משה גפני: בסדר, אני לא מסכים.

משה גפני: הדיון הזה הוא דיון - - -

מיכל בירן: אתה יודע שהיו חקירות פעילות בעניין?

<עקיבא קלימן: לא נגד מישהו מפורום מנהלים - - -

משה גפני: אני לא מסכים לתהליך הזה.

משה גפני: יש פה דיון מעקב, הוא לא דיון קריטי ולא גורלי.

משה גפני: הוא דיון שאנחנו עוקבים אחרי פעילות של חוק שאנחנו חוקקנו אותו, ולכל אחד מותר להגיד מה שהוא אומר, גם אם הוא קטן וגם אם הוא גדול.

משה גפני: אנחנו שומעים את כולם.

משה גפני: אני מציע שתסמוך על שיקול הדעת שלנו שבסוף אנחנו נעשה את החשבון.

<עקיבא קלימן: הייתה הערה - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: כמה הערות שמעתי פה שכמעט קפצתי מהכיסא, ואף אחד לא ראה שלא זז לי שריר.

משה גפני: חוץ מזה, שתדע – אני אומר את זה תמיד – בשער "פולמבו" אין את האיסור מדבר שקר תרחק.

משה גפני: אחרי זה צריך לבדוק מה יותר אמת, מה פחות אמת.

משה גפני: ואני לא מביע עמדה.

משה גפני: יואב גפני, בבקשה.

משה גפני: תעשה לנו סדר בעניין.

משה גפני: חוקקנו את החוק.

משה גפני: אמרתם שזה קריטי מאוד ודחוף, פותר בעיות.

משה גפני: השתכנענו, הצבענו בעד.

משה גפני: עכשיו מה קרה?

<יואב גפני: נכון.

<יואב גפני: אנחנו במשך שנים דיברנו על התופעה שלפיה סוכני ביטוח פנסיוניים סובלים מניגוד עניינים.

<יואב גפני: מצד אחד הם מייצגים את המעסיק, הם נותנים לו שירותים.

<יואב גפני: מן הצד האחר, העובדים שלו הם לקוחות שלהם.

<יואב גפני: הדבר הזה מציב אותם בניגוד עניינים למשל במצב שבו – זו תופעה שהייתה קיימת אז – אין תשלום עבור הפעילות של התפעול, ומכיוון שממילא כל העובדים – או לפחות רוב גדול שלהם – של סוכן שמתפעל אצל מעסיק הופכים להיות לקוחות של הסוכן, יש פה מימוש – ממש, אנחנו זיהינו מימוש – של פוטנציאל ניגוד העניינים הזה בשני אופנים.

<יואב גפני: האופן הראשון הוא מכיוון שיש פה עלות, ועלות אמתית – ואני חושב שאף אחד סביב השולחן הזה לא חולק על כך שהצורך, בין השאר, בשל דרישות רגולציה והתפתחות טכנולוגית – השירות הזה הוא שירות שעולה כסף.

<יואב גפני: הוא עולה כסף פר עובד.

<יואב גפני: ואם העובד לא משלם אותו, הוא לא מגיע יש מאין משום מקום אחר.

<יואב גפני: אם המעסיק לא משלם אותו, הוא מגיע מדמי הניהול של העובד באיזשהו אופן.

<יואב גפני: האם אנחנו יודעים לומר במדויק כמות של כסף?

<יואב גפני: צריך לומר את האמת – אנחנו לא יודעים.

<יואב גפני: לא, אנחנו לא יודעים להגיד כמה זה עולה במדויק.

<יואב גפני: אבל יש פה ניגוד עניינים.

<יואב גפני: ניגוד העניינים השני, המימוש השני של פוטנציאל ניגוד העניינים – וגם הוא היה ברור, וגם אותו אנחנו ראינו, ובמידה מסוימת המשכנו לראות אותו גם במהלך השנה האחרונה – הוא שמרגע שיש סוכן מתפעל, היכולת של העובדים באופן מעשי לנוע לעבר סוכן אחר או לעבר אופציה שהם בוחרים בה פוחתת באופן ניכר.

<יואב גפני: לכן הפתרון שאנחנו הצענו מלכתחילה היה פתרון כפי שעקיבא קלימן אומר בצדק, של הפרדה מוחלטת.

<יואב גפני: ואף על פי כן, במהלך הדיונים אנחנו יצרנו מעין מנגנון חוק – במובן הרחב של המילה – שמטפל בניגוד העניינים, אבל, במירכאות, לא שופך את התינוק עם המים.

<יואב גפני: מאפשר לגורמי מקצוע, סוכני ביטוח פנסיוניים – שיש להם ערך בהבנת התהליך הזה, בפיתוח של כל המערכות האלה במהלך השנים, בעמידה מול לקוחות – עדיין להיות בתוך התחום הזה, אבל לצמצם את פוטנציאל ניגוד העניינים.

<יואב גפני: ואיך עשינו את זה?

<יואב גפני: מה היה המנגנון הבסיסי?

<יואב גפני: ואנחנו עומדים מאחוריו לחלוטין, יש לו ערך, וגם ראינו את התוצאות, ואנחנו גם יודעים לומר שלתוצאות שלו יש ערך.

<יואב גפני: אנחנו אומרים בראש ובראשונה, יש עלות לפעילות הזאת, ולכן העלות הזאת צריכה להשתלם.

<יואב גפני: מרגע שהיא משתלמת, הפוטנציאל של ניגוד העניינים מצטמצם, כי מרגע שסוכן מתפעל מקבל כסף עבור הפעילות שלו, שהיא אכן עולה כסף, הצורך שלו לסבסד אותה באמצעות ההסדרים הפנסיוניים, או האחרים, של העובדים, מצטמצמת.

<יואב גפני: זה דבר אחד.

<יואב גפני: דבר שני, אמרנו – גם אם זה לא מספיק, נייצר מעין סביבה שכברירת מחדל מאפשרת לעובד במצב דברים כזה ללכת לאופציה שהיא מיטבית עבורו.

<יואב גפני: והאופציה הזו היא ברירת המחדל.

<יואב גפני: מעסיק שבחר בברירת מחדל.

<יואב גפני: מרגע שהתקיימו שני התנאים האלה – אחד, הסוכן מקבל כסף, שתיים, יש ברירת מחדל – אז מבחינתנו, נחה דעתנו שפוטנציאל ניגוד העניינים הצטמצם.

<יואב גפני: חברים, אני אומר את זה סביב השולחן, הוא לא נעלם, אבל הוא הצטמצם, והכול עניין של חוקים.

<יואב גפני: בין השאר, זה עניין של איזון, והאיזון שהתקבל פה.

<יואב גפני: לכן אנחנו חושבים שההיבט הזה הוא קריטי.

<יואב גפני: אנחנו גם רואים, נוכח הנתונים שקיבלנו, שהוא קריטי, ואני אפרט אותם בעוד רגע.

<יואב גפני: לכרוך את העניין הזה בעניין נוסף שעלה בחוק זאת טעות וזה בלבול.

<יואב גפני: לכרוך אותו בהיבט נוסף שהיה לחוק, שנולד כתוצאה מהסכם שבין לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים לבין ההסתדרות – ההסכם הזה קבע שלאחר שיהיה את אותו תשלום מדובר – שגם, המסגרות של הסכומים שלו נקבעו על-פי, אני חייב להגיד, היגיון יחסית בריא, באותה מסגרת של הסכמים – שמכיוון – ופה היה היגיון רב מאוד – שממילא השוק כל כולו מלא בהסדרים קיימים, ועכשיו הכסף של המעסיקים – מיליונים – ייכנס ככסף חדש בלי לשנות מניה וביה את ההסכמים הקיימים, הרי שמי שיצטרך ליהנות ממנו אלו העובדים.

<יואב גפני: עד עכשיו כל מי שפעל בתוך התחום הזה היה צריך לסבסד את הפעילות הזאת, וממילא אם ההסכמים לא משתנים, אז מי שצריך ליהנות מזה הם העובדים.

<יואב גפני: ולכן נוצר מנגנון נוסף.

<יואב גפני: מנגנון שלפיו כסף חדש שמתקבל ממעסיקים על בסיס ההסכמים שנחתמים צריך לעבור לחשבונותיהם של העובדים.

<יואב גפני: אני רוצה לומר, יכול להיות בהחלט שאילו היינו יכולים להתחיל עולם חדש – יכול להיות שנגיע לזה בעתיד – ולהגיד מרגע שיש תשלום, ממילא התשלום הזה מאפשר להסכמים חדשים להיחתם בלי הצורך להעמיס את העלויות האלה, אפשר לבחון את ההיבט המסוים הזה של החוק, אבל בוודאי לא את ההיבטים האחרים.

<יואב גפני: בוודאי לא את ההיבט הזה שסוכן צריך לקבל תשלום עבור הפעולות שהוא עושה.

<יואב גפני: לגבי היישום, מה שאנחנו עשינו, מרגע שהסתיימה החקיקה שהביא הבית הזה - - -

משה גפני: אתה שמעת על מה אריה אברמוביץ קובל.

<יואב גפני: בוודאי.

<יואב גפני: אני רוצה להגיד עוד שלושה דברים חשובים.

<יואב גפני: מרגע שהסתיימה החקיקה שהביא הבית בעניין הזה של הצורך להעביר את הכסף – אני מדבר רק על המנגנון הזה – אנחנו מיד התכנסנו ברשות שוק ההון.

<יואב גפני: אז היינו אגף שוק ההון, אבל גם לזה דאגתם פה בוועדה.

משה גפני: מה?

<יואב גפני: אז היינו אגף שוק ההון, תוך כדי התהליך הפכנו לרשות.

<יואב גפני: אנחנו פרסמנו טיוטת חוזר שמייצרת מנגנון - - -

משה גפני: לא הבנתי מה אמרת.

<יואב גפני: אמרתי שמיד אחרי החקיקה - - -

משה גפני: אנחנו לא חוקקנו את החוק של הרשות.

<יואב גפני: זה עבר בסופו של דבר בכנסת.

משה גפני: החוק של הרשות עבר לוועדה של אלי כהן, שהיום הוא שר.

<יואב גפני: אני מדבר על הבית.

משה גפני: אני הלכתי לשם וישבתי שם בוועדה, ושאלתי אותם אם הם רוצים שאני אעשה פיליבסטר.

משה גפני: מהניסיון שלי בפיליבסטר, אני יכול לעשות אותו שנתיים.

משה גפני: הם החליטו שלא, ולכן הגענו להסכמה על החוק ההוא, שיבואו גם לוועדת הכספים.

משה גפני: הדיון האחרון בסדר-היום היום בעקבות סיכום שהיה לנו שאומנם החוק היה שם, אבל הסיכום שלו היה יחד אתנו.

<יואב גפני: היום אנחנו רשות שוק ההון.

משה גפני: אני מברך אתכם על כך.

<יואב גפני: מה שעשינו, אנחנו פרסמנו טיוטת חוזר שלפיה מי שמייצר את המנגנון של העברת הכסף – הכסף משתלם מהמעסיק לסוכן.

<יואב גפני: הסוכן מדווח על התשלום הזה לחברת הביטוח.

<יואב גפני: חברת הביטוח, על הכסף שהוא מדווח, ועל הכסף שהוא מדווח בלבד, מייצרת קיזוז ומעבירה את התשלום הזה לחשבונות של המבוטחים.

<יואב גפני: אני עסקתי לא מעט שנים ברגולציה, ואני אומר שבתוך התהליך הזה היינו מאוד מאוד קשובים.

<יואב גפני: פרסמנו גם טיוטה שנייה.

<יואב גפני: בכל מקום שיכולנו למתוח את הגבולות של החוק ולהפוך אותו למעשי, עשינו את זה.

<יואב גפני: ולבסוף פרסמנו טיוטה סופית באוגוסט האחרון, אחרי שקיבלנו שוב בקשות מהשוק – הן מצד היצרנים, והן מצד לשכת סוכני הביטוח וסוכנים.

<יואב גפני: אנחנו דחינו את היישום של החוק בחצי שנה נוספת כדי לאפשר יישום שלו.

<יואב גפני: אני רוצה לומר שמבחינת יישום החוק – שזו מסגרת הדיון פה – מה שקרה הוא שאנחנו קיבלנו נתונים.

<יואב גפני: החוזרים, בין השאר, מאפשרים לעשות את הטכניקה הבאה: מי שהפחית כבר את דמי הניהול, ואפשר לראות את ההפחתה של דמי הניהול במסגרת ההסכמים שהיו עד למועד מסוים, הוא יוצא ידי חובתו מבחינת החוזר שלנו.

<יואב גפני: מדוע?

<יואב גפני: מכיוון שדמי הניהול ירדו ומכיוון שממילא כל הכסף עבר לחשבונות של העמיתים.

<יואב גפני: במסגרת הזו קיבלנו לא מעט הסכמים, מאות.

<יואב גפני: בהסכמים האלו ראינו שהתשלום שמשתלם – וטוב שכך – הוא גבוה מאוד, הוא בסדרי גודל מעל התשלום שחשבנו שיהיה, זה דבר ראשון.

<יואב גפני: דבר שני, ראינו ירידה ניכרת בדמי הניהול.

<יואב גפני: אני רוצה לומר דבר אחרון לגבי הסוגיה של המתפעלים.

<יואב גפני: היו פה שתי אמירות סביב השולחן.

<יואב גפני: אמירה אחת שאומרת – אני רק מחדד – הסוגיה היא כזאת: החובה חלה על סוכן ביטוח פנסיוני.

<יואב גפני: סוכן ביטוח פנסיוני שמתפעל חייב לקבל לפחות סכום מסוים כדי שתנוח דעתנו שהוא לא צריך לסבסד את הפעילות שלו.

מיכל בירן: אתם לא תוכלו לשווק.

<יואב גפני: שהוא גם משווק.

<יואב גפני: סוכן ביטוח פנסיוני שנותן שירותים של שיווק לעובדים וגם מתפעל חייב לקבל סכום מינימלי של כסף.

<יואב גפני: מה הטענה?

<יואב גפני: שגורם אחר שמגיע ונותן את השירות הזה לא צריך לתת את הפעילות הזאת.

<יואב גפני: הוא לא צריך לעמוד בשום תשלום.

<יואב גפני: עלו פה שתי הצעות.

<יואב גפני: הצעה אחת היא לבטל את זה לחלוטין.

<יואב גפני: אנחנו מתנגדים, כמובן, להצעה הזאת מכל הסיבות שציינתי קודם, כי יש פה ניגוד עניינים.

<יואב גפני: ההצעה השנייה, לקבע תשלום, היא הצעה שהיא זרה לכל העולם של התפעול, והיא באה ממקום שבו אין קשר.

<יואב גפני: אם למתפעלים מן הסוג הזה אין ניגוד עניינים, וממילא הם לא יעשו את זה לעולם בחינם, החוק הזה – חוק הייעוץ הפנסיוני, שמטפל בעולם של בעלי רישיון שעוסקים בדבר הזה, ושיש פוטנציאל של ניגוד עניינים, ואותו הוא מונע – שם צריך לטפל.

<יואב גפני: במסגרת הזאת אנחנו לא רואים צורך לטפל.

<יואב גפני: אגב, אנחנו ניטרליים כלפי השאלה אם זה ייעשה באמצעות מנהלי הסדר, אם זה ייעשה באמצעות מתפעלים אחרים, אם זה ייעשה באמצעות סוכני ביטוח פנסיוניים.

<יואב גפני: אני רוצה לומר דבר אחרון.

<יואב גפני: חבר הכנסת מיקי זוהר, שלא יושב פה, העלה את סוגית ממשק מעסיקים.

<יואב גפני: אומנם אנחנו עכשיו קוראים את ספר שמות, ואנחנו עוד לא בוויקרא, שם מופיעה פרשת "בהר" – על זה צריך לשאול מה עניין שמיטה אצל הר סיני?

<יואב גפני: אין קשר.

<יואב גפני: ממשק מעסיקים הוא ממשק שייתכן - - -

רחל עזריה: בשביל זה שמות ויקרא, לשאול מה עניין שמיטה להר סיני?

<יואב גפני: סליחה.

משה גפני: לא, לא סליחה, אתה צודק במאה אחוז.

משה גפני: שאנשים ידעו שזה בפרשת "בהר".

<יואב גפני: בסדר, אנחנו ב"יתרו".

<יואב גפני: אני חוזר לדיון שלנו ואומר קשר בין ממשק מעסיקים לבין הדיון שלנו.

<יואב גפני: אין שום קשר.

<יואב גפני: יכול להיות שצריך לעשות שיפורים בממשק הזה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני רוצה לסיים.

משה גפני: אדוני?

<ירון חתם: ירון חתם, לשכת המסחר.

<ירון חתם: עלה הנושא של העסקים הקטנים - - -

משה גפני: לשכת המסחר מתל-אביב, שהייתי?

<ירון חתם: כן, היית שם.

משה גפני: אתה היית שם?

<ירון חתם: כן, בצד.

<ירון חתם: לגבי עסקים קטנים ובינוניים – אנחנו מקבלים המון ריקושטים לגבי עלויות דמי ניהול מאוד מאוד גבוהות, עלויות תפעול מאוד גבוהות.

<ירון חתם: לדוגמה, עסק של חמישה, עשרה, 20 עובדים, מקבל תשלום של 500 שקל בחודש.

<ירון חתם: אני לא יודע אם לזה התכוונו.

<ירון חתם: זה לא מתקרב ל-0.6%, זה הרבה יותר.

<ירון חתם: מי שמטפל בהם בשוטף לא מוכן לטפל בהם כי עלויות התפעול הקבועות גבוהות מאוד.

<ירון חתם: זה אומר שבעלי העסקים הקטנים נפגעים.

<ירון חתם: צריך לקחת את זה בחשבון.

<יובל ארנון: יובל ארנון, יושב-ראש הוועדה הפנסיונית.

<יובל ארנון: בהמשך למה שנאמר פה כרגע - - -

משה גפני: מה זה יושב-ראש הוועדה הפנסיונית?

<יובל ארנון: בלשכה.

משה גפני: הקימו בכנסת עוד ועדה?

<יובל ארנון: בלשכת סוכני הביטוח.

<יובל ארנון: בהמשך למה שאמר מר גפני – שמעתי את זה בקשב רב – וגם למה שאמר חברי, קודם כל, לא ברור לנו – ושאלה מיכל – מה קורה בעסקים הקטנים.

<יובל ארנון: ברגע שהמחוקק נתן את האפשרות לכל מתפעל שאינו בעל רישיון – למעשה, כל מי שיושב פה בחדר, ולא משנה מה הרקע שלו וההשכלה שלו, יכול להיות מחר בבוקר מתפעל.

<יובל ארנון: אותם מתפעלים ניגשים לעסקים הקטנים – לא חלה עליהם שום חובה, הם יכולים לגבות שלושה שקלים, הם יכולים לגבות גם 100 שקלים, הם לא צריכים לדוח על זה לאף אחד - - -

מיכל בירן: על כמה אנשים אנחנו מדברים שעושים את זה?

מיכל בירן: מה הפרופיל שלהם?

<יובל ארנון: אין שום מגבלה.

<יובל ארנון: כל אחד יכול להיות מחר - - -

מיכל בירן: אני לא מדברת תיאורטית, יובל.

מיכל בירן: מי האנשים היום?

מיכל בירן: אתם נתקלים באנשים היום?

מיכל בירן: מי האנשים האלה?

<יובל ארנון: מיכל, יש היום עשרות חברות שצצו מאז החוק הזה כפטריות אחר הגשם – אני יכול לתת לך גם את השמות, זו לא בעיה – שכולן עוסקות בתפעול.

<יובל ארנון: לא חל עליהם כל השרשור הזה של דיווח, כלומר של גבייה של 10.5% או 0.6%, של דיווח ליצרן, ומעבר לזה, של הורדה לטובת העובד, ושם העובדים ניזוקים.

<יובל ארנון: זה פעם אחת.

<יובל ארנון: פעם שנייה, הפלא ופלא, אומר גם מר גפני - - -

מיכל בירן: ממה הם מתפרנסים?

<יובל ארנון: הם מתפרנסים מהתפעול.

<יובל ארנון: בזה נגמר כל העניין.

<יואב גפני: הם מקבלים כסף.

<יואב גפני: זה ניגוד עניינים.

<יובל ארנון: מעבר לזה, אומר גם יואב גפני, ואומר גם עקיבא קלימן, שיש היום ירידה בדמי הניהול, למרות שכל הממשק הזה של דמי הסליקה לא עובד.

<יובל ארנון: הממשק של דמי הסליקה, שאמור היה להתחיל לעבוד ביוני 2016 – תקן אותי אם אני טועה, יואב – ולאחר מכן זז, ולאחר מכן זז ליולי, אינו עובד, ולמרות זאת יש ירידה בדמי הניהול.

<יובל ארנון: כלומר, אפשר כנראה להסתדר בלי הממשק של דמי הסליקה.

<יובל ארנון: ודבר אחרון, שלנו חשוב מאוד, תגדירו בדיוק מה זה תפעול, כי הממונה שישבה פה, בפרוטוקול מה-5 בנובמבר 2015, הגדירה במפורש מה זה תפעול.

<יובל ארנון: תפעול הם שירותי סליקה.

<יובל ארנון: ברגע שתגדירו את זה כמו שצריך, חלק מהבעיה תיפתר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: נשיא לשכת סוכני הביטוח, לאור הדיון הזה, מה אתה מבקש?

<אריה אברמוביץ: אנחנו הוצאנו מכתב לפני כעשרה ימים למר יואב גפני, סגן הממונה על הביטוח, שבו כתבנו לו במפורש איך אנחנו רואים את העולם הזה, איך אנחנו רואים את הדברים.

<אריה אברמוביץ: עד לרגע זה לא קיבלנו תשובה.

<אריה אברמוביץ: אנחנו חושבים שפירטנו בדיוק איך הנושא הזה צריך להתנהל.

מיכל בירן: אריה, אנחנו רוצים לעזור, ואתה לא ממוקד.

מיכל בירן: גפני שאל – תענה לנו על זה – מה קונקרטי היית רוצה שנעשה?

משה גפני: מה אתה רוצה שנעשה?

<אריה אברמוביץ: אני אסביר.

<אריה אברמוביץ: שתי אפשרויות.

<אריה אברמוביץ: אפשרות אחת, שייתנו לכל העולם לגבות, ושלא יהיה את העולם של ממשק הסליקה, שהוא לא מתנהל בפועל.

<אריה אברמוביץ: בפועל הוא לא קיים.

משה גפני: אריה, תהיה מקצוען.

משה גפני: יש חוק.

משה גפני: החוק עבר.

משה גפני: חוק ההסדרים קיים כבר שנה ושלושה חודשים.

משה גפני: אתה קובל על העניין הזה.

משה גפני: אנחנו רוצים לעזור לך.

משה גפני: אנחנו לא רוצים לפגוע בנושא הכללי, אבל אנחנו רוצים גם שסוכני הביטוח לא ייפגעו.

מיכל בירן: בוודאי הציבור.

משה גפני: תגיד מה אתה רוצה.

משה גפני: אתה רוצה לשבת עם יואב גפני ולבוא עם פתרון?

<אריה אברמוביץ: אנחנו יושבים.

<אריה אברמוביץ: ישבנו לפחות עשר שעות בנושא הזה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אז תגיד מה אתה רוצה מאתנו.

<אריה אברמוביץ: כמה דברים.

<אריה אברמוביץ: אפשרות ראשונה, שלא יהיו מתפעלים פרטיים.

<אריה אברמוביץ: שכל המתפעלים יהיו סוכני ביטוח בעלי רישיון, ואז אין בעיה, ייגבו את הכסף, ישרשרו.

משה גפני: יואב, יש אפשרות כזאת?

<יואב גפני: לא.

משה גפני: אין אפשרות.

משה גפני: הלאה.

מיכל בירן: למה?

<אריה אברמוביץ: אופציה ראשונה.

<אריה אברמוביץ: אופציה שנייה, שההגדרה תהיה מובנת גם לחברות הביטוח – יושבים פה מנכ"לי חברות הביטוח.

<אריה אברמוביץ: הנושא של תפעול מדבר על סליקה בלבד.

<אריה אברמוביץ: מדבר על סליקה.

<אריה אברמוביץ: כמו שהגדירו פה בוועדה שהיום חברות הביטוח לא בדיוק מפרשות את העניין.

<אריה אברמוביץ: ואז ייגמר הכאוס, יידעו בדיוק מה קורה בענף הזה.

משה גפני: אפשר, יואב?

משה גפני: אני שואל אם אפשר.

<יואב גפני: החוק - - -

משה גפני: לא, אל תסביר לי, אני כבר מיציתי את הדיון.

משה גפני: אפשר או אי-אפשר?

משה גפני: אתה רוצה לבדוק?

משה גפני: תגיד כן או לא.

משה גפני: אתה יכול לבדוק?

משה גפני: אתה רוצה לבדוק?

<יואב גפני: אני מעדיף לבדוק.

משה גפני: טוב.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: זהו?

משה גפני: יש לי בקשה - - -

<ירון חתם: רק הצעה קטנה.

<ירון חתם: אפשר לקבוע מחיר מקסימום לעסק פר עובד?

<ירון חתם: אתה קבעת מחיר מינימום.

<ירון חתם: אנחנו כבר יודעים שמה שקורה, חלק מהמשווקים אומרים התפעול לא אצלנו, תמצא לך מישהו אחר.

<ירון חתם: אתה בא למתפעל והוא אומר לך 50 שקל, 100 שקל לעובד.

משה גפני: שאלתך נרשמה.

<אריה אברמוביץ: הדבר האחרון שלא הובן – העיר לי יובל עכשיו – אמרתי את זה בתחילת דבריי, הנושא של ממשק הסליקה הוא הבעיה העיקרית.

<אריה אברמוביץ: זאת אומרת שאם הם רוצים שתישאר גביית הכספים, שתישאר, אבל שלא תהיה - - -

משה גפני: יואב, אני רוצה את העזרה שלך.

משה גפני: יש פה בקשה לדיון.

משה גפני: האמת היא שאני לא יודע למה הייתי צריך את הבקשה לדיון, על-פי החוק הייתם צריכים לבוא לדווח.

משה גפני: אבל הייתם עסוקים בגלל הקמת הרשות וכל מיני דברים, בסדר.

משה גפני: אני מבקש את העזרה שלך.

משה גפני: אני מבקש שתשב עם אריה אברמוביץ, תנסו להגיע לדבר שלא נצטרף להגיע לשינוי חקיקה, או כל מיני דברים כאלה.

משה גפני: בכל אופן, הגישו הצעות לסדר וביקשו ממני את הדיון הזה אנשים שהם לא זוטרים.

משה גפני: אני לא אעשה דברים שהם לא מקצועיים.

משה גפני: כמו שאני דואג בוועדה הזאת גם לעובדים רגילים סתם, אני חושב שגם לסוכני הביטוח.

משה גפני: אני מבקש שתשב אתו ברוח טובה ובנפש חפצה להגיע לפתרון, להגיע להסכמה.

משה גפני: לא כל מה שהוא מבקש אתה צריך לתת, ולא כל מה שהוא מבקש אתה צריך להגיד לא.

משה גפני: צריך להגיע לדבר שאנחנו יודעים שחוקקנו חוק - - -

מיכל בירן: אבל אם הסליקה לא עובדת, וכשאנחנו העברנו את החוק זה היה חלק בסיסי, כן צריך לומר מה קורה עם זה.

משה גפני: נכון.

משה גפני: ואני מבקש, אם אתם יכולים, בתוך שבועיים להגיד לי למה הגעתם בהסכמה - -

מיכל בירן: ומתי הסליקה תעבוד.

משה גפני: - - כן.

משה גפני: ובמה אתם עדיין במחלוקת ולא הגעתם להסכמה?

משה גפני: נראה מה לעשות עם העניין הזה.

מיכל בירן: מתי אפשר יהיה להגיד שהסליקה עובדת?

<הראלי מזרחי: הראלי מזרחי, הלשכה המשפטית, אוצר.

<הראלי מזרחי: יש מועד כניסה - - - של החוזר שממנו ואילך אמור הממשק לעבוד.

מיכל בירן: מתי זה?

<יואב גפני: יולי 2017.

<הראלי מזרחי: אגב, הדחייה הייתה לבקשת הגופים כדי לאפשר להם - - -

<אריה אברמוביץ: יש פה מאיגוד בתי ההשקעות, יש פה מאיגוד חברות הביטוח.

<אריה אברמוביץ: תשאלו אותם אם זה עובד.

משה גפני: בואו נמשיך.

משה גפני: הבנת אותי?

<יואב גפני: הבנתי אותך היטב.

משה גפני: אני לא ממשיך את הדיון.

משה גפני: אני מבקש שכעבור שבועיים, יואב, גברתי היועצת המשפטית, שתשבו אתו או אתם, כל מה שתמצאו לנכון.

משה גפני: אני לא רוצה שכתוצאה מהחוק שהעברנו, שחשבנו שאנחנו עושים רק דברים טובים בחוק הזה, יהיו בעיות.

משה גפני: אם הבעיות הן באמת כאלה שהן לא פתירות, אז תגידו לנו.

משה גפני: מכיוון שאני חושב שהן פתירות, צריך לנסות להגיע אליהן ולדווח לי.

משה גפני: אריה, שבועיים.

משה גפני: תודה רבה לכולם.

משה גפני: הישיבה נעולה.