ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 680, 2017-03-22 09:30

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים, אנחנו מתחילים בשני סעיפים שנוגעים לנושאי משרה שיפוטית.

משה גפני: אנחנו מדברים על בתי המשפט אבל אני רוצה שאנחנו נדבר גם באותה הזדמנות על בתי הדין הרבניים ובתי הדין השרעיים בנושא החלטת משכורת נושאי משרה שיפוטית, תנאי שכרו של מנהל המכון להשתלמות שופטים.

אוסאמה סעדי: גם בתי דין מדה'ב.

אוסאמה סעדי: שרעי ומדה'ב.

אוסאמה סעדי: מדה'ב זה לדרוזים.

משה גפני: כן, לכל המערכות הללו, שיהיה להם את הנושא הזה.

משה גפני: השופט שפיצר, מנהל בתי המשפט, אתה הגשת את הבקשה, תנמק אותה.

<מיכאל שפיצר: בוקר טוב, יש כאן למעשה יישור קו לכל הערכאות - - -

משה גפני: לפני יישור קו, מה זה?

משה גפני: יישור קו זה הטיעונים לעונש.

<מיכאל שפיצר: אתה מדבר על המכון?

משה גפני: תנאי שכרו של מנהל המכון להשתלמות שופטים.

<מיכאל שפיצר: השם כבר שונה למרכז להכשרה והשתלמות שופטים מאז הגשנו את הבקשה.

משה גפני: תסביר מה זה.

<מיכאל שפיצר: היה מכון להשתלמות שופטים שפעל כ-30 שנה והיה צורך לעשות רביזיה שלמה שבאה כחלק מהתוכנית האסטרטגית של מערכת המשפט.

<מיכאל שפיצר: מערכת המשפט, אחרי הליך של ייעוץ ארגוני גדול ועבודת מטה מאוד גדולה נכנסה לתכנית אסטרטגית שיש לה כמה משמעויות שבאות לשפר ולייעל את עבודת מערכת המשפט.

<מיכאל שפיצר: במרכזה, לדוגמה נושא של הקטנת ביקושים, הנושא של מעבר מהקלדה להקלטה של דיונים.

<מיכאל שפיצר: רביזיה גדולה ומקיפה במערכת.

<מיכאל שפיצר: בין היתר הגענו למסקנה, שהנושא של הכשרת שופטים צריך לעבור שדרוג משמעותי ולהיות מנוהל על ידי שופט מחוזי מכהן ולא על ידי שופט בדימוס.

<מיכאל שפיצר: גם בהקשר הזה נבנתה תכנית שלמה למרכז הכשרה של שופטים, שגדלה פי חמישה או שישה מהמצב הנוכחי.

משה גפני: מה ההבדל בין שופט מכהן לשופט בדימוס?

משה גפני: לשופט בדימוס יש יותר ניסיון.

<מיכאל שפיצר: כן, אבל שופט מחוזי מכהן - - -

אוסאמה סעדי: יש לו יותר זמן.

<מיכאל שפיצר: דרישת הסף היא שזה יהיה שופט מחוזי.

משה גפני: למה?

<מיכאל שפיצר: כי לשופט מחוזי יש גם את הניסיון, יש לו גם את הוותק, יש לו גם את הידע של כמה ערכאות, לכן הגענו למסקנה שזה הדבר הנכון לעשותו.

<מיכאל שפיצר: היתה ועדת איתור לעניין הזה ונבחר השופט ד"ר יגאל מרזל.

<מיכאל שפיצר: צריך לומר, במקרה שלו, דוקטור יגאל מרזל - - -

אוסאמה סעדי: אחד מהשופטים הטובים.

<מיכאל שפיצר: מעבר לזה, אחד מתוך 700 השופטים הטובים, אבל צריך לומר, שדוקטור מרזל שהה לפני כמה שנים קרוב לחצי שנה בבית ספר לשופטים בקנדה, הוא בא עם תכנית מאוד גדולה, סדורה, למשל, אנחנו הולכים לבנות אולם משפטים, תואם אולם משפטים כדי לתרגל שופטים בניהול של דיון.

<מיכאל שפיצר: כל המערכת הזאת הולכת לגדול בתקני כוח אדם שהכול סוכם עם האוצר.

<מיכאל שפיצר: כדי לתת את התוקף ואת המעמד למנהל המכון, שעד עכשיו זה היה שופט עליון בדימוס, כרגע זה שופט מכהן שאת כל לבו ייתן למרכז להכשרה.

אוסאמה סעדי: גם שופט מכהן וגם מנהל המכון?

<מיכאל שפיצר: לא.

<מיכאל שפיצר: הוא שופט מכהן בסטאטוס.

משה גפני: מדברים על איש אחד.

<מיכאל שפיצר: כן, הוא רק ינהל את המרכז.

אוסאמה סעדי: רק ינהל.

<מיכאל שפיצר: לא יישב בדין, רק ינהל את המרכז.

משה גפני: הוא כבר לא שופט מכהן.

<מיכאל שפיצר: הוא שופט מכהן בהבחנה משופט בדימוס.

<מיכאל שפיצר: הוא לא שופט בדימוס.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אתם רוצים את השופט מרזל.

משה גפני: לא, אנחנו רוצים את מנהל המרכז, זה תפקיד לחמש שנים.

אוסאמה סעדי: זה חוק בלי שם אבל ילבישו את השם על החוק.

<מיכאל שפיצר: לא, לא, אני מבקש להבהיר את זה.

<מיכאל שפיצר: זאת הכוונה, שאלה יהיו תנאי ההעסקה של מנהל המרכז, שיהיה תמיד שופט מחוזי מכהן.

משה גפני: אני רק לא מצליח להבין, לפי המצב היום יש שופט בדימוס, זאת אומרת, הוא היה שופט בבית המשפט העליון, יש לו את הניסיון, פרש לגמלאות - - -

<מיכאל שפיצר: הוא פרש לגמלאות לפני 30 שנה.

משה גפני: זה לא חוק עם שם.

משה גפני: לפי המצב היום אם לא מתקנים את החוק, מעבר לתנאים שצריך לתת לו, שופט שמסיים את עבודתו מסיבות כלשהן, בעיקר מהסיבה שהוא פרש לגמלאות, הוא הולך להיות מנהל המכון הזה אז צריך לתת לו את התנאים.

<מיכאל שפיצר: לא, לא.

משה גפני: מה המצב היום?

<מיכאל שפיצר: הוא לא מקבל כלום.

<מיכאל שפיצר: הרב גפני, אני אסביר לך מה המצב היום.

<מיכאל שפיצר: השופט לוין לא קיבל כלום מעבר - - -

משה גפני: רק שנייה, צריך את התקן הזה, בסדר.

אוסאמה סעדי: לא, התקן קיים אדוני היושב ראש.

אוסאמה סעדי: השופט כבר מכהן, זה מה שהוא אמר.

<מיכאל שפיצר: הקצו לנו תקן.

<מיכאל שפיצר: האוצר הקצה לנו תקן לטובת הדבר הזה ואני מבקש להבהיר, השופט לוין - - -

<שלומית ארליך: לנו יש סמכות - - -

משה גפני: הסמכות לא מעניינת אותי עכשיו, עכשיו מעניין אותי טכנית למה אי אפשר לקחת שופט בדימוס?

משה גפני: לנו יש סמכות או אין סמכות זה דיון אחר, זה דיון טכני, דיון משפטי, אבל אני שואל, למה אי אפשר לקחת שופט בדימוס?

<מיכאל שפיצר: כי שופט מכהן יש לו אוטוריטה אחרת, מקום אחר, זה נראה אחרת לגמרי.

משה גפני: תסביר לי מה.

משה גפני: אבל שניהם, גם שופט מכהן וגם שופט בדימוס עוזבים את העבודה שלהם.

משה גפני: גם השופט המכהן הוא לא מכהן יותר, הוא נהיה מנהל המכון.

<מיכאל שפיצר: כן, אבל עדיין הוא נחשב שופט מכהן וזה הבדל שמיים וארץ משופט בדימוס.

משה גפני: בוא נתחיל בשמיים, מה בשמיים ומה בארץ, מה ההבדל?

משה גפני: יש פה שני אנשים שעליהם אנחנו מדברים, האחד היה שופט בית המשפט העליון ועכשיו הוא בדימוס.

משה גפני: והשני, הוא שופט מכהן אבל הוא עוזב את העבודה שלו.

<מיכאל שפיצר: הוא לא עוזב את העבודה, הוא עובר לעבודה אחרת כשופט מכהן.

<מיכאל שפיצר: הוא לא יושב בדין אבל הוא יושב כשופט מכהן.

<מיכאל שפיצר: צריך לומר, ההבדל של ניהול על ידי שופט מכהן לעומת ניהול של שופט בדימוס זה עולם אחר לגמרי מבחינת האוטוריטה שלו, מבחינת המחויבות.

משה גפני: למה?

<מיכאל שפיצר: כי המחויבות היא אחרת.

<מיכאל שפיצר: השופט לוין לא קיבל דבר עבור המכון, הוא קיבל את הגמלה שלו וזהו, גמלה שהגיעה לו בין אם היה בא למכון ובין אם לא היה בא למכון.

משה גפני: והשופט המכהן מקבל משכורת בין אם הוא בא למכון ובין אם הוא לא בא למכון.

<מיכאל שפיצר: לא, אבל זו עבודתו.

<מיכאל שפיצר: הגמלאי, זו לא עבודתו המחייבת.

<מיכאל שפיצר: יש הבדל הרב גפני, באמת, יש הבדל גדול.

משה גפני: לא הכול ברמה שאני יכול להבין.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב ראש, מכיוון שאני מכיר את המערכת מהצד של עריכת דין, הייתי עורך דין, לא הייתי שופט, אני חושב שהמכון הזה הוא חשוב מאוד על מנת להכשיר שופטים מעולים.

אוסאמה סעדי: יש לנו שופטים מעולים אבל אני חושב שחלק מהם אפשר בהחלט לקדם, לפתח ולייעל, במיוחד אני אומר לכבוד השופט שפיצר, שאפשר לשים דגש על התמחויות, יש שופטים שהתמחו בתחום מסוים, למשל נזיקין, יש בתחום הכלכלי, זה מוסיף הרבה.

אוסאמה סעדי: נכון שלפעמים הוא יושב בתורנויות, הוא צריך לדעת הכול.

אוסאמה סעדי: לכן אני סבור, שצריך מכון טוב, חזק, מקצועי, שיכשיר את השופטים, במיוחד את החדשים, וצריך שזה יהיה בפול טיים ג'וב ולתת לו את התנאים כדי שינהל את המכון הזה.

אוסאמה סעדי: זה חשוב מאוד.

<מיכאל שפיצר: רק עוד משפט, כשם שנשיא של בית משפט מנהל אותו, הוא יהיה הנשיא של המכון וינהל אותו.

<מיכאל שפיצר: חשוב לנו המקום הזה שנותן סמכויות - - -

אוסאמה סעדי: ההבדל בין שופט לנשיא זה המשכורת.

<מיכאל שפיצר: העניין הכספי פה הוא זניח.

משה גפני: למה אתה אומר שהנושא הכספי הוא זניח?

<מיכאל שפיצר: סכום של כ-3,000 שקלים הפרש בשכר ורכב שהוא מקבל, הוא מקבל רכב צמוד שהוא חיוני מבחינתו וזהו.

משה גפני: אתה יודע, יש עובדים שנלחמים על הדברים האלה.

משה גפני: הוא מקבל משכורת של שופט שהיא משכורת גבוהה, הוא מקבל תוספת עכשיו כנשיא המכון, והוא מקבל רכב צמוד.

<מיכאל שפיצר: כן, אבל זה מבטל - - -

משה גפני: אז למה אתה מזלזל?

<מיכאל שפיצר: לא, אני לא מזלזל, אני כבר אומר לך, זה מבטל אחזקת רכב.

<שירי לנג: הוא יכול לבחור.

משה גפני: אני מתייחס לזה בעיניים פשוטות.

<מיכאל שפיצר: אנחנו מבקשים לאשר את הבקשה.

משה גפני: אתם רוצים מישהו מוגדר, שככל הנראה הוא גם טוב.

<מיכאל שפיצר: אני חייב לומר הרב גפני, שאת הבקשה הגשנו שישה חודשים לפני שנבחר האיש.

משה גפני: אין לי טענות, אני שמתי את זה על סדר היום.

משה גפני: אני רק מבקש גברתי היועצת המשפטית, אני מבקש לקבל החלטה ואנחנו כנראה נתמוך בזה.

משה גפני: אני מבקש, שההחלטה הזאת תחול גם על בתי הדין האחרים.

משה גפני: ההחלטה תהיה גם על בתי הדין הרבניים, גם על בתי הדין השרעיים וגם על בתי הדין מדה'ב.

משה גפני: אם יוקם המכון באחת מהערכאות הללו, תחול עליהם אותה החלטה.

<שלומית ארליך: ההחלטה בעצם מתייחסת לנושאי משרה שיפוטית.

<שלומית ארליך: נושאי משרה שיפוטית לפי החלטת משכורת נושאי משרה, הוא שופט, שופט בית דין לעבודה, שופט תעבורה, דיין, קאדי וקאדי מדה'ב.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מבקש שיהיה בפרוטוקול, שאם אכן יוקם דבר כזה, אין מה לדאוג.

משה גפני: על כל פנים, ההחלטה היא על כל נושאי המשרה, גם על דיינים, גם על קאדים וגם על קאדים מדה'ב.

משה גפני: מי בעד אישור ההחלטה ירים את ידו.

<שלומית ארליך: רגע, לא הקראנו את החוק.

<שלומית ארליך: "החלטת משכורת נושאי משרה שיפוטית (תיקון), התשע"ז-2017.

הסעיף יהיה: אחרי סעיף 10 להחלטת משכורת נושאי משרה שיפוטית, התשמ"א-1981 יבוא – 10א.

הסעיף יהיה: נושא משרה שיפוטית שמונה למנהל המרכז להכשרת והשתלמות שופטים יהיה זכאי, למשך תקופת כהונתו כמנהל המרכז כאמור, לתנאי שכר של נשיא בית משפט מחוזי, בצירוף תוספות לפי סעיף 4ג ו9א(ד)".

הסעיף יהיה: אלה הסעיפים שמדברים על גמול ניהול ועל החזר הוצאות רכב או רכב צמוד.

אוסאמה סעדי: יש תקופה קצובה?

<מיכאל שפיצר: חמש שנים.

משה גפני: יש פה מישהו מהאוצר?

<אייל טולדו: אני מאגף התקציבים.

משה גפני: מה העמדה שלכם לגבי הבקשה?

<אייל טולדו: היא הגיעה אלינו ואנחנו מאשרים אותה.

אוסאמה סעדי: אני לא מאמין.

אוסאמה סעדי: אצלי בוועדת החוקה הוא תמיד יושב ואומר: לא, לא, לא.

משה גפני: ההחלטה שלנו היא גם על כל נושאי המשרה, כפי שהיועצת המשפטית הקריאה את זה, אם בבתי הדין השרעיים, בתי הדין מדה'ב.

אוסאמה סעדי: גם בתי הדין הרבניים.

משה גפני: אם יהיה עליהם, יהיה אישור.

אוסאמה סעדי: זה גם בהגדרה של נושאי משרה שיפוטית.

<אייל טולדו: זה חלק מההגדרה, אי אפשר לעשות איפה ואיפה בנושא הזה.

משה גפני: אני מקבל החלטה, שאם יוקם מכון בבתי הדין הדרוזיים, יחול עליהם אותו דין.

<שלומית ארליך: אני רק אבהיר, אני התייחסתי לזה שמנהל המכון יכול להיות בכל אחד מבתי הדין.

<שלומית ארליך: אני לא יכולה לנסח החלטה.

משה גפני: לא ביקשתי.

משה גפני: אני רק אמרתי לנציג האוצר, אם זה ייקרה, ההחלטה הזאת תחול גם עליהם.

<אייל טולדו: זה מה שהחוק אמור.

<שלומית ארליך: זה לא מה שהחוק אומר.

משה גפני: זה לא מה שהחוק אומר, אבל זה לא חשוב, אנחנו המחוקקים.

משה גפני: מי בעד אישור ההחלטה ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד.

משה גפני: בעד – 2

משה גפני: נמנעים – אין הבקשה בנושא החלטת משכורת נושאי משרה שיפוטית (תיקון), התשע"ז-2017 (תנאי שכרו של מנהל המכון להשתלמות שופטים), נתקבלה.

משה גפני: ההחלטה אושרה.

<מיכאל שפיצר: הנושא השני, היה איזה פספוס, שמשום מה כשנתנו לדיינים, לבתי הדין הרבני הגדול ולבית הדין השרעי כלי רכב צמודים לדייני ערכת הערעור, משום מה בית הדין הארצי לעבודה התפספס שם למעט הנשיא וזה אנחנו פשוט מבקשים להחזיר עטרה ליושנה.

משה גפני: לא הבנתי, עבור מי אתם מבקשים?

<מיכאל שפיצר: עבור שופטי בית הדין הארצי.

משה גפני: כל השופטים?

<מיכאל שפיצר: זה שמונה שופטים.

<מיכאל שפיצר: בית הדין הארצי לעבודה.

<מיכאל שפיצר: זה בעצם שבעה שופטים.

משה גפני: אני הבנתי לנשיא.

<מיכאל שפיצר: לא, לנשיא היה מאז ומעולם.

<מיכאל שפיצר: זה בדיוק כמו בבתי הדין האלה, כל הדיינים - - -

משה גפני: איזה דיינים?

<מיכאל שפיצר: בבית הדין הרבני הגדול יש רכב צמוד.

<מיכאל שפיצר: זכות לרכב צמוד.

<מיכאל שפיצר: גם בשרעי.

משה גפני: גם לשופטי בית המשפט העליון יש רכב צמוד.

<מיכאל שפיצר: בסדר.

<שלומית ארליך: אולי נקריא את הסעיף כדי שיהיה ברור.

<שלומית ארליך: בעצם היום אומר הסעיף, ששופט בית המשפט העליון, חבר בית הדין הרבני הגדול, נשיא בית משפט מחוזי, נשיא בית משפט שלום, נשיא בית הדין הארצי לעבודה, ראש אבות בתי דין שאינו מכהן כרב של עיר, נשיא בית הדין השרעי לערעורים, ראש בית הדין הדתי הדרוזי לערעורים, חבר בית הדין השרעי לערעורים, חבר בית הדין הדרוזי לערעורים, נשיא בית הדין האזורי לעבודה יהיה רשאי לבחור בין החזר הוצאות רכב לפי סעיף זה לבין זכאות לרכב צמוד לנהיגה עצמית שעומד לרשותו.

<שלומית ארליך: בעצם מה שמבקשים להוסיף כאן, גם את שופט בית הדין הארצי לעבודה.

אוסאמה סעדי: שופטי.

משה גפני: הוא מדבר על שבעה חברים.

<שלומית ארליך: בסדר, אנחנו מנסחים את זה בלשון יחיד.

משה גפני: מה המקביל שלו?

אוסאמה סעדי: פה יש שופטי בית משפט עליון, גם נשיא בית משפט לערעורים ונשיא בית דין רבני וגם שופטי בית הדין הרבני לערעורים וגם שופטי בית הדין השרעי לערעורים.

אוסאמה סעדי: זאת אומרת, כל השופטים, לא רק הנשיא.

אוסאמה סעדי: ואם זה כך - - -

משה גפני: בית הדין הארצי לעבודה, מה המקביל שלו?

<מיכאל שפיצר: הוא מקביל לבית הדין הרבני הגדול, לבית הדין השרעי לערעורים.

משה גפני: הוא בית דין לעבודה.

<מיכאל שפיצר: לא, הוא לא בית דין לעבודה.

משה גפני: הוא ערכאת ערעור?

<מיכאל שפיצר: הוא ערכאת ערעור.

<שירי לנג: זאת למעשה הערכאה הגבוהה ביותר במערכת בתי הדין לעבודה.

משה גפני: איך מורכב בית הדין לעבודה, בכלל הארצי?

<מיכאל שפיצר: יש חמישה בתי דין אזוריים.

משה גפני: כמה חברים יש?

<מיכאל שפיצר: יש בערך 60 שופטים, קצת פחות, שמפוזרים בכל הארץ.

משה גפני: שנמצאים בבתי הדין האזוריים לעבודה.

<מיכאל שפיצר: בבתי הדין האזוריים כמו בית משפט השלום הנשיא זכאי להחזר הוצאות או לרכב צמוד, רק הנשיא.

<מיכאל שפיצר: מעל זה - - -

משה גפני: זה כמו בבית הדין האזורי שאין לו רכב צמוד.

<מיכאל שפיצר: נכון.

משה גפני: יפה, הלאה.

<מיכאל שפיצר: מעליו בא בית הדין לעבודה, זאת ערכאת הערעור, זה בית דין אחד, יושב בירושלים, מונה שמונה שופטים, נשיא ועוד שבעה שופטים מכהנים.

<מיכאל שפיצר: לנשיא יש רכב צמוד מכוח ההחלטה הקודמת.

<מיכאל שפיצר: לשופטים משום מה לא נכנסו, למרות שמקביליהם בערכאות הערעור, גם בבית הדין הרבני וגם בבית הדין השרעי כן זכאים.

אוסאמה סעדי: הם לא מקבילים לשופטים מחוזיים במשכורות?

<מיכאל שפיצר: לא, הם מעל שופטים מחוזיים.

<מיכאל שפיצר: הם מעל שופטים מחוזיים ואין ערכאת ערעור עליהם, בעוד שערכאת הערעור של בית משפט מחוזי היא בית משפט עליון, אין עליהן ערכאת ערעור ואם רוצים לתקוף החלטה של בית הדין הארצי לעבודה, ניתן לעשות את זה רק באמצעות עתירה לבג"ץ.

אוסאמה סעדי: אני חשבתי שמגיע רק לנשיא בית הדין הרבני או נשיא בית הדין השרעי לערעורים, אבל עכשיו היועצת המשפטית אומרת שגם לחברי בית הדין, לא רק הנשיא.

אוסאמה סעדי: נכון?

<שלומית ארליך: נכון.

אוסאמה סעדי: אז לא רק הנשיא.

<שלומית ארליך: נכון.

<שלומית ארליך: חבר בית הדין השרעי לערעורים - - -

משה גפני: כמה חברי בתי דין שרעיים לערעורים יש?

אוסאמה סעדי: חמישה.

משה גפני: שלומית, כמה יש?

<שלומית ארליך: אני לא יודעת.

אוסאמה סעדי: אני יודע, חמישה.

משה גפני: חמישה בתי דין שרעיים לערעורים ולכולם יש רכב צמוד.

<מיכאל שפיצר: יש זכאות.

<מיכאל שפיצר: זה לפי בחירה.

משה גפני: זה המצב?

<שלומית ארליך: כן, לפי ההחלטה.

אוסאמה סעדי: בית דין לערעורים כמה?

משה גפני: יש שמונה.

אוסאמה סעדי: אז כולם מקבלים לפי הסעיף הזה.

משה גפני: אתה יודע?

משה גפני: אתה משרד האוצר.

<אייל טולדו: כן, אבל בתי הדין הרבניים לא נמצאים בתחום אחריותי, זה עבר למשרד הדתות.

אוסאמה סעדי: אפשר לשאול את מנהל בתי הדין הרבני.

<מיכאל שפיצר: זאת ההחלטה, הם זכאים כולם.

<מיכאל שפיצר: כבר דיברנו על כך בישיבה קודמת, זה עלה גם בישיבה קודמת והדברים האלה הובהרו.

אוסאמה סעדי: אם זה רק כמה חברים אז מגיע להם.

משה גפני: לגבי שרעיים אתה יודע?

משה גפני: שרעיים גם עבר למשרד הדתות?

<אייל טולדו: לא, שרעיים זה אצלי.

משה גפני: חברי בית הדין השרעי לערעורים מקבלים אחזקת רכב?

<אייל טולדו: כמה זכאים?

משה גפני: לא כמה זכאים אלא האם יש להם את האפשרות של בחירת רכב צמוד?

<אייל טולדו: בהתאם להחלטה.

משה גפני: מה התשובה?

משה גפני: אני לא יודע לקרוא בלי נקודות, תגיד לי.

<אייל טולדו: אני יכול לברר בדיוק כמה זכאים ולחזור עם תשובה.

משה גפני: כמה זמן אתה צריך לברר?

<אייל טולדו: תוך עשר דקות אני יכול לברר.

<שירי לנג: אדוני, אם יורשה לי, כתוב בפירוש בסעיף, שחברי בית הדין הרבני הגדול, חברי בית הדין השרעי לערעורים, חברי בית הדין הדרוזי, זכאים לבחור ברכב צמוד.

<שירי לנג: זאת אומרת זה כתוב בצורה מפורשת, גם אם הם לא קיבלו את זה בפועל, יש להם את הזכאות.

משה גפני: אני בעד השוואה.

משה גפני: אני רוצה להיות בטוח שאנחנו לא עושים טעות.

<מיכאל שפיצר: אנחנו רק מבקשים ליישר קו.

לחוק יסוד: תיקון סעיף 9א.

לחוק יסוד: 1.

לחוק יסוד: בסעיף 9א(ד) להחלטת משכורת נושא משרה שיפוטית, התשמ"א-1981, אחרי: חבר

לערעורים יבוא: אנחנו לא נעשה פה סעיף של תחילה.

לערעורים יבוא: אני מבינה שאתם רוצים שהתחילה תהיה מיום הפרסום.

לערעורים יבוא: תהיה לזה משמעות, אפשר יהיה באמצע השנה לבחור ברכב - - -

<מיכאל שפיצר: לא שייך פה רטרואקטיביות כי אחזקת רכב הם מקבלים, את הרכב אי אפשר לתת להם אחורה.

<שלומית ארליך: רטרואקטיביות ודאי שלא.

<שלומית ארליך: זה בדיוק מה שאני שואלת, תהיה להם האפשרות לבחור מבחינת מי שמקצה את הרכבים קדימה?

<מיכאל שפיצר: כן.

<שלומית ארליך: בסדר.

משה גפני: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אני עומד להצביע, להצביע בעד כמובן ואני מבקש ממר טולדו לבדוק לי את העניין.

משה גפני: אני מבקש לא להביא לחתימה את ההחלטה – הוא אמר עשר דקות, לא משנה, עד סוף הישיבה, אני מבקש שתבדוק אם ההחלטה שלנו פה מדתית והיא נכונה לגבי כל רוחב הנושאים.

משה גפני: באותה הזדמנות אתה יכול לבדוק גם במשרד הדתות ואז אחתום על ההחלטה.

<אייל טולדו: אין שום בעיה, אתה רוצה לבדוק כמה שופטים?

משה גפני: אנחנו מדברים על מקבילים.

משה גפני: הנהלת בתי המשפט טוענת, שההחלטה הזאת הושמטה כאשר התקבלה החלטה על כל רשויות הערעור שקיימות בבתי הדין השונים.

<מיכאל שפיצר: אני מחייג עכשיו לרב יעקבי לשאול אותו.

משה גפני: לא עכשיו.

משה גפני: אני הולך להצביע.

משה גפני: מי בעד אישור ההחלטה ירים את ידו.

משה גפני: בעד – 2

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: אני מבקש לבדוק את זה עד סוף הישיבה היום, אנחנו מסיימים באחת עשרה, עד סוף הישיבה לא להביא לי את ההחלטה לחתימה.

משה גפני: אם יתברר שטעינו בעניין הזה אני פשוט אעשה רביזיה.

משה גפני: אם יתברר שאין בעיה, אחתום על ההחלטה והכול בסדר.

משה גפני: אני מודיע על הפסקה חמש דקות.

משה גפני: רבותי, אני מחדש את הישיבה, לפני שאנחנו עוברים לסעיף הבא, אני מבקש, מר טולדו משרד האוצר, ביקשתי לדעת לגבי בתי המשפט, ערכאות ערעור וגם לגבי בתי הדין הרבניים, בתי הדין השרעיים, בתי הדין השרעיים מדה'ב, מה המצב לאחר שביררתם את זה?

<אייל טולדו: לאחר הבירור מצאנו שעשרה דיינים בבית הדין הרבני הגדול זכאים לרכב צמוד.

<אייל טולדו: בנוסף, בבית הדין הדרוזי לערר קיימים שלושה שופטים ובבית הדין השרעי לערר קיימים ארבעה שופטים - - -

משה גפני: והם זכאים לרכב צמוד.

<אייל טולדו: והם זכאים לרכב צמוד.

<אייל טולדו: מבחינת היישום זה לפי בחירה.

<אייל טולדו: לפי מה שהבנו, מעטים בוחרים ליישם את הזכות הזאת אבל כולם זכאים לכך.

משה גפני: ולכן לפי דעתך ההחלטה שלנו, אם אנחנו מאשרים לשופטי בית הדין הארצי לעבודה, שזה בעצם בית דין לערעורים, אם אנחנו נותנים להם רכב צמוד זה מוצדק בגלל שבאופן יחסי לבתי הדין הרבניים והשרעיים זה מקביל.

<אייל טולדו: מדובר בהשוואת תנאים, מוצדק או לא מוצדק זה משהו אחר, אבל זה בהחלט משווה את התנאים.

משה גפני: אני אנסח את השאלה שלי בדיוק.

משה גפני: הרי אני אקבל ביקורת על ההחלטה הזאת, יבואו ויגידו, אני לוקח כספי ציבור מבלי לבדוק.

משה גפני: אם אני בודק ומאשר את זה, זה בסדר.

משה גפני: אני בודק אתך עכשיו, אתה משרד האוצר, תאמר לי, האם זו אותה ערכאה שמבחינת התנאים שצריך לתת ליושבים בה היא ערכאה דומה למה שאמרת עכשיו?

<אייל טולדו: אכן כן, מדובר בהשוואת תנאים של בתי המשפט לבתי הדין הדתיים.

משה גפני: תודה.

משה גפני: השופט שפיצר.

<מיכאל שפיצר: אין לי מה לומר, אני חושב שנאמר הכול ואנחנו מבקשים רק לחתום על ההחלטה שאושרה.

משה גפני: תודה רבה, אני אחתום על ההחלטה, הישיבה נעולה.