ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 343, 2017-01-31 10:05

דוד אמסלם: בוקר טוב.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא התמודדות הרשות לכבאות והצלה והגופים השונים עם גל השריפות והנושא השני שהגדרנו אותו הוא תקצוב יצירת קווי חיץ למניעת שריפת יער, ישיבת מעקב.

דוד אמסלם: הנושא הזה בא במסגרת יום ההצדעה למערך הכבאות וההצלה שיזמה אותו חברת הכנסת נאוה בוקר.

דוד אמסלם: נאוה, קודם כל, תודה רבה לך על כל היוזמה והדחיפה.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה יום בכנסת ולא רק בוועדה הזאת אלא בשאר ועדות הכנסת.

דוד אמסלם: השר לביטחון פנים צריך להגיע יותר מאוחר.

דוד אמסלם: הוא כתב לי אתמול בלילה שהוא יאחר בגלל אילוצים אישיים.

דוד אמסלם: בכל מקרה, אני באופן אישי שמח על היום הזה.

דוד אמסלם: עבורי זאת הזדמנות גם לברך את כל מערך הכבאות ולוחמי האש על מה שקרה בתקופה האחרונה בכל השריפות שהתרחשו עלינו במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אני באופן אישי בא מהשלטון המקומי ואני מלווה את המערך עת הוא היה בעיריית ירושלים.

דוד אמסלם: אני אומר לכם שהמערך הזה השתדרג ברמה מאוד משמעותית מאז הוא הפך להיות גוף ארצי, גם ברמת האמצעים, גם ברמת הרצינות, גם ברמה הזאת שהמדינה משקיעה אמצעים רבים דבר שלא היה בעבר, גם ברמת כוח האדם ובאמת שאפו לכם.

דוד אמסלם: זאת באמת הזדמנות פז מבחינתי להודות לכם.

דוד אמסלם: לרוב אנחנו לא נתקלים במערך הכבאות בהיקפים כפי שהתחוללו עלינו בתקופה האחרונה וטוב שכך.

דוד אמסלם: לכן הרבה פעמים יש גופים במדינה שהם עושים עבודה סיזיפית קשה מאוד אבל הם מאחור, הם לא נמצאים במודעות, הם בדרך כלל לא בפרונט ולכן לא כל כך כותבים עליהם, אבל לרוב אלה גופים שעושים עבודה מאוד קשה, מאוד סיזיפית, לרוב פחות מוערכים ובסופו של דבר כשאתה פחות מעורב, אתה גם פחות מקבל את האמצעים וגם את המשכורת ואחד קשור בשני.

דוד אמסלם: מדי פעם, כשיש איזשהו פיק, פתאום כולם נזכרים שהם נמצאים.

דוד אמסלם: מבחינתי באמת אתם אנשים מדהימים.

דוד אמסלם: כגוף עשיתם עבודת קודש, עבודה מאוד קשה, מסוכנת, פיזית, לא פשוטה ועל כך כל הערכתי.

דוד אמסלם: אני יכול להגיד לכם שאני מרגיש שכך הציבור במדינת ישראל תופס אתכם ואני חושב שהוא באמת מוקיר ומעריך אתכם באופן בלתי רגיל.

דוד אמסלם: אני מדבר על כל רמת הכבאים, מרמת הכבאי הבודד שלו אני נותן את הקרדיט הכי גדול בגלל שהוא בקצה תופס את הצינור, הוא מושך את הצינור, הוא נמצא מול האש, לו חם.

דוד אמסלם: ההוא במשרד, נכון שהוא מנהל גדול ופעם גם הוא היה כבאי כזה, אבל קודם כל שכבת הכבאים הבסיסית שהיא בעצם עושה את העבודה, לה באמת הערכה הכי גדולה מבחינתי.

דוד אמסלם: כמובן לכל מערך הפיקוד וכולי.

דוד אמסלם: יש לכם ועד עובדים שאני מכיר אותו באופן אישי, גם אנקורי ושאר החבר'ה, שהם תומכים בכם בשעות הקשות, גם ברמת הסנדביצ'ים, גם ברמת האכפתיות ואני רואה את הכול משולב אחד בשני בגלל שאתם באמת מתנהלים מבחינתי בהרבה גאווה.

דוד אמסלם: יש גם את הקטע האנושי והאישי ויש גם את הקטע המקצועי ועל כך הוקרה רבה ותודה רבה לכם.

דוד אמסלם: לפני שאני אעבור את רשות הדיבור אליכם, קודם כל אל ממלא מקום הנציב, אל השר עת יבוא ואל חברי הכנסת, בשם עם ישראל אני רוצה להודות לכם ולהגיד לכם שאנחנו אוהבים אתכם.

דוד אמסלם: אני כמובן לרשות

דוד אמסלם: כם גם בפן האישי וגם בפן המקצועי.

דוד אמסלם: ברשותכם, אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לחברת הכנסת נאוה בוקר שמבחינתנו מובילה את ועדת המשנה בנושא הכבאות ויש לה גם נגיעה אישית לעניין.

דוד אמסלם: בבקשה, נאוה.

נאוה בוקר: תודה רבה ליושב הראש דודי אמסלם על שנרתם ומקיים את הדיון הזה.

נאוה בוקר: אנחנו יודעים כמה נושא הכבאות וההצלה קרוב ללבך ולא מהיום אלא עוד הרבה לפני שנכנסת לכנסת.

נאוה בוקר: אני רוצה להודות לכל לוחמי האש שהגיעו לכאן היום, לאנשי כוחות הכבאות וההצלה.

נאוה בוקר: הגעתם לכאן היום במיוחד כדי שנוכל לומר לכם תודה ולא רק תודה על ההתמודדות עם גל השריפות האחרון ועל התפקוד שלכם אלא את היום הזה אני יזמתי הרבה קודם לכן, לפני נובמבר האחרון.

נאוה בוקר: אני חושבת שלוחמי האש מסכנים את החיים שלהם כדי להציל חיים אחרים.

נאוה בוקר: יש להם שדה קרב משלהם והם נלחמים באש, הם מסכנים חיים ומצילים חיים.

נאוה בוקר: בשנים האחרונות, מאז אסון הכרמל, חל מהפך גדול ושינוי עצום בתפקוד מערך הכבאות וההצלה וראינו את התוצאות הטובות של שיתוף הפעולה והסקת המסקנות בגל השריפות האחרון בנובמבר.

נאוה בוקר: אבל, חברים, המצב רחוק מלהיות מושלם.

נאוה בוקר: גם התכנית הרב שנתית שהייתה אמורה להתפרס בזמנו על פני חמש שנים, באוצר מתחו אותה לשש שנים.

נאוה בוקר: היא נפרסה על פני שש שנים במקום על חמש שנים ועדיין לצערי חסרות עשרות תחנות כיבוי ברחבי הארץ.

נאוה בוקר: חסר כוח אדם, חסר ציוד.

נאוה בוקר: יש שיפור אדיר, זה נכון, זה לא מה שהיה, אבל יש עוד הרבה מה להשלים.

נאוה בוקר: תודה.

דוד אמסלם: תודה רבה לחברת הכנסת נאוה בוקר.

דוד אמסלם: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר עוד משפט.

דוד אמסלם: אני מודה לחברי הכנסת הנוספים שהצטרפו.

דוד אמסלם: זה לא טריביאלי אלא זה בגלל שאכפת להם.

דוד אמסלם: הם קמו מאוד מוקדם בבוקר כדי להגיע ודב, תודה רבה לך.

דב חנין: תודה לך אדוני היושב ראש ותודה לך על הדיון הזה והערכה לך נאוה, לא רק על היום הזה אלא באמת על הליווי של הנושא הזה לאורך כל ימות השנה.

דב חנין: בעיקר הרבה מאוד הערכה לכם הכבאים, אנשי ההצלה.

דב חנין: אנחנו ראינו בחודשים האחרונים כמה אתם אמיצים, כמה אתם מקריבים, כמה אתם מהווים מופת ביכולת שלכם להתגייס מול סכנות ואיומים מאוד קשים.

דב חנין: אדוני היושב ראש, כאשר אנחנו מתכנסים לדיון הזה, יש גל אדיר של שריפות בצ'ילה, בדרום אמריקה.

דב חנין: אנחנו מדברים שם על מאה שריפות ענק שמתוכן חמישים לא נמצאות עד עכשיו בשליטה.

דב חנין: זה אסון בממדים מאוד מאוד גדולים.

דב חנין: יש שם כמובן גם הרוגים והוכרז מצב חירום במדינה.

דב חנין: אבל זה מלמד על המציאות בה אנחנו נמצאים במאה ה-21.

דב חנין: אני מדבר על צ'ילה בדרום אמריקה, אנחנו עכשיו כאן בחורף ושם זה הקיץ.

דב חנין: אנחנו באזור שלנו נתקלנו בשלהי הקיץ בגל מאוד גדול של שריפות.

דב חנין: אנחנו מכירים כמובן את השריפות אצלנו אבל היו שריפות מאוד קשות בקפריסין וגם אנחנו בישראל נחלצנו לעזרה.

דב חנין: אני אומר את הדברים מכיוון שמציאות שבה נובמבר הוא חודש כל כך יבש, זו מציאות חדשה.

דב חנין: זו מציאות של המאה ה-21 והיא לא הייתה המציאות של המאה ה-20 ובמציאות הזו השילוב הזה שבין יובש קיצוני לבין משטר רוחות מאוד דרמטי, יכול להוביל אותנו למצבים מסוכנים וקשים גם בעתיד.

דב חנין: אני אומר את הדברים מכיוון שאני חושב שזאת צריכה להיות נקודת המוצא שלנו כשאנחנו מגיעים לעיסוק בנושא כמו שריפות.

דב חנין: אנחנו צריכים להבין שבעולם שלנו זה למרבית הצער לא דבר שיהיה חריג אלא זה דבר שיהיה יותר נפוץ ויותר רווח.

דב חנין: לזה אנחנו צריכים להיערך ועם זה אנחנו צריכים להתמודד, ויש הרבה דברים שאנחנו צריכים לעשות כבר עכשיו כדי להתמודד עם זה יותר טוב.

דב חנין: דיברה חברת הכנסת בוקר על הצורך בהמשך חיזוק מערך הכיבוי וההצלה ואני רוצה לדבר בקצרה על מה שצריך לעשות ביערות שלנו.

דב חנין: יש הרבה דברים שצריך לעשות ביערות שלנו.

דב חנין: אנחנו כמובן רוצים יערות ואנחנו רוצים ייעור, אנחנו לא רוצים מצב שלא יהיו לנו יערות אבל אנחנו צריכים לנהל אותם בצורה יותר טובה.

דב חנין: צריך לנהל משטר הרבה יותר הדוק של אזורי חיץ ביערות כדי שדלקה שמתפשטת ביערות, לא באמת תעוף במהירות ממקום למקום.

דב חנין: צריך לקדם באזורי היערות תשתיות מים שיאפשרו התמודדות עם שריפה כשהיא קורית, צריך לתחזק את הדרכים הקיימות וכבר שמענו וקראנו על הקושי שהיה לכוחות ההצלה והכיבוי להגיע באזורים מסוימים, צריך לייצר דרכים שיאפשרו להגיע גם אם הן דרכי עפר.

דב חנין: צריך לייצר באזורים רגישים מערכת של מתזים.

דב חנין: צריך לעשות משטר ניהול יותר נכון של היערות, לכרות עצים שהם דליקים במיוחד ואין בהם שום צורך.

דב חנין: צריך לעודד רעייה.

דב חנין: צריך דווקא לעודד רעייה ביערות כדי למנוע את המצב של העשבים האלה שהם דליקים מאוד.

דב חנין: משפט אחרון אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני אומר בהרבה כאב ובהרבה צער שגל השריפות האחרון גם הוביל איזשהו גל מאוד מאוד עכור של האשמות שלפחות עד עצם היום הזה לא שמענו להן תימוכין אמיתיים.

דב חנין: אני ראיתי בהתרגשות רבה איך תושבים יהודים וערבים, וכבאים יהודים וערבים, נלחמים ביחד נגד השריפות ואני חושב שזה הדבר היפה, זה הדבר המעודד.

דב חנין: יכול להיות שהיה במקום כזה או אחר עבריין ופושע שהצית שריפה, אבל לא זה הדבר המאפיין ולא זה הדבר שאנחנו צריכים להתמקד בו.

דב חנין: אנחנו צריכים להבין שכולנו בארץ הזאת דואגים לארץ הזאת, רוצים בעתידה, בוודאי ובוודאי לא רוצים להחריב אותה או לשרוף אותה.

דב חנין: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה רבה לדב חנין.

דוד אמסלם: לפני שאני אמשיך, אני רוצה בהזדמנות הזאת לבשר – אני מניח שחלק

דוד אמסלם: כם גם יודעים זאת, בוודאי הפיקוד – שגם בתמיכת השר וגם בזה שאנחנו התערבנו בעניין הזה, נכון לתקציב 2017 אנחנו ביטלנו את אגרת הכיבוי.

דוד אמסלם: עד היום בן אדם שנשרף ביתו וחרב כל עולמו, נשרף לו גם הארנק, אחרי שלושה-ארבעה חודשים שהוא עוד לא יודע איך להתאושש, הוא מקבל מכתבון קטן שאומר לו נא לסור ולשלם כמה אלפי שקלים בגין הכבאיות שהגיעו.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני הובלתי את זה עת זה עלה מכם, מהפיקוד שלכם, ואתם אפילו התביישתם בזה והבנתם שזה לא נעים, אבל אין ברירה כי זה החוק.

דוד אמסלם: ברוך השם גם בשיתוף פעולה הדוק מתחילת הדרך עם השר לביטחון פנים גלעד ארדן אנחנו הבאנו את זה לכלל סיום בתקציב 2017 במסגרת חוק ההסדרים ובתקציב 2017 ביטלנו את הדבר הזה.

דוד אמסלם: באמת תודה רבה לכם גם על הדבר הזה בשם אזרחי מדינת ישראל.

דוד אמסלם: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף, בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב לכולם.

עבדאללה אבו מערוף: כבוד היושב ראש, כבוד יושבת ראש ועדת המשנה שמובילה את הנושא.

עבדאללה אבו מערוף: ביום המבורך הזה שהוא הצדעה לאנשי הכבאות וההצלה אנחנו לא רק נסמן וי ונאמר שעשינו את היום ואמרנו לכם תודה על העבודה המבורכת שאתם עושים אלא נרצה לשמוע אתכם ולראות במה אפשר עוד לשפר.

עבדאללה אבו מערוף: יש עוד הרבה מה לשפר.

עבדאללה אבו מערוף: מבחינה מקצועית ומבחינת השטח, אתם אנשי השטח ואתם אלה שתחליטו מה.

עבדאללה אבו מערוף: לכן אני חושב שהעניין החשוב ביותר הוא לחזק את מערך הכבאות וההצלה בתקציבים וזו חובתנו, חברי דוד אמסלם, לפעול בהתאם דרך המשרד כדי לתת להם את כל המענה התקציבי כך שהתקציבים לא יהוו את המכשול או החסם לשפר, לחזק ולתגבר את מערך הכבאות וההצלה, אם זה בתחנות ואם זה בכל הדרכים בעבודה שלהם בשטח.

עבדאללה אבו מערוף: זאת חובתנו לא רק כפוליטיקאים אלא גם כאזרחים לעזור להם ולעשות הכול על מנת שהדרישות שלהם ייענו בהתאם ולא יהיו מכשולים תקציביים.

עבדאללה אבו מערוף: ביום הזה אני מברך ואני לא אכנס להיבטים אחרים ולא אכנס לעניין גל השריפות האחרון שאנחנו כבר מאחוריו.

עבדאללה אבו מערוף: לא אכנס לכל ההיבטים והפרדוכסים שהיו.

עבדאללה אבו מערוף: תודה רבה לכם על העבודה שאתם עושים.

עבדאללה אבו מערוף: תתחזקו יותר ואנחנו אתכם בעשייה שלכם.

דוד אמסלם: תודה רבה חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

דוד אמסלם: חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יוסף ג'בארין: תודה לכבוד היושב ראש.

יוסף ג'בארין: תודה לחברת הכנסת בוקר על היוזמה לקיים את היום החשוב הזה.

יוסף ג'בארין: אני בהחלט מצטרף לדברי התודה לכל מערך הכבאות וההצלה.

יוסף ג'בארין: כולם יודעים את התשובה מה היה קורה בלעדיכם.

יוסף ג'בארין: יישר כוח.

יוסף ג'בארין: אני חושב שהאומץ שלכם אותו ראינו בחודשים האחרונים היה באמת דוגמה לכולנו.

יוסף ג'בארין: אני לא רוצה לקלקל את השמחה אבל בכל את אני רוצה לשתף אתכם בכאב שלי.

דוד אמסלם: אז אל תקלקל.

דוד אמסלם: אני אתן לך יום קלקולים בו אפשר יהיה לקלקל.

יוסף ג'בארין: אני לא חושב שזה יקלקל את השמחה, להפך, זה רק יחזק את מערך הכבאות.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לשתף אתכם בכאב פנימי חזק שיש לי בעקבות גל השריפות האחרון.

יוסף ג'בארין: אני ראיתי בשריפות כמשהו שפוגע בכולנו, מסכן את כולנו ופוגע בארץ של כולנו.

יוסף ג'בארין: מאוד היה לי קשה לראות את ההאשמות, בעיקר של פוליטיקאים.

יוסף ג'בארין: אש אינתיפאדה, טרור הצתות וכולי.

יוסף ג'בארין: היום, אחרי כחודשיים, כאשר אני רואה שאין בעצם הוכחות שהיה מניע לאומני, ואני מסתכל על התיקים הפליליים שנפתחו – כפי שאתם יודעים, עד היום נפתחו שמונה תיקים פליליים נגד אזרחים ערבים בישראל – באף אחד מהם לא מיוחס מניע לאומני.

יוסף ג'בארין: לכן אני חושב שהיו שריפות, יכול להיות שהיו הצתות וכמובן שצריך להיאבק בזה, אבל מאוד מפריע לי עד היום שהיה ניצול של השריפות הללו כדי לפגוע במרקם היחסים בין יהודים לערבים במקום להפגין לכידות אזרחית ולכידות חברתית.

נאוה בוקר: הנושא הוא לא מרקם היחסים בין היהודים לערבים.

יוסף ג'בארין: אני חושב שראוי היה לדאוג לעניין הביצועי במהירות המרבית אבל לדעתי הדרך הראויה הייתה לקבל החלטת ממשלה לפצות את כל הנפגעים.

דוד אמסלם: אני אתן לך אינפורמציה אבל אני לא רוצה לקחת את הדיון לשם.

דוד אמסלם: בסופו של דבר מדינת ישראל – וכאן שאפו גדול אישית לשר האוצר ולצוות האוצר וגם לצוות הכבאות.

דוד אמסלם: דרך אגב, כל מה שנקרא חקירת האירועים, בסופו של דבר כל התושבים משופים.

דוד אמסלם: המדינה לקחה אחריות בעניין.

יוסף ג'בארין: אין ספק שראוי מאוד לפצות את הנפגעים על מלוא הנזקים שנגרמו להם אבל אני חושב שהדרך שנבחרה הייתה דרך לא נכונה, הדרך להחליט שמדובר בפעולת איבה.

יוסף ג'בארין: אני חושב שהיה מקום שתהיה החלטת ממשלה על פיצוי מלא וכולל אבל לדעתי ההחלטה שמדובר בנפגעי פעולות איבה היא חסרת בסיס גם במובן המשפטי ולכן אני אמשיך לטפל מול הרשויות המשפטיות בחוקיות ההחלטה הזאת.

יוסף ג'בארין: שוב, זה לא קשור בעובדה שצריך וראוי לפצות אבל אני מאוד מצר על כך שנבחרה הדרך הלא ראויה לדעתי בעניין הזה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת איתן ברושי.

איתן ברושי: בוקר טוב, אדוני היושב ראש.

איתן ברושי: חברת הכנסת נאוה בוקר.

איתן ברושי: שנינו נכנסנו פעם ראשונה לכנסת הזאת ומהיום הראשון היא מלווה הרבה נושאים אבל במיוחד את הנושא הזה של לוחמי האש והתנאים להצלחתם.

איתן ברושי: אתם כמובן צבעתם את הבית במדים של לוחמי האש.

איתן ברושי: כמי שגדל בארץ הזאת והשריפות היו נחלתנו, ודאי בהתיישבות ובחקלאות, תמיד גדלתי באזור שבחורף היה ירוק, אחר כך הוא הפך לצהוב ואחר כך הוא הפך לשחור.

איתן ברושי: עמק בית שאן, עמק הירדן.

איתן ברושי: אם כן, קודם כל, אנחנו מצדיעים לכם ומברכים אתכם ומודים על היום.

איתן ברושי: אני חושב שבאמת נשאלת השאלה, מעבר לברכות, במה אפשר לעזור.

איתן ברושי: בסופו של דבר תפקידנו לאפשר לכם את התנאים.

איתן ברושי: בשריפה הקודמת בכרמל הייתי עוזר שר הביטחון דאז אהוד ברק וליוויתי, אמנם לא בתפקיד מרכזי אבל ראינו את השריפה האיומה שהייתה ואת תוצאותיה הקשות.

איתן ברושי: אין ספק שחל שינוי אדיר בפעילות של לוחמי האש ובפעילות שמאפשרת להם לפעול מאז ועד היום.

איתן ברושי: ראינו את זה בצער מסוים אבל ראינו את זה במבחן האחרון כאשר הוכחתם יכולת גבוהה ואולי גם מנעתם אסונות גדולים.

איתן ברושי: אני רוצה לומר שעל פי מה שאני מבין לא כל מה שסוכם כדוחות שאושרו, בוצע.

איתן ברושי: לפי דעתי צריך לעמוד כך שימומשו ההתחייבויות ולעמוד בסיכומים גם של תקנים, גם של כוח אדם, גם של אמצעים אחרים.

איתן ברושי: כאן אני רוצה להעלות נושא שנאוה ואני טיפלנו בו במשותף והוא אזורי החיץ.

דוד אמסלם: אנחנו עוד לא שם.

דוד אמסלם: אני מחלק את הדיון לשני חלקים.

איתן ברושי: בסדר.

איתן ברושי: דבר נוסף שאני חושב שיכול לעזור.

איתן ברושי: אני הגשתי הצעת חוק שאמורה להטיל עונשים חמורים יותר על מי שבזמן שריפה או בזמן של מצב חירום מוצא לנכון לפרוץ, לגנוב ולשדוד או להקשות על התושבים שגם כך פגועים או על כוחות הביטחון וההצלה שעסוקים במשהו אחר.

איתן ברושי: היום אנחנו בתקופה של חורף ואני חושב שתפקידנו לסייע ולהבטיח שלקראת הקיץ הבא נוכל לומר שסיפקנו לכם את התנאים ואת היכולות לעמוד בכל עת בכל משימה שתידרש.

איתן ברושי: אני מצטרף לברכה ולתודה ומאחל בהצלחה וככל האפשר שלא תהיינה שריפות אבל אם יהיו כאלה, נתמודד אתן על פי היכולות שבאמת קיימות אצלכם.

איתן ברושי: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: תודה רבה אדוני היושב ראש.

מיקי לוי: חברת הכנסת בוקר, ברכות על היום הזה.

מיקי לוי: אדוני ממלא מקום הנציב שנשא על כתפיו את כל המערך האחרון, מפקדי המחוזות, קצינים, לוחמים יקרים.

מיקי לוי: מערך כיבוי האש, אני מכיר אותו כמוך אדוני היושב ראש במתכונתו הישנה.

מיקי לוי: השינוי של הקונסטרוקציה שעבר מערך כיבוי האש, הוא באמת שינוי מהותי, כאשר ממערך מקומי הוא הפך להיות מערך פדרלי כלל ארצי.

מיקי לוי: זה שינוי מבני חשוב מאוד ואני מברך על כך.

מיקי לוי: הוא מוכיח את עצמו בכל האירועים האחרונים.

מיקי לוי: מדינת ישראל הייתה זקוקה לו ואתם שותפים נאמנים לנושא הזה ולדרך.

מיקי לוי: זה לא פשוט לפקד על מערך כזה רחב.

מיקי לוי: אני מכיר את המערך לא מהיום.

מיקי לוי: היו אירועים קשים בהרי ירושלים, בשריפות, וכבר אז ידעתי להעריך את גילויי הגבורה.

מיקי לוי: אולמי ורסאי, אני מודה שבלעדיכם לא הייתי יודע מה לעשות כשבניין שלם קרס על יושביו וצביקה היה לי לעזר רב.

מיקי לוי: שם הפגינו אומץ בלתי רגיל.

מיקי לוי: כמו שאני מכיר אתכם, גם באירועים האחרונים, בשריפות ביערות הכרמל, בשריפה האחרונה, כך היה.

מיקי לוי: צריך לזכור שהמערך לא מטפל רק בשריפות אלא הוא מטפל בהצלת חיי אדם, ממישהו שתקוע בקומה החמישית ועד לתאונות דרכים כשהם באים ומחלצים ממכוניות מעוכות את הפצועים.

מיקי לוי: יש כאן הרבה מאוד דוברים ולכן אני אקצר.

מיקי לוי: אני יודע להעריך אתכם, אני יודע להעריך את הגבורה שלכם, אני מצדיע לכם ומאחל לכם המשך דרך מוצלחת.

מיקי לוי: שאפו ענק.

מיקי לוי: באמת.

מיקי לוי: אני בלי מדים אבל אני מצדיע לכם.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אכרם חסון, בבקשה.

אכרם חסון: בוקר טוב.

אכרם חסון: גם אני מצטרף לברכות ורוצה לברך את יושב ראש הוועדה דודי שבשנה האחרונה קיים מספר רב של ישיבות מיוחדות.

אכרם חסון: זה מראה על האחריות ועל הרצינות לקדם ולתמוך ולא לעשות ישיבות למראית עין.

אכרם חסון: אני רוצה לברך את ידידתי היקרה שעושה עבודת קודש מאז נכנסה לכנסת, חברת הכנסת נאוה בוקר.

אכרם חסון: תבורכי על הכול.

אכרם חסון: אני כמובן מהכרמל ולצערי הרב התנסיתי בשתי שריפות בכרמל, השריפה הקודמת שהייתה ליד האוניברסיטה ואחריה השריפה השנייה.

אכרם חסון: סיירתי בשריפה האחרונה בעיר חיפה כיושב ראש ועדת המשנה למפרץ חיפה.

אכרם חסון: אמרתי שלצערי הרב העיריות לא מוכנות.

אכרם חסון: אנחנו עברנו רחובות שלמים בהם לא היו צינורות מים, שמענו עדויות של בחור מהישיבה בחיפה שלקח צינור כדי לכבות את השריפה באזור כי לא היו שם ברזים כדי לתת אפשרות לכבאיות להיכנס ולכבות את האש.

אכרם חסון: המערך עד היום לא נכנס למה שנקרא תכנית לאומית רצינית שתוכל לפתור את כל הבעיות.

אכרם חסון: כנראה לא באשמתכם.

אכרם חסון: אתם צריכים תקציבים ואתם צריכים עזרה ותמיכה.

אכרם חסון: אני חושב שכל חברי הכנסת שנמצאים כאן, הם בהסכמה מלאה שצריך לקדם ולתכנן.

אכרם חסון: אני לפעמים שואל את עצמי איך יוון מתקדמת יותר מאתנו, למה יוון יכולה לעזור למדינת ישראל כאשר מדינת ישראל היא מעצמה, אם אנחנו משווים אותה ליוון או לתורכיה ולשאר המדינות.

אכרם חסון: לכן צריך לשנות גם סדר עדיפות של הממשלה ולתמוך במערך הזה ולקדם אותו.

אכרם חסון: ברשותכם, אני רוצה להגיד לכם יש גם בעיות.

אכרם חסון: לא מזמן הגשתי בקשה להכניס תחנות כיבוי אש בהרבה ישובים.

אכרם חסון: עשיתי סקר וביקרתי במקומות ומדדתי מרחקים.

אכרם חסון: יש ישובים שעוברת חצי שעה עד שמגיעה כבאית אליהם.

אכרם חסון: תארו לעצמכם מה שריפה יכולה לעשות תוך חצי שעה או תוך עשרים דקות.

אכרם חסון: בשבוע שעבר או לפני שבועיים הגשתי בקשה להקים בעיר טמרה עוד תחנת כיבוי אש.

אכרם חסון: יש מחסור, יש סדר עדיפות לא נכון ולא מתקדם.

אכרם חסון: מילה אחרונה לכם.

אכרם חסון: גם כשמברכים, צריכה להיות ביקורת בונה.

אכרם חסון: אני יודע מתפקידי הקודמים כראש עיר ויושב ראש ועדת תכנון ובנייה שיש בירוקרטיה בנושא כיבוי אש, במתן אישורים למבנים ולאנשים הפשוטים.

אכרם חסון: אתם אולי סלחנים כלפי טייקונים שם קורים הרבה אסונות ויש הרבה בעיות, אבל כשזה מגיע לאזרח הפשוט, הוא צריך לחכות הרבה זמן ולפעמים חודשים ולחכות שנה עד שהוא מקבל את האישורים ואתם מעכבים אותו.

אכרם חסון: לכן גם את המסלול הזה אנחנו רוצים לעבור.

אכרם חסון: בקשה אחרונה שלי.

אכרם חסון: קבלו למערך הכבאות יותר צעירים דרוזים בוגרי צבא.

אכרם חסון: יש הרבה תלונות על כך שהחבר'ה האלה תמיד נופלים ולא מקבלים אותם ולא מאפשרים להם להיכנס למערך.

אכרם חסון: כולנו שותפים ורוצים להיות שותפים לחיים הטובים, שלא יהיו שריפות ולא יהיו אסונות ואני מאחל לכם כל טוב.

דוד אמסלם: תודה רבה לאכרם.

דוד אמסלם: חבר הכנסת מסעוד גנאים.

מסעוד גנאים: תודה אדוני היושב ראש.

מסעוד גנאים: אני מצטרף לברכות.

מסעוד גנאים: אני מברך אותך אדוני היושב ראש וגם מברך את חברתי נאוה בוקר שהיו לי אתה כמה ישיבות בקשר לתחנות כיבוי אש בישובים הערביים, שם זקוקים לתחנות האלה.

מסעוד גנאים: לפי דעתי צריך לפתוח שם בחלק מהמקומות נקודות ובחלק מהמקומות תחנות כדי להתמודד עם השריפות.

מסעוד גנאים: אין ספק שבתקופת השריפות האחרונות ציינתי לטובה גם בכנסת את העמידה של הציבור הערבי והמוכנות שלו לעזור לאנשים, לתושבים, וגם ראשי המועצות אמרו שהשערים שלנו פתוחים למי שרוצה לבוא מחיפה או מהאזור.

מסעוד גנאים: נכון שקצת הזיק לאווירה העניין של ההאשמות שלא היו צריכות להיות והן לא הוסיפו אלא הזיקו, אבל בסוף אני מקווה שלא נדע עוד שריפות.

מסעוד גנאים: תודה.

דוד אמסלם: תודה רבה חבר הכנסת מסעוד גנאים.

דוד אמסלם: ברשותכם, אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לממלא מקום הנציב, שמעון בן נר.

דוד אמסלם: ברשותך, אני מבין שהכנתם מצגת קטנה.

<שמעון בן נר: כן.

דוד אמסלם: תציגו לנו את מערך הכבאות כי חלק מחברי הכנסת לא מודע למערך, לא מכיר את ההרכב שלו וכמעט אין להם ידע בנתונים.

דוד אמסלם: לאחר מכן הייתי מבקש את ההתייחסות שלכם לגבי האירוע האחרון שקרה, כל אירוע השריפות.

דוד אמסלם: מבחינתי מה שחשוב בעיקר בסוף הוא שתתנו לנו איזושהי הפקת לקחים.

דוד אמסלם: אנחנו לא נכנסים לרמת רזולוציה של הכבאי הבודד אבל בגדול בקטע המערכתי מה הסקת המסקנות שלכם.

דוד אמסלם: בסוף חברו אותנו ותאמרו היכן אנחנו שותפים והיכן אתם צריכים את העזרה שלנו בקידום אותן מסקנות אליהן הגעתם.

דוד אמסלם: שמעון, אני מעביר לך את רשות הדיבור.

דוד אמסלם: בשעה 11:15 נעבור לנושא הבא שהוא נושא קווי החיץ ואני מבקש גם מהאוצר וגם מקרן קיימת להכין את עצמם.

<שמעון בן נר: אנחנו מודים על היום הזה.

<שמעון בן נר: זה לא היה בעבר.

<שמעון בן נר: זאת פעם שנייה שאנחנו מבקרים כאן במשכן המכובד הזה ומבצעים הוקרה לכבאים.

<שמעון בן נר: שמענו כאן את כל חברי הכנסת והדברים באמת מחממים את הלב.

<שמעון בן נר: שמענו על האירועים בצ'ילה, שם יש גם הרוגים בקרב לוחמי האש וגם בקרב האוכלוסייה.

<שמעון בן נר: אנחנו סיימנו את המבצעים בהצלחות מאוד מרובות בזכות האנשים שיושבים כאן ובזכות האנשים שנמצאים כרגע במשמרת.

<שמעון בן נר: החשש שלי, החשש הגדול הוא שניכנס לשאננות.

<שמעון בן נר: מערך הכבאות איננו מוכן לקראת איום ממשי.

<שמעון בן נר: איננו מוכן.

<שמעון בן נר: יש פערים גדולים.

<שמעון בן נר: התקדמנו בצורה בלתי רגילה ואנחנו על דרך המלך, אבל אם נפסיק את זה עכשיו, אנחנו נחטוף את זה באירוע הבא.

<שמעון בן נר: אני אומר את זה במלוא האחריות, נחטוף את זה באירוע הבא.

<שמעון בן נר: כדי להיות מסודר, יש כאן מצגת ואני אעבור על קצת היסטוריה.

<שמעון בן נר: אנחנו עברנו את ועדת לפידות, עברנו את גינוסר, עברנו את זיילר, עברנו את מה שאתם רק רוצים.

<שמעון בן נר: לצערי רק באפריל 2013, עת חוק הכבאות חוקק, התחילה תחילת הדרך אך עדיין הפערים גדולים.

<שמעון בן נר: מ-24 איגודי ערים עברנו לרשות פיקודית אחת עם היררכיה.

<שמעון בן נר: נתנו לנו, כמו שחברת הכנסת בוקר אמרה, תר"ש של מיליארד ו-250 מיליון שקלים, פיזרו את זה על שש שנים כאשר פר שנה זה כלום וזאת כאשר הפערים היו פערים עצומים.

<שמעון בן נר: כמובן זה מול פיתוח שהיה בעבר, זה משמעותי.

<שמעון בן נר: הרשות הארצית.

<שמעון בן נר: יש לה את המשימה שלה.

<שמעון בן נר: כמו שנאמר כאן, אנחנו לא עוסקים רק בכיבוי שריפות אלא ביום יום לצערנו יש תאונות דרכים מרובות ויש הרבה מאוד אירועים אחרים.

<שמעון בן נר: תכף תראו את הכמות אתה אנחנו מתמודדים מדי שנה.

<שמעון בן נר: יש את הנושא של חומרים מסוכנים.

<שמעון בן נר: בהחלט לא מעט פעילויות.

<שמעון בן נר: בשנה, זה לא יאומן, אנחנו עם מעל מאה אלף אירועים בשנה ורואים כאן את הפילוח.

<שמעון בן נר: השריפות מהוות רק 48 אחוזים מהפעילות אבל גם זה לא מעט.

<שמעון בן נר: אם אנשים חושבים שאנחנו קצת משועממים בתחנות, תחלקו את זה פר 365 ימים בשנה, ותבינו באיזה היקף אנחנו עובדים ביום יום.

דוד אמסלם: מה זה שם "אחר"?

<שמעון בן נר: יכול להיות שיש חשש בבית לאסון ומישהו לא הגיב שבועיים.

<שמעון בן נר: אנחנו פורצים את הדלת ומחלצים מישהו שהוא הרוג או פצוע או כל מיני דברים כאלה.

<שמעון בן נר: חילוצי מעליות.

<שמעון בן נר: יש עוד הרבה דברים.

דוד אמסלם: חילוץ, אני מבין שזה חילוץ מבורות, מתאונות דרכים וכולי.

<שמעון בן נר: כן.

<שמעון בן נר: גם חומרים מסוכנים.

דוד אמסלם: אני מתייחס ל"אחר".

<שמעון בן נר: אחר, זה הכול.

<שמעון בן נר: זה ממעליות, חשש לאסון וכולי.

דוד אמסלם: המעליות נכנסות גם בחילוץ וגם באחר?

<שמעון בן נר: כן.

<שמעון בן נר: ה"אחר" מכיל הרבה מאוד נושאים.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: נתקדם.

<שמעון בן נר: בשנת 2011 וב-2012 עשו לנו תרחישי ייחוס.

<שמעון בן נר: המדינה שילמה 750 אלף שקלים לשלושה פרופסורים שיעשו תיאום ייחוס אבל לצערי גנזו את זה וזה בגדר טיוטה כי זה לא השתלם לאיזשהו משרד אחר במדינה כי הוא היה צריך לשלם את זה.

דוד אמסלם: תסביר לנו.

דוד אמסלם: שמעון, קח את הזמן.

דוד אמסלם: יש לך המון זמן.

דוד אמסלם: נחזור לשקף הקודם.

דוד אמסלם: תסביר לנו כי אנחנו פשוט לא מבינים.

דוד אמסלם: מה זה תרחישי ייחוס?

<שמעון בן נר: לוקחים מומחים ואומרים שעושים תרחיש ייחוס לרגיעה ועושים תרחיש ייחוס לחירום.

<שמעון בן נר: ברגיעה אומרים שאלו הישובים, זאת האוכלוסייה, אנחנו יודעים מה זמן התגובה כי בכבאות שם המשחק הוא זמן תגובה.

<שמעון בן נר: אם אתה מגיע תוך שבע דקות לפי התקנים הבין-לאומיים, אתה יכול להציל אנשים.

<שמעון בן נר: כשאתה מגיע אחרי כן, נשלח כבר חוקר דליקות כי כנראה אין מה לעשות.

<שמעון בן נר: מצביעים על פריסת התחנות הארצית.

דוד אמסלם: רגע.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: זה תרחיש ייחוס.

<שמעון בן נר: זה ברגיעה.

דוד אמסלם: אתה אומר שתרחישי הייחוס אומרים שיש מה שנקרא עבודה ברגוע ויש מה שנקרא במצב חירום.

<שמעון בן נר: נכון.

דוד אמסלם: דרך אגב, מצב חירום זה מצב חירום שקשור רק לכבאות?

<שמעון בן נר: לא.

דוד אמסלם: זה מצב חירום מדינתי.

<שמעון בן נר: מדינתי.

דוד אמסלם: מלחמה ודברים מהסוג הזה.

<שמעון בן נר: אנחנו מתואמים עם כל משרדי הממשלה, אנחנו עושים את העבודה ביחד ואומרים מה יקרה כשייפלו איקס טילים ויהיו איקס איומים, אבל לא נפרט את זה כאן.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: אתה אומר שבעצם הוכן דוח על ידי הטכניון.

<שמעון בן נר: נכון.

דוד אמסלם: מי הזמין את העבודה?

<שמעון בן נר: המשרד לביטחון פנים.

דוד אמסלם: מה עשו עם הדוח?

דוד אמסלם: אתה אומר שגנזו אותו.

<שמעון בן נר: הוא נשאר כטיוטה.

דוד אמסלם: יואל, אני יכול לקבל את הדוח הזה?

<יואל הדר: צריך לבדוק.

דוד אמסלם: תבדוק ותעביר לי.

<שמעון בן נר: אני יכול להעביר לך אותו.

<שמעון בן נר: אני אעביר לך אותו.

דוד אמסלם: אני מבקש שמי שהזמין את העבודה, הוא זה שיעביר לי את הדוח.

<שמעון בן נר: זה לגבי איום הייחוס.

<שמעון בן נר: אני אענה לחבר הכנסת שדיבר על פריסת התחנות.

<שמעון בן נר: זאת דוגמה למשל שעשה הטכניון והוא הצביע על זה.

<שמעון בן נר: אני מת לבנות תחנה בטמרה, בערד ובכל המקומות אבל סתם די לנקות שולחן, אנחנו לא רק שעושים הפליה אלא עושים הפליה מתקנת.

<שמעון בן נר: אנחנו בנינו במגזר הערבי והדרוזי תחנות, רק לאחרונה, בעוספייה, בג'וליס, בבקעא אל גרביה, במרר ואנחנו בונים.

<שמעון בן נר: אני רוצה לבנות בטמרה ואני רוצה לבנות בערבה, רק תנו לי כסף ואת האמצעים ואני בונה כי יש לנו קרקעות ויש לנו גם הסדרים בחלק מהמקומות.

<שמעון בן נר: תאמינו לי, זאת ההנאה שלי בחיים, לבנות ולפתח.

<שמעון בן נר: עשינו מפה וכל אחד יכול לראות שהיכן שמסומנים הכתמים האדומים, שם צריכה להיבנות תחנה.

דוד אמסלם: מה הדלתה?

דוד אמסלם: כמה תחנות יש לכם?

<שמעון בן נר: אני אסביר לאט.

<שמעון בן נר: השרטוט הזה מדבר על 106 תחנות שהיינו אתן ערב הרפורמה.

<שמעון בן נר: בא הטכניון ואמר שהמינימום לזמן תגובה של 15 דקות הוא 164 תחנות.

<שמעון בן נר: הפער, כמעט שישים תחנות.

<שמעון בן נר: 58 תחנות למינימום.

<שמעון בן נר: האופטימום הוא 225 תחנות.

דוד אמסלם: בוא נלך על המינימום.

<שמעון בן נר: זה מה שאנחנו מבקשים, בוא נלך על המינימום.

מיקי לוי: יש תכנית רב שנתית למינימום?

<שמעון בן נר: לא.

<שמעון בן נר: התר"ש מביאה אותנו ל-130 תחנות בלבד ולכן אין לי בטמרה, אין לי בערבה, אין לי בבאר יעקב, אין לי בירוחם, אין לי בשלומי אבל יש לי קרקעות, יש לי הסכמים ואני רוצה לבנות שם.

דוד אמסלם: אתה אומר שבעצם התכנית הרב שנתית מביאה אותך ל-130 תחנות.

<שמעון בן נר: כן.

<שמעון בן נר: תכף תראה.

<שמעון בן נר: הכול כתוב.

דוד אמסלם: אתה אומר שאתה נמצא בפער של 34 תחנות.

<שמעון בן נר: נכון.

דוד אמסלם: בהנחת העבודה שכל התר"ש גם יתקיים.

<שמעון בן נר: נכון.

<שמעון בן נר: התר"ש מכסה רק 130 תחנות.

<שמעון בן נר: אין לי כיסוי ל-34 התחנות הנוספות.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: דרך אגב, התר"ש, אני רוצה להבין.

<שמעון בן נר: תכף תראה אותו.

<שמעון בן נר: אותו דבר גם בדרום.

<שמעון בן נר: הדברים לנו ברורים לגמרי.

<שמעון בן נר: אמר חבר הכנסת, ואני לא נעלבתי אבל ההערה לא במקום, כאילו שסדר העדיפות שלנו הוא לא נכון.

<שמעון בן נר: אנחנו יודעים בדיוק מה בסדר העדיפות אבל יכולת המימוש, כמו שאמרתי קודם, חסרה.

<שמעון בן נר: לדוגמה, אלה הפערים שדיברו על פריסה מבצעית ואני אסביר.

<שמעון בן נר: זה התקן בעולם, שבע דקות בעולם לזמן הגעה, כאשר מדברים על ארבע דקות נסיעה, דקה קבלת ההודעה ושתי דקות הערכת מצב בשטח.

<שמעון בן נר: כיסוי של 15 דקות, כמו שאתם רואים כאן, הוא 164 תחנות.

<שמעון בן נר: כיסוי של 11 דקות, 194 תחנות.

<שמעון בן נר: כיסוי של שבע דקות, 225 תחנות.

<שמעון בן נר: אמרנו שבסוף התר"ש אנחנו נעמוד על 130 תחנות.

<שמעון בן נר: היום אנחנו כבר כמעט 118 תחנות.

נאוה בוקר: יש 118 תחנות?

<שמעון בן נר: כן.

<שמעון בן נר: יש 118 תחנות.

<שמעון בן נר: אנחנו כל הזמן בונים וכל הזמן מקדמים.

<שמעון בן נר: זה התר"ש.

דוד אמסלם: אני אשאל אותך את השאלה הקודמת.

דוד אמסלם: אתה בעצם אומר שאתה עומד היום על 118 תחנות כאשר התכנית הרב שנתית היא 130 תחנות.

<שמעון בן נר: כן.

דוד אמסלם: האם האוצר נותן לך את הפריסה גם רב שנתית לגבי הבינוי?

<שמעון בן נר: הנה.

<שמעון בן נר: זה מה שניתן לנו.

דוד אמסלם: לגבי הבינוי.

<שמעון בן נר: הכול.

<שמעון בן נר: מ-2013 עד 2018, מה שאמרה חברת הכנסת נאוה בוקר, כאשר בדרך כלל תר"ש היא חמש שנים ואצלנו מתחו את זה לשש שנים.

<שמעון בן נר: את המיליארד ורבע אנחנו חילקנו לפי נושאים.

<שמעון בן נר: גייסנו 840 לוחמי אש בעלי תפקיד אחרים כך שזה חצי מיליארד, רק לשכר.

דוד אמסלם: איפה הבינוי?

<שמעון בן נר: הנה.

<שמעון בן נר: השורה של הבינוי.

<שמעון בן נר: 250 מיליון שקלים.

דוד אמסלם: זה במצטבר.

<שמעון בן נר: אנחנו בתר"ש בתחילת הדרך אמרנו שזה לא יספיק אבל אמרו, לא, אתם תבנו ותרוצו ואנחנו נדאג לכם לכסף.

דוד אמסלם: האם הגיוס של האנשים הוא לא תלוי בינוי?

<שמעון בן נר: לא.

<שמעון בן נר: אצלנו יש שלוש רגליים מרכזיות לעניין הזה – בינוי, אנשים וציוד ורכבים.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה אחרת.

דוד אמסלם: האם בעצם הגיוס של האנשים הוא תלוי זה שאתה תבנה תחנות?

<שמעון בן נר: אנחנו היום בכזה פער שאני עדיין לא מגיע למה שאתה אומר.

דוד אמסלם: אתם בפער בנושא הגיוס?

<שמעון בן נר: בוודאי.

<שמעון בן נר: תכף תראה.

<שמעון בן נר: תכף נראה שקף לגבי כוח האדם.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין האם יש קואורלציה בין הבינוי.

דוד אמסלם: אני אתן דוגמה.

דוד אמסלם: במשטרה היום הולכים לטיפול, במגזר הערבי בעיקר, בתכנית רב שנתית, בינוי וגיוס שוטרים.

דוד אמסלם: הוא לא מגייס שוטרים בלי שיש לו איפה לשים אותם.

<שמעון בן נר: אותו הדבר כאן.

דוד אמסלם: אצלך זה רץ במקביל או בטור?

<שמעון בן נר: זה הולך ביחד.

<שמעון בן נר: זה הולך במקביל.

<שמעון בן נר: תיאורטית אני מגייס 840 אנשים וגם אם אני לא אבנה ולו תחנה אחת, יש לי מקום בתחנות הקיימות.

<שמעון בן נר: אתן לך דוגמה.

<שמעון בן נר: אנחנו עובדים היום במדינה, אני חושב אחת המדינות היחידות בעולם שעובדת עם שני כבאים בצוות.

<שמעון בן נר: שני לוחמי אש בלבד ברכב שזה אבסורד.

<שמעון בן נר: בעולם עובדים ארבעה, חמישה, יש גם שבעה.

דוד אמסלם: רגע.

דוד אמסלם: אני עוד לא שם.

דוד אמסלם: עמיחי, למה זה לא עושה שכל לתקצב אותם ברמת הבינוי?

דוד אמסלם: הרי כשהוא נכנס לבינוי, זה תהליך רב שנתי.

דוד אמסלם: גם אם תיתן לו את כל הכסף בשנה הראשונה, עד שהוא יוציא את ההיתרים וכולי, זה סיפור של שלוש שנים.

<עמיחי דוד: זה חלק מהסיפור.

דוד אמסלם: למה אתה לא תקדים לו בנושא של הבינוי ותיתן לו מימון ביניים?

<עמיחי דוד: הרשאה להתחייב.

<עמיחי דוד: חלק משמעותי מהסכום ניתן בהרשאה להתחייב על מנת שהם יוכלו כבר להתקדם.

דוד אמסלם: זאת אומרת, אין לי מגבלה בבנייה בקטע התקציבי?

<שמעון בן נר: בטח שיש מגבלה.

<עמיחי דוד: בתוך התר"ש הוא יכול לפעול.

דוד אמסלם: מחר בבוקר הוא בא אליך ומביא לך תכניות בנייה בכל הארץ.

<עמיחי דוד: התכניות שכבר יש לו מבחינת התר"ש הנוכחית, לדעתי רובן התקבלו.

דוד אמסלם: שמעון מציג כרגע איזושהי תכנית רב שנתית בפריסה רב שנתית.

דוד אמסלם: זה אומר שאתה בשנת 2013 נתת לו - אני מדבר על סעיף בינוי – 27 מיליון שקלים, אחרי כן 32 מיליון שקלים, אחרי כן חמישים מיליון שקלים ובשנת 2016 נתת לו שבעים מיליון שקלים.

דוד אמסלם: היום אנחנו נמצאים בתחילת 2017, בהנחת עבודה שכל מה שנעשה, כבר נעשה.

דוד אמסלם: האם אתה יכול לתת לו את 2018 השנה?

<עמיחי דוד: זה בהתאם להתקדמות של אבני הדרך.

דוד אמסלם: זאת אומרת, אתה לא מגביל אותו ברגע שהוא יכול לבנות את התחנה.

<עמיחי דוד: עד כמה שאני מכיר, הסכום הזה נמצא בהרשאה להתחייב.

<שמעון בן נר: הוא לא נותן לנו שקל.

<שמעון בן נר: נמצא כאן האחראי על התקציבים.

<שמעון בן נר: הוא לא נותן לנו שקל מעבר ל-250 מיליון שקלים.

<שמעון בן נר: גם לא הרשאה להתחייב.

דוד אמסלם: לא שאלתי אם הוא נותן לך יותר מ-250 מיליון שקלים.

דוד אמסלם: ה-250 מיליון שקלים פרוסים לחמש שנים.

דוד אמסלם: אם אתה תקבל אותם ב-2018, נגיד 15 מיליון שקלים, ייקח לך שנתיים-שלוש שנים לבנות את התחנה.

דוד אמסלם: זאת אומרת, עד שתוציא את ההיתר, עד המכרז, עד שיבוא קבלן, עד שיהיה טופס 4.

<שמעון בן נר: לצערי זה לא עובד כך.

דוד אמסלם: איך זה עובד?

<שמעון בן נר: יוצא למכרז והאוצר או החשבת מבקשים לנעול תקציב.

<שמעון בן נר: לא נותנים לי לצאת למכרז של בינוי בלי שהנושא מתוקצב.

<שמעון בן נר: לא רוצים להשאיר פילים לבנים, ובצדק.

<שמעון בן נר: ה-250 מיליון שקלים, כבר צרכנו אותם.

<שמעון בן נר: אנחנו רוצים להקדים תר"ש.

<שמעון בן נר: לעשות תר"ש חדש.

דוד אמסלם: יש לך תקציב ב-2018, 15.5 מיליון שקלים.

<שמעון בן נר: כן.

<שמעון בן נר: כבר התחייבנו והסכום תפור.

<שמעון בן נר: הוא כבר מחויב.

דוד אמסלם: זה בביצוע?

<שמעון בן נר: זה בביצוע.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: תתקדם.

<שמעון בן נר: השורה התחתונה היא שאנחנו מבקשים תר"ש חדש ל-2018.

דוד אמסלם: בקיצור, עמיחי בסדר.

דוד אמסלם: ממשיכים.

<שמעון בן נר: דיברנו על כוח אדם.

<שמעון בן נר: אמרתי שזה משולש – כוח אדם, ציוד ותחנות.

<שמעון בן נר: יש כלל אצבע בעולם שעל כל אלף תושבים יש לוחם אש אחד.

<שמעון בן נר: אצלנו יש שמונה מיליון ומשהו.

<שמעון בן נר: היינו צריכים להיות סביב ה-8,000 והפער הוא מאוד גדול וחבל.

<שמעון בן נר: שוב, אנחנו יכולים לגייס רק את ה-840 שגייסנו.

דוד אמסלם: מה מצבת כוח האדם שלכם?

<שמעון בן נר: היום אנחנו בפחת לוחמים.

<שמעון בן נר: תכף תראה את זה.

<שמעון בן נר: בסוף התר"ש אנחנו נהיה עם 2,300.

<שמעון בן נר: דרך אגב, הטכניון דיבר על 9,000.

<שמעון בן נר: תכף תראה את הפערים.

<שמעון בן נר: אלה אותן 130 תחנות ורואים איפה אנחנו רוצים לבנות.

<שמעון בן נר: אין טעם להתעכב על זה.

<שמעון בן נר: זה בפריסה כלל ארצית.

<שמעון בן נר: המדיניות של השר היא לחזק את הפריפריה ואנחנו גם פועלים בהתאם למדיניות השר.

<שמעון בן נר: אנחנו מממשים את מדיניות השר והיא חיזוק הפריפריה.

<שמעון בן נר: קצת על באש ובמים.

<שמעון בן נר: יורד ל-773 שריפות.

<שמעון בן נר: ה-39 המשמעותיות היו הרבה מאוד בו זמנית.

<שמעון בן נר: זה ההיקף שנשרף שם.

<שמעון בן נר: זאת באמת השריפה הגדולה ביותר שהייתה בתולדות המדינה.

דוד אמסלם: מה זאת אומרת 1,700 שריפות?

דוד אמסלם: אלה 1,700 מוקדים?

<שמעון בן נר: 1,700 אירועי שריפה.

<שמעון בן נר: מוקד יכול להיות גדול ויכול להיות קטן.

<שמעון בן נר: אנחנו הגדרנו 39 אירועים גדולים.

<שמעון בן נר: אלה אירועים שהיו עם מעל עשרה רכבים ומעלה.

<שמעון בן נר: אולי הציבור לא יודע ואני אומר את זה פעם ראשונה.

<שמעון בן נר: אנחנו עשינו תהליך של ניהול סיכונים חריג ביותר.

<שמעון בן נר: המפקדים – ובמקרה זה הייתי אני, לקחתי פשוט צ'אנס וסגרתי שלושים תחנות במדינה.

<שמעון בן נר: סגרתי אותן והעליתי את כולן צפונה.

<שמעון בן נר: דיללתי תחנות אזוריות והשארתי שניים-שלושה רכבים בתחנה ואת כולם העלינו צפונה או לנטף שם הייתה שריפה בו זמנית.

דוד אמסלם: זה ברור.

דוד אמסלם: זה ודאי.

<שמעון בן נר: אלה התמונות שמראות את לוחמי האש שעשו עבודה פשוט מדהימה.

דוד אמסלם: זה הרי ברור ברגע שיש אירוע כזה.

<שמעון בן נר: לא, לא ברור.

<שמעון בן נר: אני לא רוצה לדבר כאן על מלחמה אם ייפול טיל כאן וייפול שם.

<שמעון בן נר: אני לא יכול לסגור תחנות כי אתה צריך לתת את השירות.

דוד אמסלם: אבל ברור לך שיש מה שנקרא ריכוז מאמץ.

דוד אמסלם: אלה אותם כבאים שמזיזים אותם ממקום אחד למקום שני.

<שמעון בן נר: זה ברור ברגיעה.

דוד אמסלם: לפי רמת האיום.

<שמעון בן נר: נכון.

<שמעון בן נר: אנחנו עושים את זה.

<שמעון בן נר: אנחנו כבר אלופים בזה.

דוד אמסלם: גם הצבא פועל כך.

דוד אמסלם: גם המשטרה פועלת כך.

דוד אמסלם: כך פועל כל גוף.

<שמעון בן נר: אבל בחירום אני לא יכול לקחת ממ"ז דן או ממ"ז צפון, להעביר אותו ולשים ארבעה ממ"זים בגזרה הזאת כי כל ממ"ז יהיה עסוק בגזרה שלו.

דוד אמסלם: אתה אומר שאתה בעצם כמעט רוקנת את האזורים הלא רלוונטיים כדי לרכז את המאמץ באירוע המז'ורי הזה.

<שמעון בן נר: נכון.

<שמעון בן נר: ניהלנו סיכונים ברמה מאוד גבוהה.

<קריאה: אבל אין אזור לא רלוונטי.

דוד אמסלם: לא רלוונטי מבחינת שריפות.

<חיים תמם: חייבים להבין שהקו היום של כמות הצוותים שנשארת היא קו מינימום.

<חיים תמם: מה שממלא מקום הנציב מגדיר שבמינימום פגענו.

<חיים תמם: אם במחוז דן היום המינימום הוא 23 צוותים, במלחמה השארתי 13.

דוד אמסלם: אני הבנתי אותו אבל תזכור תמיד שככל שהאיום הוא יותר גדול או האירוע הוא יותר דרמטי, אתה יורד בקו המינימום כי אין לך ברירה.

<חיים תמם: זה מה שהוא עשה.

<חיים תמם: צריך לזכור שהפצועים שהיו במעלה אדומים, זה היה באירוע שגרתי.

דוד אמסלם: אני יודע.

<שמואל פרידמן: צריך גם לקחת בחשבון שכמות האירועים הכללית כמעט הוכפלה כי מזג האוויר הרע השפיע גם על דברים אחרים.

<שמואל פרידמן: באותו זמן היו גם יותר תאונות דרכים ויותר שריפות דירה.

<שמואל פרידמן: בסופו של דבר, כשאתה מדלל כוחות, יכול להיות שהייתה – זה לא קרה למזלנו - תאונת דרכים או שריפת דירה שלא היה לנו איך להגיב אליה.

דוד אמסלם: ברור לי.

דוד אמסלם: ברור לי שיש אירועים מהסוג הזה שהם ברמת פיק מאוד גבוהה בהרבה מוקדים בארץ ובעוצמות בלתי סבירות, זאת החלטה אינסטינקטיבית שקורית בכל אירוע שקורה במדינת ישראל ולא רק בשריפות.

דוד אמסלם: גם כשלצבא יש אירועים במקומות מסוימים, או למשטרה יש אירועים במקומות מסוימים, היא מעבירה ממקומות אחרים.

דוד אמסלם: בוודאי יורדים שם במינימום ויש שם בעיה.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: אמרתי שזה לא שיש לנו בחירום שיושבים באיזשהו בסיס כבאים או שוטרים שהם רק לשעת חירום ועכשיו הפעלנו אותם.

<שמעון בן נר: אני אתן לך עוד כמה דוגמאות.

<שמעון בן נר: באמת באש ובמים, לוחמי האש עשו עבודה מדהימה.

<שמעון בן נר: התמונה הזו מדברת בעד עצמה.

<שמעון בן נר: אני גייסתי את כל המערך.

<שמעון בן נר: לא היה אף אחד במנוחה בבית.

<שמעון בן נר: הם עבדו באופן רציף מעל 36 שעות.

<שמעון בן נר: חלק מהם עברו 72 שעות.

<שמעון בן נר: הקורסים כולם.

<שמעון בן נר: הם נפלו מהרגליים והתמוטטו.

דוד אמסלם: שאלה שמעניינת אותי בהיבט הזה.

דוד אמסלם: לעובדים, לכבאים, שולם כל השכר שמגיע להם בשל המאמץ הזה?

<שמעון בן נר: בזה אנחנו מאוד מסודרים היום, בניגוד לעבר.

<שמעון בן נר: אין עם זה שום בעיה.

דוד אמסלם: בעבר עבדו, אבל בוא נתווכח עכשיו אם יש להם שעות נוספות, כן או לא.

<שמעון בן נר: אתן לך דוגמה והעליתי את זה בישיבת ממשלה בלי בושה.

<שמעון בן נר: הצלחתי לצבור סד"כ של 1,900 לוחמי אש וזאת היסטוריה.

<שמעון בן נר: ביום יום יש 500.

<שמעון בן נר: כאן היו לי 1,900 אנשים שיכולתי להילחם יחד אתם.

<שמעון בן נר: יכולת ההובלה של האנשים על גבי רכבי כיבוי עמדה על 1,600.

<שמעון בן נר: 300 אנשים הוסעו באוטובוסים.

<שמעון בן נר: אמרתי שאוטובוסים לא מכבים שריפות וזה נכון להיום.

<שמעון בן נר: אין לנו מספיק רכבים.

<שמעון בן נר: אתם רואים עם מה התמודדנו.

<שמעון בן נר: אם אני אסכם, אני אומר שבאמת עשינו רפורמה בלתי רגילה.

<שמעון בן נר: הקמנו שבעה מחוזות, לא על הנייר אלא בפועל חלק מהם אין להם בית כי אף אחד לא מימן את הבניין של שבעת המחוזות האלו.

<שמעון בן נר: גם את קריית הכבאות לא מימנו בצורה מסודרת למרות הדוחות, למרות מבקר המדינה.

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: אתה רץ מהר כאילו אנחנו מכירים את הכול.

דוד אמסלם: הקמת שבעה מחוזות, אתה אומר שאין בניין למחוזות?

<שמעון בן נר: נכון.

דוד אמסלם: אין תקצוב?

<שמעון בן נר: אין תקצוב.

דוד אמסלם: רגע.

דוד אמסלם: עצור.

דוד אמסלם: עמיחי, למה אין תקצוב?

<עמיחי דוד: בהתאם לדרישות שהועלו במסגרת התר"ש, קבעה הרשות הארצית לכבאות את סדרי העדיפויות שלה ובהתאם לזה נבנו תחנות.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין את הרעיון.

דוד אמסלם: לפי התשובה שלך אני מבין שזרקו קוביות, יצא 1.2 מיליארד שקלים ומכאן אמרו להם שיכינו תכנית בהיקף הזה.

דוד אמסלם: בדרך כלל יש תכנית, מהתכנית גוזרים תקציב ומהתקציב הזה גוזרים תכנית רב שנתית.

דוד אמסלם: לא מהכסף מתחילים להכין תכנית.

נאוה בוקר: הם עשו כאן מחטף.

נאוה בוקר: במקום חמש שנים, הם עשו שש שנים.

דוד אמסלם: אני עוד לא שם.

דוד אמסלם: עכשיו את מבלבלת אותי בקו החשיבה.

דוד אמסלם: כך בונים תכנית.

דוד אמסלם: יש מה צריך.

דוד אמסלם: יכול להיות שלא נגיע למה צריך.

דוד אמסלם: יכול להיות שמדינת ישראל תחליט – אני שמעתי את שמעון – שיש תקנים עולמיים והיא לוקחת אחריות.

דוד אמסלם: ראש הממשלה, השר לביטחון פנים.

דוד אמסלם: זאת החלטה של מדיניות.

דוד אמסלם: אנחנו לא יכולים לעמוד ביעדים העולמיים, למה?

דוד אמסלם: ככה.

דוד אמסלם: אבל בסוף יש תכנית ואני שואל האם אתם תקצבתם משהו על בסיס התכנית או באתם מזווית הכסף ואמרתם, חבר'ה, אנחנו הולכים עכשיו להקים מערך כבאות ארצי, אנחנו צריכים להביא גם כסף מהבית כי אחרת איך נקים, מצאנו כך במזוודה, היו לנו 1,2 מיליארד שקלים מיותרים, נא להקים מערך כבאות בסכום הזה.

דוד אמסלם: כך התחלתם אתם?

<עמיחי דוד: לא.

<עמיחי דוד: עד כמה שאני יודע, זה תוקצב בהתאם לתכנית הרב שנתית ובהתאם לסדרי העדיפויות.

<שמעון בן נר: אדוני היושב ראש, אני אגיד לך את האמת.

<שמעון בן נר: אותו מיליארד ורבע בתר"ש.

<שמעון בן נר: אמרו לנו, חלקו בסעיפים איך שאתם רוצים.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: זאת אומרת, אני לא טועה בהנחת העבודה שלי שאתם באתם מזווית הכסף וכך לא בונים חומה לטעמי.

דוד אמסלם: בסוף אני אומר לך מה אני אבקש ממך כדי לשבת אתם.

<שמעון בן נר: בנינו מחוז אחד בדרום, אנחנו בונים עכשיו מחוז במרכז.

<שמעון בן נר: מחוז צפון, יש קרקעות.

<שמעון בן נר: יש לנו שמונה דונם בנצרת אבל אין לי כסף לבנות.

דוד אמסלם: איפה יושבים המחוזות?

<שמעון בן נר: בשכירות באזור התעשייה בכרמיאל.

<שמעון בן נר: בושה.

<שמעון בן נר: זה לא ממוגן למלחמה, זה לא מתאים למלחמה.

<שמעון בן נר: אנחנו משקיעים שם את הנשמה.

<שמעון בן נר: וכן הלאה, לא נפרט.

דוד אמסלם: מישהו עשה חשבון כמה עלויות השכירות מול עלות הבינוי?

<שמעון בן נר: אנחנו יודעים אותן במדויק.

<שמעון בן נר: גם בירושלים אנחנו בשכירות בהר חוצבים.

דוד אמסלם: זאת תחנה.

<שמעון בן נר: לא.

<שמעון בן נר: מחוז.

<שמעון בן נר: הפער מ-103 ל-164.

<שמעון בן נר: היינו 103.

<שמעון בן נר: הפער הוא 61 תחנות.

<שמעון בן נר: אם לפני כן היו איגודים וכל איגוד היה עצמאי לגמרי, היום אנחנו רוצים רציפות תפקודית לחירום.

<שמעון בן נר: צריכים מחסני חירום וצריכים ציוד.

<שמעון בן נר: לא שמביאים מעכב בעירה ומשלמים כפול בזמן אמיתי.

<שמעון בן נר: אבל את הדברים האלה אין לנו.

<שמעון בן נר: אף אחד לא מימן את הבינוי וגם לא את ההצטיידות.

<שמעון בן נר: יש כאן שיפוץ של תחנות ושיקום תחנות.

<שמעון בן נר: אני הייתי עדין.

<שמעון בן נר: במצגת הראשונה כתבתי מלים יותר בוטות אבל ביקשו ממני לעדן, אבל הבאתי כמה תמונות כדי שתראו.

<שמעון בן נר: אני נותן דגש בעיקר לצד המבצעי.

<שמעון בן נר: אנחנו משקיעים את הכסף במקום שאני יכול לשפר זמן תגובה אבל אני לא יכול להתעלם ממקומות שהם לא ראויים להיקרא תחנות ובעיני אלה תחנות מבצעיות.

<שמעון בן נר: אני אראה קצת תמונות.

דוד אמסלם: כבוד השר הגיע ואני מקבל אותו בברכה.

<שמעון בן נר: זאת התחנה במודיעין.

<שמעון בן נר: עיר חדשה ומודרנית.

<שמעון בן נר: כך היא נראית.

<שמעון בן נר: זאת התחנה בשוהם, גם כן מקום עם בתים מאוד יפים, וילות, אבל אני נמצא עם רכב בחוץ במגרש החניה.

<שמעון בן נר: זאת התחנה בירוחם.

<שמעון בן נר: לכל התחנות האלה יש לנו קרקעות ואפשר לבנות, אם יהיה תקציב.

<שמעון בן נר: זאת התחנה בתמר, חלק אומרים שהיא יושבת על בולען.

<שמעון בן נר: בחצי תחנה הם לא משתמשים כי הוא על סף איזשהו בולען.

<שמעון בן נר: זאת התחנה ביבנה, גם כן, עיר קטנה, תחנת כיבוי שיושבת על קרוואן.

<שמעון בן נר: זה בקצרין, בכלל בתוך אזור תעשייה משם רוצים לגרש אותי כי זה לא בהתאם לתמ"א.

<שמעון בן נר: בקיצור, אני יכול להראות עוד הרבה.

<שמעון בן נר: זאת מעלות, אותו הדבר.

<שמעון בן נר: אפשר להראות הרבה אבל אני לא אלאה את הפורום.

<שמעון בן נר: אני רוצה לחזור ברשותכם לסיכום.

<שמעון בן נר: יש כאן איזשהו דבר שאני אנסה להתייחס אליו בעדינות.

<שמעון בן נר: אני אומר שאנחנו צריכים להיערך למלחמה שתהיה ולא למלחמה שהייתה.

<שמעון בן נר: אני אומר שבמלחמה שתהיה, גורעים לי נתח מאוד רציני מסד"כ לוחמי האש שנקראים למילואים.

<שמעון בן נר: בין 250 ל-500 לוחמי אש.

<שמעון בן נר: גם כך אני מצומצם, גם כך אין לי אנשים, ובחירום יגרעו לי אנשים שיקראו להם למילואים כי יש להם רישיונות לנהיגת רכב כבד או אני לא יודע מה, והם מאוד חשובים לצבא.

דוד אמסלם: אני עוצר אותך בעניין הזה.

דוד אמסלם: אני מתכנן לקיים דיון בוועדת הפנים בנושא של היערכות מדינת ישראל למצבי חירום באופן כללי.

דוד אמסלם: במסגרת הדיון הזה נדבר גם על הסנכרון ביניכם לבין הצבא בנקודה הזאת.

דוד אמסלם: אני אזמין אתכם לדיון.

דוד אמסלם: זאת נקודה חשובה.

דוד אמסלם: נצטרך לדון בנושא הזה.

דוד אמסלם: במשטרה לדעתי זה פחות בעייתי ויש דיבור ביניכם לבין צה"ל, אבל אצלם זה הרבה יותר דרמטי ואני חושב שכאן נצטרך להסדיר את זה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני לא בטוח שכבאי בשעת חירום פחות חשוב מחייל ולפעמים הוא אפילו יותר חשוב.

דוד אמסלם: צריך להסדיר את היחסים בשעת חירום.

גלעד ארדן: תרחיש האיום המרכזי על ישראל שהוא טילים ורקטות, אני לא חושב שמישהו חושב שלכבאים יש חשיבות פחותה לעומת חייל או לוחם אחר.

דוד אמסלם: אני בהחלט מסכים אתך.

<שמעון בן נר: אם לא יהיה קשב, לא יהיה לנו סיוע בין-לאומי, לא אווירי ולא קרקעי ויהיו לנו ריבוי משימות.

<שמעון בן נר: ריבוי משימות, כשיהיו שריפות מפגעי טבע וגם כתוצאה מטילים וראינו את זה במבצעים האחרונים, גם בשלום הגליל וגם בצוק איתן, כמה שריפות נגרמות מהטילים והרקטות.

<שמעון בן נר: יהיו הצתות כאלה ואחרות ויהיה חילוץ מהרס.

<שמעון בן נר: רק לאחרונה ראינו כמה זמן וכמה מאמצים צריך להשקיע בגין חניון אחד שמתמוטט.

<שמעון בן נר: תארו לעצמכם מה קורה כשכמה מבנים רבי קומות או לא רבי קומות מתמוטטים, כמה קשב וכמה כוח אדם נצטרך להשקיע בדבר הזה.

<שמעון בן נר: כמו שאמרו כאן, מזג האוויר הוא לא לטובתנו והוא משתנה.

<שמעון בן נר: הפערים, וזה הקטע החשוב.

<שמעון בן נר: אנחנו נגיע בסוף התר"ש ל-2,100 לוחמי אש.

<שמעון בן נר: אנחנו חושבים – לא צריכים להיות 9,000 – שנסת

<שמעון בן נר: פק ב-4,000 שמבחינתנו זה המענה המינימלי.

<שמעון בן נר: אנחנו רוצים להגיע ל-164 תחנות, כמו שהגדירו בתר"ש.

<שמעון בן נר: 420 רכבים, כמו שאמרתי קודם.

דוד אמסלם: רק רגע.

דוד אמסלם: במסגרת התר"ש, הוכר הצורך ב-164 תחנות.

דוד אמסלם: הדלתה שתוקצבה היא בערך 130.

<שמעון בן נר: כן.

<שמעון בן נר: אנחנו מדברים על תר"ש שצריך להיעשות מיד בתחילת 2018.

<שמעון בן נר: 2017 כבר אבוד למרות שאולי אפשר אבל אני לא מתעסק בפוליטיקה.

<שמעון בן נר: אנחנו רוצים תר"ש בהקדם חופף בשנה לתר"ש הקיים לאור הפערים והבעיות שקיימות.

<שמעון בן נר: אנחנו רוצים להגדיל את כוח האדם, להגדיל את מספר התחנות, להגדיל את מספר הרכבים.

<שמעון בן נר: אלה שלושת הרגליים המרכזיות בכיבוי אש.

<שמעון בן נר: אמרנו שנשלים את מפקדות מחוז.

דוד אמסלם: דרך אגב, אתם יודעים להציג תכנית רב שנתית לחמש השנים הקרובות?

<שמעון בן נר: בוודאי.

<שמעון בן נר: רק שייתנו לנו את ההזדמנות.

<שמעון בן נר: מבינים שהאמצעים מוגבלים והשמיכה היא קצרה.

<שמעון בן נר: את כל זה אנחנו מבינים ולכן גם מלכתחילה אמרנו שאי אפשר לבנות הכול ביום אחד.

<שמעון בן נר: אנחנו ערים לזה.

<שמעון בן נר: אבל אנחנו אומרים שהיה תר"ש אחד, אסור לנו לנוח על זרי הדפנה.

<שמעון בן נר: התר"ש הזה באמת הוביל אותנו למקום טוב אבל אם נעצור כאן, תהיה הידרדרות.

גלעד ארדן: אני חייב להעיר הערה כללית אחת, אדוני היושב ראש.

גלעד ארדן: קודם כל, אני מודה לנאוה על היום החשוב הזה ולך על כינוס הדיון.

גלעד ארדן: אני לא רוצה עכשיו לחזור על הדברים.

גלעד ארדן: הבעיה המרכזית מול משרד האוצר מתחילה בכך ונגמרת בכך שבשונה ממשרד החינוך למשל שלגבי הגידול באוכלוסייה, יש נוסחה.

גלעד ארדן: נולדים ילדים, נפתחות כיתות, נפתחים גני ילדים, זה מתוקצב אוטומטית.

גלעד ארדן: בתחום של חירום והצלה של חיי אדם, זה לא קיים.

גלעד ארדן: אין שום נוסחה.

גלעד ארדן: האוצר בעצם לא מכיר בכך שהגידול באוכלוסייה – דרך אגב, הוא הכי גבוה בעולם המערבי – מחייב איזושהי התאמה של יכולות חילוץ, חירום והצלה.

גלעד ארדן: לכן המשרד גם עוד לפני נתקל תמיד בצורך לנהל משא ומתן על דברים שבעיני הם צריכים להיות מובנים מאליהם.

גלעד ארדן: כשכל שנה אתה צריך לנהל משא ומתן על עמידה ביכולת מענה לאוכלוסייה שגדלה, תמיד אתה נשאר גם בפער היכן ההתעצמות הטכנולוגית, היכן סייבר, היכן אתגרים חדשים.

גלעד ארדן: פתאום יש מנהרות לירושלים, יש גורדי שחקים שנבנים במדינת ישראל ולכל אלה גורמי החילוץ וההצלה צריכים לתת מענה, אבל קשה מאוד להגיע למענה הזה כאשר על הלחם והחמאה שלך קודם כל מתווכחים אתך כי לא לוקחים בחשבון את זה שעכשיו בנגב – ואנחנו שומעים, דרך אגב, על אסונות כל הזמן דווקא באוכלוסיית המיעוטים ובאוכלוסיות חלשות יותר, אלה האוכלוסיות שלצערנו יש להן פחות כסף לאמצעי מיגון, לקנות ציוד, תנורים או כל דבר שהוא בטיחותי יותר – ודווקא במקומות האלה, בישובים החלשים, יש פער היסטורי שאם מה ששמעון אומר לא יקרה ולא יהיה תר"ש שלוקח את זה בחשבון, אי אפשר יהיה לסגור את הפער הזה.

דוד אמסלם: עמיחי, מה אתה אומר?

דוד אמסלם: אתה מכיר את הבדיחה על אותו אחד שהרגיל את החמור שלו לא לאכול.

דוד אמסלם: בסוף הוא מת.

דוד אמסלם: הוא אמר שעד שהוא התרגל, הוא מת.

דוד אמסלם: זה מה שקורה כאן?

<עמיחי דוד: מצד אחד יש גידול קבוע באוכלוסייה ומצד שני המשרד לביטחון פנים גדל בשלוש או בארבע השנים האחרונות.

דוד אמסלם: כפי שאמר השר, יש דברים שיש בהם טייס אוטומטי על בסיס פרמטרים שגדלים והוא נתן את הדוגמה הכי טובה, את מערכת החינוך.

דוד אמסלם: נולד ילד, בסוף אתה לא יכול להגיד – אני מניח שאף אחד לא יכול להגיד – שהילד ישב בבית ולא ילך לגן הילדים כי אין לנו כסף לבנות גן ילדים.

דוד אמסלם: אז מצופפים, מצופפים ומצופפים אבל בסוף בונים עוד גן כי אין ברירה.

דוד אמסלם: כאן גם אם הכפלת את העיר ושילשת אותה, יכול להיות שזאת אותה כבאית רעועה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: לא קרה כלום.

דוד אמסלם: השאלה היא האם אתה מתייחס כך לעניין או שאתה יושב אתם באמת ויש מה שנקרא קידומים אוטומטיים שאם אוכלוסייה גדלה או פרמטרים, יש פרמטרים קבועים שאם הם ישתנו, בהתאם התקצוב משתנה.

<עמיחי דוד: מי שקובע את סדרי העדיפויות בתחום ביטחון פנים - - -

דוד אמסלם: לא שאלתי על סדרי עדיפויות.

<עמיחי דוד: אנחנו נותנים איזשהו סכום מסוים.

דוד אמסלם: לא, לא ענית לי.

דוד אמסלם: יש מה שנקרא שיפורים טכנולוגיים.

דוד אמסלם: עוד לא נכנסתי למה שהשר אמר.

דוד אמסלם: יש שיפורים שאנחנו צריכים לקדם אותם, את המערך.

דוד אמסלם: יכול להיות שיש לו היום ציון ארבע ואנחנו צריכים להביא אותו לחמש, אבל יש פרמטרים שגם אם אנחנו רוצים להשאיר אותו בארבע, עדיין צריך לתקצב אותו באופן אוטומטי ולהגדיל את התקצוב, גם אם נשאיר אותו באותה נקודה כאשר עוד לא התקדמנו.

דוד אמסלם: יש לי תחושה שמתנהל שוק מחנה יהודה.

דוד אמסלם: אתה מתווכחים, הם רוצים עוד חצי מיליארד, אתה נותן להם עוד מאתיים אלף שקלים ובזה נגמר העניין.

<עמיחי דוד: במסגרת דיוני התקציב, כל משרד מציג את הדרישות שלו ואת הצרכים שלו ובמסגרת הזאת ניתנות לו תוספות.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: תודה.

<שמעון בן נר: אני רוצה לחדד את הנושא שהעלית עכשיו.

<שמעון בן נר: לפני כשנתיים נדמה לי היה כאן יום הצדעה והעלינו את הנקודה הזאת.

<שמעון בן נר: אמרנו שלא יתכן שבונים עיר חדשה או בונים אזור עם עשרות אלפי יחידות דיור, חושבים על בתי ספר, על גני ילדים, על מקווה, על מה שאתה רק רוצה, אבל על תחנת משטרה וכיבוי אש לא בונים.

גלעד ארדן: שים לב לצביעות של האוצר, סליחה.

גלעד ארדן: רוצים להוזיל את מחירי הדיור בצדק.

גלעד ארדן: הולכים לרשויות מקומיות לפתות את ראש העיר על ידי זה שהאוצר יסבסד לו את כל התשתיות.

דוד אמסלם: הסכמי גג.

גלעד ארדן: כן.

גלעד ארדן: הסכמי גג.

גלעד ארדן: ביוב.

גלעד ארדן: בצדק.

גלעד ארדן: זה מתוך אינטרס אוצרי להגדיל את ההיצע.

גלעד ארדן: כשאני בא ואומר, סליחה, אתם עכשיו מוסיפים באשקלון עוד 10,000 יחידות דיור, למה אתם לא לוקחים בחשבון שזה יחייב גם הגדלה של תחנת הכיבוי וכוח האדם?

גלעד ארדן: מה, זה לא חלק מזה?

גלעד ארדן: עם כל הכבוד, האוצר לא אומר לי כשהוא דן אתי על התקציב שאקח בחשבון שהוא הולך להגדיל פה ופה ופה את הישובים, הוא ייתן לי את התקציב.

גלעד ארדן: לא פיצוי.

גלעד ארדן: אף אחד לא עושה טובה לאף אחד.

גלעד ארדן: זה כדי לתת מענה לאירועי הצלת חיים במקומות האלה.

גלעד ארדן: תכף זה רלוונטי גם למשטרה.

גלעד ארדן: ברור שיש שם יותר קריאות למוקד 100.

גלעד ארדן: מבחינתם זה לא.

גלעד ארדן: תביא את זה אחר כך לתקציב.

גלעד ארדן: כל הזמן הם יוצרים פערים בהקשר הזה וכשאתה מגיע לניהול המשא ומתן התקציבי, ברור שאתה מאוד מתקשה להעצים את היכולות של ארגוני החירום וההצלה.

גלעד ארדן: זה הדבר הבסיסי שהיה צריך להיות לפני הכול.

דוד אמסלם: עמיחי, אנחנו מצטערים שאנחנו נופלים עליך.

דוד אמסלם: אתה השליח.

גלעד ארדן: היו יכולים לשלוח דרג יותר בכיר.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: עמיחי הוא אחלה.

<עמיחי דוד: בסופו של דבר התקציב של המשרד לביטחון פנים, אם אני מסתכל עליו במשך חמש השנים האחרונות, הוא גדל ביותר מהיקף ריבוי האוכלוסייה.

<עמיחי דוד: הוא גדל משמעותית יותר.

דוד אמסלם: בכבאות או בכל השאר?

<עמיחי דוד: בכל תקציב המשרד לביטחון פנים.

דוד אמסלם: אנחנו כאן מדברים על כבאות והצלה.

<עמיחי דוד: אבל אני מסתכל על סדרי העדיפויות בתוך המשרד לביטחון פנים.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: בסוף אני אמליץ לך כי לא עובדים כך.

דוד אמסלם: אני אמרתי אני עובד הפוך.

דוד אמסלם: אני בונה תכנית, יושב אתם על תכנית ואז קובעים סטנדרט מה אנחנו רוצים.

דוד אמסלם: יש את המקסימום ויש את המינימום לתכנית כפי שהציג שמעון.

דוד אמסלם: בסופו של דבר יושב השר עם ראש הממשלה, עם שר האוצר, וקובעים לאן יכולה להביא מדינת ישראל את הנושא ומה הרמה שהיא יכולה להביא למדינה.

דוד אמסלם: מזה נגזר הכסף ואז נכנסים לתכנית רב שנתית.

דוד אמסלם: זה לא הולך כמו שאני יודע זה קרה.

דוד אמסלם: אני שאלתי אותך שאלה טריביאלית.

דוד אמסלם: אתם באתם, החליטה הממשלה להקים מערך כיבוי, באו ומצאו מזוודה קטנה ואמרו להם, חבר'ה, תקימו עם מה שיש וזה מה שיש, תתחילו להכין תכניות.

דוד אמסלם: זה לא עובד כך.

דוד אמסלם: דרך אגב, מדובר על שירות שהוא שירות חירום.

דוד אמסלם: זה אירוע חירום.

דוד אמסלם: אני רואה אותם בעיקר אפקטיביים ושם יבואו לידי ביטוי, בעיקר דווקא כשהמדינה נמצאת במשבר הכי עצום, וכפי שאמר השר, זאת מלחמת טילים וכולי שזאת בעצם המלחמה הבאה שתהיה כאן.

גלעד ארדן: אדוני היושב ראש, אחרי אסון בו נהרגו 44 בני אדם, המשרד לקח את הטכניון - לא לקח יועץ מטעם – וביקש עבודה על מרחקי הגעה ותקנים.

גלעד ארדן: נתנו שלוש אופציות.

גלעד ארדן: אם אחרי אסון כזה שראש הממשלה אישית מנחה את הרפורמה, האוצר החליט לא להגיע גם לא למינימום שהטכניון קבע, אז אתה מבין במה מדובר.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: זה יהיה בסיכום שעוד מעט נעשה.

<שמעון בן נר: השר הביא כדוגמה את אשקלון.

<שמעון בן נר: הטכניון מדבר על תוספת שתי תחנות משנה, אחת בצפון והשנייה בדרום, כדי לשפר את זמן התגובה וזה בלי שבנו את 15 אלף היחידות החדשות.

<שמעון בן נר: הפער היום הוא עצום.

<שמעון בן נר: גם שם היה לנו מקרה שאם היו לנו אדמות, היה לנו הכול אבל אין כסף.

דוד אמסלם: קח עוד דקה וחצי לסיכום ואחר כך נרצה לשמוע את השר.

<שמעון בן נר: יש לנו פערים גדולים וביקשנו עזרה ראשונה בעניין הזה.

<שמעון בן נר: אתה רואה למשל במעלה אדומים, שם אנחנו מתחילים לבנות.

<שמעון בן נר: יש כאן הרבה תחנות שאנחנו רוצים לבנות.

<שמעון בן נר: יש לנו את המגרשים ואת האדמות.

<שמעון בן נר: אם ייתנו לנו כסף, נצא מיד לבנייה.

דוד אמסלם: מה זאת אומרת?

דוד אמסלם: זה באלפי שקלים?

<שמעון בן נר: תוסיף שלושה אפסים לכל אחד.

דוד אמסלם: זאת אומרת, אלה שבעה מיליון.

<שמעון בן נר: כן.

<שמעון בן נר: חברי הכנסת הלכו אבל אתה רואה, ערערה מתוכננת וערד מתוכננת.

דוד אמסלם: אל תיעלבו שהם הלכו.

דוד אמסלם: אני רגיל לזה.

דוד אמסלם: הם מדברים והולכים ובסוף אני נשאר לבד.

<שמעון בן נר: אתה רואה שאשקלון מופיעה.

<שמעון בן נר: כולם מופיעים.

<שמעון בן נר: יהיה כס, נבנה.

<שמעון בן נר: למעלה אתם רואים את המלצות הטכניון.

<שמעון בן נר: אנחנו אומרים שהמדינה לא יכולה להעמיד את מה שהטכניון המליץ עליו.

<שמעון בן נר: זה באמת לוקסוס אבל שיעמידו לנו את זה.

<שמעון בן נר: זה פחות מחצי אבל בזה צריך לעמוד ולזה צריך תכנית וגיבוי.

<שמעון בן נר: אלה יהיו ארבע שנים, חמש שנים, שש שנים אבל אני רוצה בסוף הדרך לראות שאנחנו מגיעים לפחות לקו הזה שאני אומר שהוא פחות מחצי ממה שהטכניון המליץ עליו.

<שמעון בן נר: זה המצב הקיים.

<שמעון בן נר: אתם מבינים שאי אפשר לחיות עם 329 רכבים כשצריך מינימום 700 ומשהו.

<שמעון בן נר: אמרתי, מבצע האחרון הסענו באוטובוסים.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: תודה רבה לך על הסקירה.

דוד אמסלם: באמת סקירה מאוד יסודית.

דוד אמסלם: בסיכום הביניים, לפני שאני אתן לשר להתייחס לנקודה הזאת לפני שנעבור לנקודה הבאה, אני אומר שאני אעשה דיון בוועדת הפנים רק בנושא תכנית רב שנתית למערך הכבאות.

דוד אמסלם: אנחנו נביא את האוצר, אתם תציגו את התכנית ונשמע מה האוצר אומר.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני בעמדה – וזה עולם הערכים שלי והמושגים שלי, ואני אומר את זה לך עמיחי אבל כשאני מדבר אליך, בסופו של דבר אני מדבר אל שר האוצר – שבסופו של עניין, כאשר מציגים את הצורך, ובמיוחד אני מדבר על גופי החירום, מישהו מקבל החלטה אבל ההחלטה באה עם סמכות ואחריות.

דוד אמסלם: זה אומר אם אני לוקח את ההחלטה, אני לוקח גם את האחריות.

דוד אמסלם: אין באמצע.

דוד אמסלם: אם החלטתי שאני שם חמישה שקלים על הנושא, אם קרה משהו והייתי צריך לשים שבעה שקלים, את אחריות שלי על כל המשתמע מכך.

דוד אמסלם: לכן צריך להבין את העניין.

דוד אמסלם: אני לא אומר את זה כמעט באף נושא, אבל במערך הכבאות שאני רואה אותו כמערך חירומי, לדעתי אולי הכי חשוב בעידן של היום.

דוד אמסלם: אני מסכים עם מה שהשר אמר.

דוד אמסלם: בצפי של המלחמה הבאה, סביר להניח שלא יהיו טנקים מול טנקים אבל יהיו כאן טילים, קטיושות וכולי שידליקו שריפות.

דוד אמסלם: זה מה שקרה במלחמה שליוויתי אותה במלחמת לבנון השנייה.

דוד אמסלם: אז רומח היה הנציב ואני זוכר שדילגנו אתם בארץ, הייתי אז בעירייה, ומה שקרה זה שמערך הכיבוי כמעט נקרע לגזרים בסיפור הזה ועבד יום ולילה, אפילו יותר גרוע מאשר היום.

דוד אמסלם: הוא בעצם ניהל כמעט את כל המערכה בתוך הארץ.

דוד אמסלם: אדוני השר, בבקשה.

גלעד ארדן: תודה אדוני היושב ראש.

גלעד ארדן: אני שוב רוצה להודות לסגנית יושב ראש הכנסת חברת הכנסת נאוה בוקר שבאמת עושה המון, מעל ומעבר, כדי לחזק את גורמי החירום וההצלה.

גלעד ארדן: תודה על יום ההצדעה.

גלעד ארדן: תודה לך על כל העבודה שלך המאוד יסודית במהלך השנה שאתה פועל ומעמיק כדי לתת מענה ופתרונות.

גלעד ארדן: הבאת למשל רק לאחרונה לביטול האגרות המבצעיות.

גלעד ארדן: אם לא הלחץ שלך, זה לא היה קורה.

גלעד ארדן: אני חושב שבזכות זה באמת חיים של אנשים רבים יינצלו.

דוד אמסלם: אני לא ידעתי על זה.

דוד אמסלם: ברוך השם עוד לא נשרף לי הבית ולא ידעתי בכלל שזה קיים.

דוד אמסלם: קציני הכיבוי, זה הפריע להם והם באו אלי ואמרו לי שלא נעים להם.

דוד אמסלם: בזה זה התחיל.

גלעד ארדן: זה חלק מפתרונות עבר של האוצר לממן את ה"לוקסוס" הזה של הצלת חיים באמצעות הזמנת שירותי כבאות.

גלעד ארדן: אני לא רוצה לחזור על הדברים ששמעון אמר.

גלעד ארדן: קודם כל, מגיע לשמעון כל השבחים.

גלעד ארדן: אני תמיד מכתיר אותו כאלוף העולם, בטח אלוף הארץ, בבינוי.

גלעד ארדן: יש לו זכויות רבות ברפורמה, ביישום הרפורמה אולי ההיסטורית ובאמת מגיע קרדיט גם לראש הממשלה על ההבנה והיישום שלה וגם לשר הקודם, איציק אהרונוביץ, יחד עם הנציב הקודם.

גלעד ארדן: באמת עשו כאן מהלך היסטורי לאומי שאת התוצאות שלו ראינו כולנו בגל השריפות האחרון בו היו אפס נפגעים.

גלעד ארדן: מגיעות הרבה תודות ומגיעים הרבה שבחים.

גלעד ארדן: עם זאת, כפי שאתה עושה כרגע, אנחנו חייבים להסתכל על האתגרים העתידיים.

גלעד ארדן: האתגרים העתידיים לא עומדים להיות פחותים אלא הם עומדים להיות מרובים יותר.

גלעד ארדן: למה?

גלעד ארדן: כי האיום המרכזי היום על ביטחון מדינת ישראל הוא לא בחזית אלא הוא בעורף.

גלעד ארדן: כל האויבים שלנו הבינו שאת צה"ל הם לא יכריעו בחזית ברוך השם, וצה"ל חוזק הרבה מאוד שנים בתקציב הגדול והמרכזי ביותר, והגיעה השעה להבין גם באוצר ובכל מקום אחר שצו השעה היום הוא חיזוק יכולות החירום וההצלה בעורף.

גלעד ארדן: נכון, פיקוד העורף, גם הוא עשה כברת דרך מאוד משמעותית ויש לו יכולות שבאמת אין מה להשוות לעבר, אבל כשאתה מסתכל על כך שתר"ש הכבאות היה פחות מהמינימום שקבע הטכניון, כשאתה מבין שמאז 2010-2011, אחרי אסון הכרמל, האיום – דרך אגב, הוא לא האיום של מלחמת לבנון השנייה ב-2006 של נפילה של עשרות טילים ביום אלא התרחיש הצה"לי שאושר בקבינט מדבר על נפילה של מאות טילים לפחות בכל יום, אם לא מעבר לזה כאשר בימים הראשונים גם מעל אלף.

גלעד ארדן: זה מה שאויבינו, חיזבאללה וכולי, מתכננים למדינת ישראל.

גלעד ארדן: לכן לא רק שהמערך הזה לא עומד במינימום אלא כפי ששמעון ציין, בצדק, תוסיף לו אתגרים חדשים כמו מנהרות, תווך תת קרקעי, גורדי שחקים שנבנים היום במדינת ישראל והצורך לחלץ מהם אנשים אם חס וחלילה תהיה שם שריפה או טיל יפגע בהם, תוסיף לזה את האיומים הביטחוניים ותוסיף לזה את המרכיב אליו נחשפנו לצערי בגל האחרון, כאשר מדובר על טרור בהשראה, כאשר מדובר על כך שהיום אפשר להסית מיליוני אנשים באמצעות האינטרנט ולנצל הזדמנויות, בין אם אלה דקירות , או לנצל את תנאי מזג האוויר ולקרוא להם להבעיר את מדינת ישראל.

גלעד ארדן: אתם יכולים לתקוף אותי עוד אלף פעמים אבל הנתון שרוב השריפות נגרמו מהצתות, הוא נתון של החוקר והחוקרים של רשות הכבאות וההצלה על בסיס הניתוח שלהם את הזירות, על בסיס חומרים דליקים שנמצאו שם, על בסיס הכנות שנתפסו, על בסיס מזל"טים של צה"ל שביקשנו להעלות והראו דמויות שמגיעות מצד מזרח של הגדר וחוזרות לשם.

גלעד ארדן: זה נכון, בזה אני צריך לטפל ולשדרג, שיכולות החקירה וההבאה לדין והגשת כתבי אישום לצערי היא יכולת מאוד מאוד נמוכה.

גלעד ארדן: דרך אגב, הסתכלתי על זה אחורה וכל השנים זה היה כך.

גלעד ארדן: שלושה אחוזים בלבד ממקרי ההצתה המכוונת בישראל, בסוף מובילים לכתב אישום.

גלעד ארדן: אני מניח שכולנו מביניים, זירת שריפה, הראיות מושמדות, מאוד קשה לקשור אדם ספציפי ברף ראיות שמספיק לכתב אישום.

גלעד ארדן: אבל אני אומר את כל זה עכשיו לא בשביל לדבר על ההצתות אלא רק כדי למנות שהאיומים שעלולים להביא לאסונות גדולים במדינת ישראל, ואנחנו רואים מה זה אסון של שריפה.

גלעד ארדן: דמיינו רק את חלמיש כאשר אם המתנדבים שם לא היו ערוכים ומגיבים והכוחות לא מגיעים, ישוב שלם יכול להישרף על יושביו אם האש מקיפה אותו.

גלעד ארדן: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו להישאר במצב הנוכחי ואני מתכוון להמשיך להיאבק על חיזוק המערך הזה ובזכות שיתוף הפעולה כאן והדיונים אני מקווה שגם נצליח בכך.

גלעד ארדן: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה רבה כבוד השר.

דוד אמסלם: כפי שאמרתי, אנחנו נעשה דיון שנקדיש לו לפחות שעתיים בנושא הזה של התכנית הרב שנתית של הכבאות בכפוף למה שאמרת.

דוד אמסלם: בדיוק כפי שאתה רואה את הדברים, אני רואה אותם אחד לאחד.

דוד אמסלם: בדיוק אותו הדבר.

דוד אמסלם: לכן אני חושב שחשוב אנחנו נעשה את הדיון הזה ונדרבן את האנשים שגם כך מדורבנים אבל מזרזים את המזורזים, כדי שהאוצר גם יגבה את זה ברמה התקציבית.

<דודי אריאלי: אני לא אומר משהו על מרכזי החיץ אבל יש משהו שלא מספיק נגענו בו בדיון.

<דודי אריאלי: אחד התפקידים החשובים ביותר של רשות הכיבוי הוא נושא של רישוי עסקים.

דוד אמסלם: אני לא שם.

דוד אמסלם: אני לא רוצה לדבר על זה עכשיו ואני אסביר למה.

דוד אמסלם: ברישוי עסקים אני עושה דיון ברישוי עסקים והוא יהיה דיון ארוך.

דוד אמסלם: כחומר למחשבה אני אומר לשמעון שעשינו בשבוע שעבר דיון לגבי הנושא של מכונים בתכנון ובנייה ואתם אתנו בסיפור הזה.

דוד אמסלם: אם אתם לא תגיעו להבנות אתם, אני אחתוך את זה בדיון הבא.

<דודי אריאלי: אני אבוא לדיון.

דוד אמסלם: אתה תבוא לדיון.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה לא יהיה דיון אחד אלא אלה יהיו מספר דיונים.

דוד אמסלם: הם חלק קטן מאוד בסיפור הזה.

<שמעון בן נר: דווקא ברישוי עסקים עשינו רפורמה.

דוד אמסלם: נכון.

דוד אמסלם: אמרתי.

<שמעון בן נר: ביטלנו את רמת סיכון 1 ו-2 על בסיס תצהיר, דבר שלא היה קודם לכן.

גלעד ארדן: על כך מגיעים שבחים לאוצר.

דוד אמסלם: אני מספר לך שאנחנו נכנסים לרפורמה ברישוי עסקים בכל המקומות.

דוד אמסלם: באמת שאפו לכם.

דוד אמסלם: אתם הקטע הכי מתקדם שם ואתם מהווים מודל לשאר השותפים במסלול הטיולים של זה.

דוד אמסלם: רבותיי, אני רוצה לעבור לנושא הבא שמבחינתי הוא חשוב מאוד וזה הנושא של קווי החיץ.

דוד אמסלם: קודם כל, קרן קיימת נמצאת כאן?

<לאה קריכלי: הוא היה והלך.

דוד אמסלם: זה מרגיז אותי שמזמינים את קרן קיימת והם לא כאן.

<לאה קריכלי: דני עטר יהיה כאן היום.

דוד אמסלם: אנחנו הזמנו את יושב ראש קרן קיימת לעניין כי אני חושב שהנושא הבא צריך להיות נושא בהובלתו האישית.

דוד אמסלם: דרך אגב, בדיון הקודם, זה מה שקרה ואני רוצה להקריא לכם מכתב ואני עכשיו מאוד מאוד כועס כי חלק גדול מהדיון היה על הנושא הזה בגלל שזאת סוגיה אופרטיבית.

דוד אמסלם: לכן אני שואל אם מישהו מקרן קיימת נמצא כאן.

דוד אמסלם: לא נמצא.

דוד אמסלם: לא מצאו לנכון להגיע.

<לאה קריכלי: נרשמו אבל לא הגיעו.

דוד אמסלם: אני רוצה להקריא לכם מכתב.

דוד אמסלם: ב-2 בפברואר 2016 אני קיימתי דיון בנושא של קווי חיץ.

דוד אמסלם: שלחתי מכתב לראש הממשלה ולשר האוצר ואני רוצה להקריא לכם אותו.

דוד אמסלם: את המכתב שלחתי ב-11 ביולי 2016 ובו נאמר: "הנדון: הקצאת כספים להקמת קווי חיץ בין יערות לישובים.

דוד אמסלם: בדיון שנערך בוועדת הפנים והגנת הסביבה ביום 2 בפברואר 2016, קרי, שנה מהיום, הוצגו הסכמות בין משרדי הממשלה לבין קק"ל באשר למימון יצירת קווי חיץ בין היערות לשטחים בנויים בישובים כאמצעי בטיחות מפני שריפות.

דוד אמסלם: לפי ההסכמות שהוצגו, התקציב אמור היה להגיע מקק"ל במסגרת הכספים שהקצתה לטובת מימון מיזמים לאומיים כאמור בהחלטת הממשלה מספר 672 מיום 8 בנובמבר 2015.

דוד אמסלם: אולם עד כה לא אושרה העברת כספים מתוך תקציב זה".

דוד אמסלם: דרך אגב, מדובר בסדרי גודל של 250 מיליון שקלים גרוסו-מודו חד פעמי מתוך תקציב של 2 מיליארד שקלים שהמדינה בעצם אז שתתה מקק"ל.

גלעד ארדן: כל שנה מיליארד.

דוד אמסלם: כל שנה מיליארד, אבל שני מיליארד שקלים במצטבר.

גלעד ארדן: אבל זה מעתה לעולמי עד, המיליארד שקלים.

דוד אמסלם: אני תמהתי כל הזמן עת חשבתי שקרן קיימת אמורה לטפל ביערות קודם ואם יש לה עוד קצת כסף, היא תפתח פארק או מדרכה או משהו אבל הסתבר לי שכנראה קרן קיימת היא גוף מפתח של מדינת ישראל לכבישים אולי, למדרכות, אולי לבנות כיתות לימוד אבל רק לא עושה את התפקיד שלה, קרן קיימת לישראל שצריכה לתחזק את היערות שלנו.

דוד אמסלם: זה לא שם.

דוד אמסלם: בכל אופן אמרתי ויכוח אחר.

דוד אמסלם: לקחו עשרה אחוזים, כמעט שני מיליארד, 250 מיליון, שקלתי למה לא עובר.

דוד אמסלם: המשך המכתב: "כידוע לך תקציבי קק"ל בהגדרה מיועדים לטיפול בראש ובראשונה ביערות ובחורשות שהיא מתחזקת באופן שוטף.

דוד אמסלם: על כן אבקש להדגיש שמדובר בליבת העשייה של קק"ל.

דוד אמסלם: קרי, על פי הבנתי גם אם יש תקציב קטן, הוא אמור בראש ובראשונה לטפל בסעיף זה.

דוד אמסלם: אין צורך להכביר מלים בחשיבות פרויקט יצירת קווי החיץ שבא לפתור בעיות וסוגיות בטיחותיות ויש ביכולתו להציל חיי אדם.

דוד אמסלם: אבקשכם לפעול להעברת הכספים בהקדם".

דוד אמסלם: זה מכתב שכתבתי לפני שבעה חודשים.

דוד אמסלם: לפני השריפות.

דוד אמסלם: לכן אני קודם כל רוצה להבין למה הכסף לא עבר על בסיס אותה החלטת ממשלה.

<עמיחי דוד: עד כמה שאני יודע היה איזשהו סיכום מול קק"ל במסגרתו קק"ל הייתה אמורה להעביר סכומים מסוימים.

נאוה בוקר: הם העבירו את הסכומים האלה.

<עמיחי דוד: להבנתי יש איזושהי טענה שהאוצר לא מאפשר לקק"ל להעביר את הכספים לטובת קווי החיץ.

<עמיחי דוד: אני לא מכיר את הטענה הזאת.

גלעד ארדן: תוך המיליארד שאתם לוקחים להם.

גלעד ארדן: לא בנוסף למיליארד.

דוד אמסלם: עמיחי, אני רוצה להגיד לך בהגינות.

דוד אמסלם: אני קיימתי את הדיון הזה והזמנתי אתכם לוועדה.

דוד אמסלם: אנחנו עושים זימונים מאוד מסודרים כולל הודעה על הנושאים.

דוד אמסלם: יש שתי אופציות.

דוד אמסלם: או ששלחו אותך ואתה היית אמור לתת את התשובות, או שמישהו מזלזל ושלח אותך ואפילו לא אמר לך מה הנושא.

<עמיחי דוד: אני מכיר את הנושא.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין דבר מאוד פשוט.

דוד אמסלם: את הדיון עשיתי לפני שנה.

דוד אמסלם: מי שישב בדיון היה יושב ראש קק"ל.

נאוה בוקר: נכון.

<עמיחי דוד: גם אני.

דוד אמסלם: ההחלטה הייתה לפני שנה פלוס.

דוד אמסלם: אני מספר לך.

דוד אמסלם: החלטת ממשלה ב-2015.

דוד אמסלם: ב-8 בנובמבר 2015.

נאוה בוקר: למה הוא אומר שהוא לא מכיר את הנושא?

נאוה בוקר: הוא היה אצלי בוועדה בשני דיונים.

<עמיחי דוד: אני לא אומר שאני לא מכיר את הנושא.

נאוה בוקר: בשני דיונים אצלי בוועדה הוא ישב וחייך ואני עוד זוכרת את החיוך שלך כשאני אומרת לך שמדובר כאן בחיי אדם.

נאוה בוקר: אתם מסכנים חיי אדם.

דוד אמסלם: מותר לו לחייך.

דוד אמסלם: זאת לא השאלה.

דוד אמסלם: אל תיקח את זה באישי.

נאוה בוקר: שלא יגיד שהוא לא מודע לכך.

דוד אמסלם: הייתה החלטת ממשלה ב-2015.

דוד אמסלם: אם אתה אומר לי שאתה לא יודע לתת תשובה, אני מזמין את מנהל אגף תקציבים אלי מחר כדי להבין את התשובה.

דוד אמסלם: אני עשיתי דיון בנושא בפברואר שנה שעברה.

דוד אמסלם: כתבתי מכתב ב-11 ליולי 2016 וכמדומני עד היום לא קיבלתי תשובה.

דוד אמסלם: דרך אגב, כל זה לפני גל השריפות ולא קשור לגל השריפות.

דוד אמסלם: אני שואל פעמיים.

דוד אמסלם: פעם אחת, אם יש החלטת ממשלה שאני מניח שגם שר האוצר שותף לאותה החלטה, גם הוא חבר ממשלה.

דוד אמסלם: נכון?

דוד אמסלם: אז מה, הוא עצמו לא מקיים את החלטות הממשלה?

דוד אמסלם: דבר שני, אני כתבתי לכם מכתב.

דוד אמסלם: כפי שציינתי, קיימתי דיון לפני שנה בנוכחות יושב ראש קק"ל והוא אמר לי, הוא אמר לפרוטוקול, שקק"ל תקצבה את הנושא ב-250 מיליון שקלים.

נאוה בוקר: נכון.

דוד אמסלם: אחרי חצי שנה אני שולח מכתב ואתם אפילו לא טורחים להשיב עליו.

דוד אמסלם: כל זה, כבודי לא חשוב כאן.

דוד אמסלם: באמת, אני לא בקטע הזה אבל למה לא העברתם את הכסף?

<עמיחי דוד: קודם כל, לגבי המכתב, אני לא יכול לענות.

דוד אמסלם: לא חשוב, אבל למה לא העברתם את הכסף?

<עמיחי דוד: לגבי הכספים, כמו שנאמר, היה סכום של מיליארד שקלים שנמשכו מקק"ל לטובת שימושים במסגרת תקציב המדינה.

דוד אמסלם: הכסף אצלכם?

<עמיחי דוד: השימושים הועברו.

דוד אמסלם: שאלתי אם הכסף אצלכם.

דוד אמסלם: קק"ל מעבירה למדינה והמדינה מפזרת.

<עמיחי דוד: הכסף לא הועבר לטובת קווי חיץ.

<עמיחי דוד: הכסף הועבר לטובת דברים שהוחלט עליהם בהחלטות הממשלה.

דוד אמסלם: איפה הכסף?

<עמיחי דוד: עד כמה שאני יודע, יש סכום מסוים שהועבר למשרד התחבורה, סכום מסוים הועבר למשרד החינוך.

דוד אמסלם: למה לא לקווי חיץ?

<עמיחי דוד: סדרי עדיפויות.

דוד אמסלם: עמיחי, אתה אולי לא הכתובת אבל אין לי ברירה כי אתה כאן.

דוד אמסלם: כמו שאמרתי קודם, אתה השליח.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה אחרת.

דוד אמסלם: במה לדעתך קק"ל אמורים לטפל?

דוד אמסלם: מה התפקיד של קק"ל במדינת ישראל במסגרת יערות?

דוד אמסלם: האם נראה לך שקק"ל צריכה לבנות בתי ספר?

דוד אמסלם: בתי חולים?

דוד אמסלם: מופעי תרבות?

דוד אמסלם: או קודם כל לדאוג ליערות?

דוד אמסלם: היערות הם בבעלותה.

דוד אמסלם: אני מספר לך שחלק מזה שמדינת ישראל לקחה אחריות, אני אספר לך על הדיון שעשיתי, בגלל שממה נפשך, אלה שטחים של המדינה שהיא צריכה להגן עליהם.

דוד אמסלם: הבית של התושב נמצא כאן והיער סמוך לבית.

דוד אמסלם: התושב לא הביא את היער.

דוד אמסלם: היער הוא של המדינה, היער הוא של קק"ל והיא צריכה לדאוג שהיער לא יזיק לתושב ולא הפוך.

דוד אמסלם: כבר אמרתי שיש סוגיה תלמודית ששואלת האם על המזיק להרחיק את עצמו.

דוד אמסלם: ברור שעל המזיק להרחיק את עצמו.

דוד אמסלם: אם אני מזיק לך בחצר שלי, בוודאי שאני אשם ולא אתה.

דוד אמסלם: אז בוודאי שהמדינה צריכה לדאוג ליערות.

דוד אמסלם: אני אומר לך ש-250 מיליון שקלים הם צחוק מהעבודה.

דוד אמסלם: גם אמרתי את זה לפני שנה ליושב ראש קק"ל אבל אמרתי לו שבוא נצעד את הקילומטר הראשון אבל גם את זה הוא לא העביר?

דוד אמסלם: בגלל שהחלטתם אתם שיש לכם סדרי עדיפויות אחרים?

<עמיחי דוד: ההחלטה הייתה של קק"ל.

דוד אמסלם: אתם לא מבינים שקק"ל קודם צריכה לטפל ביערות ודבר ראשון בבטיחות של היערות?

דוד אמסלם: לא נראה לך הגיוני?

דוד אמסלם: מה התפקיד שלך?

דוד אמסלם: אתה הרי חלק מסדרי העדיפויות.

<עמיחי דוד: אני לא נכנס לתפקידים של קק"ל.

דוד אמסלם: אני אסביר לך משהו.

דוד אמסלם: אף אחד לא חשב שלקחתם את הכסף הזה וקניתם ואפלים.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אבל תראה, אתם אוצר, יש לכם אילוצים במקומות אחרים וזה מה שמכעיס אותי כאן.

דוד אמסלם: בסופו של דבר שאבתם כסף שלדעתי אני לא הייתי נותן לכם כי הוא לא שלכם.

דוד אמסלם: הוא לא של המדינה אלא הוא של קק"ל כדי שקק"ל תטפל ביערות בכסף הזה.

דוד אמסלם: תפתח פארקים, יערות, חניונים.

דוד אמסלם: זה התפקיד שלה.

דוד אמסלם: זה הכסף שלה.

נאוה בוקר: אבל יש מקומות ששייכים לרשויות המקומיות ורק דרך משרד ממשלתי יכולים לעבור הכספים האלה.

דוד אמסלם: רגע.

דוד אמסלם: אני אומר לך בגדול שקק"ל צריכה לטפל בזה.

דוד אמסלם: אני מכיר את הבעיה.

דוד אמסלם: אני מכיר את המורכבות שלה יותר מכל חברי הכנסת וגם באוצר, כולל מה שאמרה חברת הכנסת.

דוד אמסלם: אלה דברים שעסקתי בהם עשרים שנים.

דוד אמסלם: אבל זה לא קשור.

דוד אמסלם: יש נושא אמיתי שהוא בטיחות.

דוד אמסלם: זאת לא שריפה ראשונה שהייתה במדינת ישראל ופתאום הופתענו כאילו לא ידענו עד היום מהי שריפה, מעולם לא חווינו ולא ראינו.

דוד אמסלם: רוב השריפות קורות ביערות.

דוד אמסלם: רוב היערות צמודים לבתים.

דוד אמסלם: אם אני עושה דיון, אני מבין את זה.

דוד אמסלם: יושב ראש קק"ל יושב כאן והדיון היה לגבי קווי החיץ.

דוד אמסלם: הייתה גם תכנית איזה קווים, מה עושים ואפילו ירדנו לרזולוציה של מה עושים.

דוד אמסלם: אז אתם לוקחים את הכסף בגלל שבוער לכם עכשיו להקים מרכז תרבות בדימונה או לשים בצפת כיתת לימוד, אין לכם כסף ולכן אתם לוקחים את זה מכאן?

דוד אמסלם: נשמע לך הגיוני?

<עמיחי דוד: הכול עוגן גם מול קק"ל.

נאוה בוקר: זה פשוט מרתיח.

נאוה בוקר: אדם יושב כאן אחרי שלושה דיונים ואומר שהוא לא מכיר את הנושא.

דוד אמסלם: הוא לא אמר.

נאוה בוקר: לא משנה.

נאוה בוקר: הוא היה צריך לבוא עם תשובות.

נאוה בוקר: שנה שלמה אני רודפת אחרי משרד האוצר.

נאוה בוקר: זה לא רק אתה שכתבת מכתבים אלא גם אני כתבתי.

נאוה בוקר: היו הרבה שריפות גדולות במדינה שבאמת גרמו נזק עצום גם לבתים ו גם ליערות.

נאוה בוקר: שריפה ראשונה הייתה בספטמבר 1989 ואני אמרתי את זה גם במליאה.

נאוה בוקר: אני מעריכה שהרבה כבאים זוכרים את האירועים באותה שריפה.

נאוה בוקר: אחרי אותה שריפה בה שישה כבאים נפצעו וגם 5,000 דונם נשרפו, הוקמה ועדה, הוועדה המקצועית לשיקום ופיתוח הכרמל.

נאוה בוקר: מה היו המסקנות שלה?

נאוה בוקר: אני אצטט לכם את סעיף מספר 8: לתכנן מערך אזורי חיץ רחבים של צומח בעל דליקות נמוכה.

נאוה בוקר: כולנו יודעים מה קרה בכרמל בדצמבר 2010.

נאוה בוקר: אני שואלת אתכם מה בוצע מאז השריפה הראשונה.

נאוה בוקר: שום דבר למרות כל מסקנות הוועדה.

נאוה בוקר: מה קיבלנו לאחר המראות הקשים שהיו באסון הכרמל?

נאוה בוקר: את דוח מבקר המדינה שקבע עוד פעם שצריך להקים אזורי חיץ בין יערות לישובים.

נאוה בוקר: אם אזורי החיץ האלו היו קיימים בזמן אסון הכרמל, אין ספק שהאש לא הייתה מתפשטת והאסון הזה היה יכול להימנע.

נאוה בוקר: זאת המסקנה של מבקר המדינה ולא שלי.

נאוה בוקר: אני עוד לפני היותי חברת כנסת ניסיתי לקדם את זה ולא הצלחתי.

נאוה בוקר: אז אני מקיימת שני דיונים בוועדת המשנה ואתה היית בדיונים האלה וישבת וחייכת.

נאוה בוקר: ואני אומרת לך שמדובר בהצלת חיים.

נאוה בוקר: מה אתם עוד רוצים שיקרה כדי שתתעוררו?

נאוה בוקר: אז קם דני עטר יושב ראש קק"ל ואמר שהוא מוכן לתת 250 מיליון שקלים.

נאוה בוקר: הוא העביר אליכם את הכסף הזה.

נאוה בוקר: פניתי אליכם כבר כמה פעמים מאז וכלום.

נאוה בוקר: שנה שלמה עברה ולמזלנו בגל השריפות האחרון לא קרה אסון יותר גדול אבל מה שאתם לא מבינים זה שכל הפיצויים שאתם משלמים עכשיו לאותם תושבים וכל הפגיעה בבתים והפגיעה הנפשית באנשים שמאבדים את כל החיים שלהם, הכול היה יכול להימנע אם הייתם מעבירים את הכסף בזמן.

נאוה בוקר: פשוט תתביישו.

נאוה בוקר: מה צריך עוד שיקרה?

נאוה בוקר: שיישרף לכם הבית כדי שתבינו?

נאוה בוקר: בושה.

דוד אמסלם: תודה רבה לנאוה בוקר.

דוד אמסלם: היא קצת הפריזה בתיאור.

נאוה בוקר: לא.

נאוה בוקר: זה מרגיז.

דוד אמסלם: הכול מרגיז.

דוד אמסלם: היא הפריזה קצת בתיאור אבל באופן עקרוני קח את הדברים הבסיסיים שהיא אמרה שיש בהם הרבה טעם.

דוד אמסלם: אדוני השר, בבקשה.

גלעד ארדן: תודה אדוני היושב ראש.

גלעד ארדן: אני מסכים עם כל מה שנאמר כאן ובאמת הכתובת המרכזית היא משרד האוצר.

גלעד ארדן: אבל בוא נודה על האמת כי חשוב להפיק לקחים גם על תהליכי חקיקה לעתיד אם רוצים שיקרו דברים.

גלעד ארדן: אם לא רוצים, אז בסדר, אבל אם רוצים שיקרו דברים, איך צריך לחוקק אותם.

גלעד ארדן: אני אומר שזרע הפורענות בנושא הזה הוא החטא הקדמון, זה החוק שהכנסת חוקקה כאן בוועדה הזאת לפני חמש שנים.

גלעד ארדן: שם היה הישראבלופ שגרם לזה שאנחנו יושבים כאן היום באותו מצב, בלי מרחקי הפרדה, בלי תקנות על דילול, ואני אסביר.

גלעד ארדן: לכולם היה ברור אחרי השריפה בכרמל, כפי שאמרה נאוה בצדק, למבקר המדינה, אני הייתי אז השר להגנת הסביבה והקמנו על פי החלטת ממשלה ועדת מומחים או שתי ועדות.

גלעד ארדן: ישבו מומחים הכי טובים שיש במדינת ישראל ובחנו מה קורה בעולם, במדינות בהן יש סמיכות בין ישובים לבין יערות, וההמלצות היו ברורות: צריך לקבוע תקנות שיחייבו כל מי שיש יער או חורשה או שטח מיוער שהוא מנהל אותו, שהוא הבעלים שלו, לקבוע בו תקנים של בטיחות, מרחקי הפרדה, דילול כשזה מתקרב לבתים כדי שהאש לא תקפוץ מצמרת לצמרת, תדלג על שבילי מעבר שהם לא מספיק רחבים ותמשיך בצד השני.

גלעד ארדן: אלה דברים שכפי שנאוה אמרה קרו באסון הכרמל והיו צריכים להדליק לכולנו לא רק תמרור אלא פרוז'קטור אדיר לתוך העיניים צריך לטפל בו.

גלעד ארדן: אנחנו אחת המדינות הכי צפופות בעולם המערבי, לא רק עם גידול טבעי אלא גם הצפיפות של אוכלוסייה היא בין הגבוהות ביותר בעולם המערבי, אולי חוץ מהונג קונג ועוד כמה מדינות כאלה.

גלעד ארדן: לכאן כאן יש דחיפות אדירה.

גלעד ארדן: מה עשתה הכנסת.

גלעד ארדן: באו עם החוק החדש שהקים את הרשות ואמרו שניתן סמכות לרשות לתת הנחיות למחזיקי יערות, וצריך לומר שזאת לא רק קק"ל.

גלעד ארדן: עם כל הכבוד, קק"ל היא גוף – לא ברור בדיוק – כן של המדינה, לא של המדינה, ועשו איזושהי הסכמה שהייתה נוחה לאוצר, שיתקבל במזומן ונשכח מזה.

גלעד ארדן: יש את רשות הטבע והגנים שמחזיקה בהרבה יערות ויש גם הרבה רשויות מקומיות.

גלעד ארדן: דרך אגב, הן לא אשמות שבחלוקה המוניציפאלית יש בשטחן שטחים מיוערים.

גלעד ארדן: יש לזה יתרונות ויש לזה חסרונות.

גלעד ארדן: רצו לתת את הסמכות לנציב לתת הנחיות בטיחות, כמו שהוא היום יכול לבוא לכל סופרמרקט בתל אביב או מבנה ולתת הנחיות לבטיחות והמבנה הזה או בעל המבנה לא יכול להגיד שעד שהאוצר לא יעביר לו כסף, הוא לא עומד בדרישות.

גלעד ארדן: מה עשתה הכנסת?

גלעד ארדן: עשתה הפוך.

גלעד ארדן: לפני חמש שנים באו בצדק ראשי רשויות וטענו שזה יעלה להם כסף.

גלעד ארדן: באה רשות הטבע והגנים ואמרה שזה יעלה כסף אבל זה בעיקר היה הלחץ של הרשויות המקומית.

גלעד ארדן: אמרו, בסדר, בוא נחליט לא להחליט.

גלעד ארדן: מה נחליט?

גלעד ארדן: שיהיו תקנות של המשרד לביטחון פנים שהרשות תכתוב ויקבעו מה תקני הבטיחות, אבל אי אפשר יהיה לפעול לפי התקנות האלה עד ששר הפנים שאחראי על הרשויות המקומיות יסכים, עד שהשר להגנת הסביבה יסכים, עד שראש הממשלה ושר הביטחון יסכימו שזה יחול גם על מערכת הביטחון שגם היא מחזיקה בשטחים מיוערים.

גלעד ארדן: לצערי גם לא למדו את זה לעומק אלה שכתבו על התהליך הזה, שלא יגידו שאני רב עם התקשורת, ובזאת נסיים אתם.

גלעד ארדן: בשנת 2015 המשרד והרשות, אחרי תהליכים מקצועיים מאוד ארוכים, היו מוכנים עם התקנות.

גלעד ארדן: לפני כמעט שנתיים.

גלעד ארדן: שנתיים התקנות האלה מוכנות.

גלעד ארדן: למה אי אפשר להגיש אותן לוועדת הפנים לדיון ואישור?

גלעד ארדן: כי שר הפנים והשר להגנת הסביבה לא נתנו את ההסכמה שלהם שעל פי החוק בלעדיה אי אפשר להגיש אותן, אבל התקנות כבר שנתיים מוכנות, הרבה לפני גל השריפות האחרון שתודה לאל לא קרה בו משהו כזה כי אז היינו היום בוועדת חקירה ממלכתית וכולם, לא רק קק"ל, השרים, האוצר וכולי היו שואלים למה לא הכרענו בסוגיה הזאת.

גלעד ארדן: אני לא עושה הנחות.

גלעד ארדן: גם השרים היו צריכים בתקציב האחרון לנהל משא ומתן גם על הסוגיה הזאת, מאיפה זה ימומן.

גלעד ארדן: מה שאומר דני עטר, זאת חכמה מאוד קטנה.

גלעד ארדן: הוא אומר שכבר לקחו לו מיליארד שקלים לשנה שביל לא להלאים אותו, כך שמתוך המיליארד שלקחו, הוא מסכים ש-250 מיליון באופן חד פעמי ילכו להקמת אותם קווי חיץ וכולי.

גלעד ארדן: צריך לזכור שהעלות המוערכת החד פעמית היא 250 מיליון ואחר כך התחזוקה כל שנה היא הרבה יותר נמוכה.

גלעד ארדן: לכן אתה עושה מצוין ואסור לוותר בעניין הזה ובעיני צריך להביא לכאן את כולנו, את כל השרים, את השר להגנת הסביבה, את שר הפנים, את השלטון המקומי ואת האוצר ולהגיע להכרעה סביב השולחן הזה.

גלעד ארדן: בלי זה, זה ימשיך לך ושוב, לך ושוב, וזה פשוט לא יקרה.

גלעד ארדן: אני לא מכיר את המצב של מועצה אזורית חוף הכרמל, דווקא הרשות במצב טוב, אבל בהחלט אתה לוקח ישוב כמו זיכרון שנמצא בגירעון, ירש גירעון של עשרות מיליוני שקלים, מאיפה בדיוק הוא יממן את זה?

דוד אמסלם: אני אתן את התשובה לזה.

דוד אמסלם: קודם כל, הייתי מבקש לקבל את התקנות.

דוד אמסלם: אני אקיים עליהן דיון אליהן נזמין את השרים.

גלעד ארדן: התקנות והכללים.

דוד אמסלם: בסדר גמור.

גלעד ארדן: הכול מוכן כבר שנתיים.

דוד אמסלם: אנחנו נקיים על כך דיון אליו נביא את השרים הרלוונטיים ובסופו של דבר מה שחשוב זה שהתקנות יאושרו.

דוד אמסלם: לגבי מה שאתה אומר.

דוד אמסלם: אני מחלק את הדברים לשני חלקים.

דוד אמסלם: האחד, הייתה החלטה לגבי 250 מיליון שקלים.

דוד אמסלם: זאת חוצפה ועזות מצח.

דוד אמסלם: זאת טיפה בים.

דוד אמסלם: קווי החיץ במדינת ישראל יעלו מיליארדי שקלים אבל אני עוד לא שם.

דוד אמסלם: זאת הייתה החלטה.

דוד אמסלם: עזוב נכון או לא נכון.

דוד אמסלם: הייתה החלטה.

דוד אמסלם: אני חושב שלקק"ל לא צריך לקחת שקל.

דוד אמסלם: קק"ל צריכה לטפל ביערות וזה התפקיד שלה.

דוד אמסלם: היא לא קופה של המדינה.

דוד אמסלם: לכן אני כועס קודם כל על זה.

דוד אמסלם: קיבלתם החלטה אותה לא ממשים.

דוד אמסלם: מתי הם התחילו לדבר על זה בתקשורת.

דוד אמסלם: אחרי האסון.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: פחדו שישאלו מישהו עכשיו למה לא העברת.

דוד אמסלם: אנחנו עושים דיון כבר לפני שנה ואנחנו הזכרנו את זה אבל כנראה שכחת.

דוד אמסלם: הזכרתי לך לפני שנה.

גלעד ארדן: לא לי.

דוד אמסלם: לא לך.

דוד אמסלם: להם.

גלעד ארדן: בטלוויזיה עלולים להתבלבל.

דוד אמסלם: אפילו לא ענו.

דוד אמסלם: אז עזוב לא ענו, תעבירו רק את הכסף.

דוד אמסלם: לא משנה שקק"ל הוזמנה לכאן ולא הגיעה לדיון שזאת גם שאלה אחרת בהתייחסות שלהם לעניין.

דוד אמסלם: אני אקיים דיון בנושא הזה.

דוד אמסלם: לגבי מה שאמרת, זה נכון.

דוד אמסלם: תבינו מה ההתפתחות האורבנית.

דוד אמסלם: העיר בעצם צמחה לאחר שכבר היה יער.

דוד אמסלם: קק"ל מכרה את הקרקעות.

דוד אמסלם: המדינה מכרה את הקרקעות.

דוד אמסלם: היערות האלה והחורשות שלכאורה קק"ל כבר לא מחזיקה אותן, קראו להן חורשה.

דוד אמסלם: דרך אגב, חורשה יכולה להיות גם 300-400 דונם.

דוד אמסלם: הם לא מתחזקים אותם אבל זאת קרקע שלהם.

דוד אמסלם: תבוא מהצד הנכסי.

דוד אמסלם: אף עירייה, אין לה יער משל עצמה.

דוד אמסלם: גם אין לה חורש משל עצמה.

דוד אמסלם: כמו שאתה מטפל בגינה שלך ואני מטפל בגינה שלי, יבוא בעל הנכס של היער או החורש ויטפל ביער שלו.

דוד אמסלם: על ראשי הרשויות כרגע הטילו את זה עליהם באחריות כאילו ועכשיו אין להם כסף.

דוד אמסלם: דרך אגב, לכרמל, גם אם הוא ייקח את כל התקציב, את כל הארנונה שלו בעשר השנים הבאות, הוא לא יוכל לעשות את קווי החיץ רק בישובים שלו.

דוד אמסלם: אז מה מצפים?

דוד אמסלם: אבל מה, מטילים עליו את האחריות שאם יקרה מחר משהו, השוטר כבר יודע למי לבוא.

דוד אמסלם: כבר יש לנו אשם שקוראים לו כרמל.

דוד אמסלם: כבר יצרנו אותו.

דוד אמסלם: אנחנו לא מביאים את הכסף, אנחנו לא נותנים לו את האמצעים אבל את השם כבר יש לנו ואנחנו כבר יודעים לאן לשלוח את החוקר.

דוד אמסלם: הנה, לכרמל.

דוד אמסלם: אומר כרמל בצדק שלא נותנים לו אמצעים ולכן למה כבר בניתם לו את עמוד התלייה.

דוד אמסלם: לכן אני ארצה לסגור את הסיפור הזה בתקנות וגם בנושא הכספי.

דוד אמסלם: אני אקשור את שני הדברים יחד כי שניהם קשורים.

דוד אמסלם: אחריות באה עם סמכות וסמכות באה עם אמצעים.

דוד אמסלם: אין סמכות כשלעצמה.

גלעד ארדן: לצערי אי אפשר יהיה לעשות את זה בתקנות כי כפי שאמרתי החטא הקדמון הוא בחוק.

גלעד ארדן: החוק קובע שבלי הסכמת השרים אי אפשר להגיש את התקנות.

דוד אמסלם: אני אתן לך את התשובה.

דוד אמסלם: בגדול גם במה שקשור בשר לביטחון פנים, חלק מהתקנות שאני מביא הן באישור השר לביטחון פנים, דרך אגב, אתה לא תאמין כמה יואל דואג שתהיה לך הסמכות להתקין את התקנות.

דוד אמסלם: שאל אותם על מה הוויכוחים.

דוד אמסלם: אבל למזלנו הרב במקרה דנן יש לנו כנראה, אם מה שאמרת זה מדויק, אם יש לנו רק שני שרים – השר להגנת הסביבה ושר הפנים – היות והם חונים בוועדה הזאת, אני יודע להביא אותם כי יש להם עסקים אחרים אתי.

דוד אמסלם: אני יודע כנראה להביא אותם.

דוד אמסלם: אני צריך לדעת להביא אותם.

דוד אמסלם: לכן בעזרת השם נביא אותם ואם לא נצליח, נראה מה נעשה.

גלעד ארדן: אדוני היושב ראש, שלא אובן שלא כהלכה.

גלעד ארדן: אני מבין את הדאגה שלהם.

גלעד ארדן: הם בדיוק דואגים ממה שאתה דואג.

גלעד ארדן: אם הם יתנו הסכמה לתקנות בלי שסגרו את המימון של זה, יטילו.

דוד אמסלם: בוודאי.

גלעד ארדן: עוד דבר שגם האוצר צריך לקחת אותו בחשבון.

גלעד ארדן: האוצר, ביד אחת מקדם, בצדק.

גלעד ארדן: התכנון היום אצלו.

גלעד ארדן: הוא לקח את התכנון.

גלעד ארדן: הרי הוא היום כמו משרד הפנים בעצם, מה היה פעם.

גלעד ארדן: הוא רוצה בינוי, הוא רוצה לפתור בעיות, בצדק, ליישובי המיעוטים, ערבים ודרוזים בצפון, לקדם להם תב"עות.

גלעד ארדן: התב"עות האלה, לאן הן יגיעו, נציג האוצר?

גלעד ארדן: אתה יודע לאן הן יגיעו?

גלעד ארדן: יתקרבו עוד יותר ליער.

גלעד ארדן: נכון?

גלעד ארדן: אתם בעצם רוצים ביד אחת להגדיל, ובצדק, ולתת שם פתרונות דיור, ומצד שני אתם יוצרים בזה בעיית בטיחות שעל מי היא תהיה?

גלעד ארדן: היא תהיה עליכם.

גלעד ארדן: האוצר לא יימלט בעתיד כי הוא גם היום אחראי על התכנון.

גלעד ארדן: כאתם תלכו ותגדילו שם את התב"עות ביישובי המיעוטים שכמעט כולם סמוכים ליערות, יש לכם גם אחריות על זה שהם לא מסוגלים לעמוד אחר כך בקווי החיץ ובתקנים שכולנו מבינים שצריכים לחול שם ורק בגלל תקציב לא חלים.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: השר כבר הפריז.

דוד אמסלם: הוא כבר לטקט הבא של הבנייה.

דוד אמסלם: אני עוד לא שם.

גלעד ארדן: זה קורה במקביל כל הזמן.

דוד אמסלם: לא חשוב.

דוד אמסלם: בואו סדרו את המצב הנוכחי.

דוד אמסלם: אני כרגע לא דואג לבינוי בעוד חמש שנים.

דוד אמסלם: אני מדבר על המצב הנוכחי היום ולכן כפי שאמרתי, בקטע הזה אני אעשה דיון נוסף שיהיה דיון על התקנות ועל תקציב למימוש התקנות.

דוד אמסלם: זה יהיה הסיפור.

דוד אמסלם: היות ויש לנו כאן שני ראשי מועצות שהגיעו, אנחנו רוצים לתת להם את רשות הדיבור.

דוד אמסלם: בבקשה.

<דודי אריאלי: אני רוצה לפנות לנציג האוצר ולומר את הדברים הבאים.

<דודי אריאלי: תראה, אתם תקצבתם, וטוב שכך, סכום של מיליארד ורבע שקלים.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לומר שדודי הוא ראש מועצת קריית טבעון.

דוד אמסלם: הוא פנה אלי בנושא הזה לפני כשנה, אישית, במכתב.

<דודי אריאלי: גם נאוה הייתה מאוד פעילה.

<דודי אריאלי: אתם תקצבתם בשנים האחרונות בסכום מאוד מרשים, במיליארד ורבע שקלים, את הנושא של הקמת הרשות.

<דודי אריאלי: השקעתם רבע מיליארד שקלים בבינוי.

<דודי אריאלי: אני מקווה מאוד שאתם, כמו שביקש הנציב, תגדילו את התר"ש הבא לסכומים מאוד משמעותיים אבל צריך להבין נקודה מאוד חשובה.

<דודי אריאלי: אתה יכול להכפיל ולשלש את הבינוי, אתה יכול להכפיל תחנות ולהכפיל מספר הכבאים, אבל אם אנחנו ברשות או קק"ל, לא משנה מי מבצע את זה, לא נדאג לבצע את מה שאמר דב חנין בהתחלה, שתהיה גישה לכבאים, שיהיה מערך דילול על מנת שהאש לא תרוץ בין הצמרות או בחלק התחתון של החורש בצורה מהירה, אתה מציב לכבאים משימה שהם לא יכולים לעמוד בה.

<דודי אריאלי: צריך קצת לשנת את הביטוי קווי חיץ כי זה לא מוצדק לומר קווי חיץ אלא יותר נכון לומר טיפול יערני.

<דודי אריאלי: יש מעבר בהסכמת רשות הכבאות מגישה של חישוף מלא, של 76 מטרים, לטיפול יערני בדמות של דילול.

<דודי אריאלי: זה דבר נכון.

<דודי אריאלי: אני רק מנסה לשכנע אותך כי אתה תעביר את הדברים הלאה.

<דודי אריאלי: אין טעם להשקיע כל כך הרבה בבינוי ובכבאים אם אתה לא נותן לכבאים את היכולת להגיע לשטח ולכבות את השריפה.

<דודי אריאלי: זה לא הגיוני.

<דודי אריאלי: 250 מיליון שקלים, גם כאן מילה טובה לרשות הכבאות.

<דודי אריאלי: אנחנו בימים אלה מסיימים פיילוט של קרוב ל-42 דונם בתיאום עם רשות הכבאות ורשות הכבאות מסכימה שהתכנית בכללותה לא חייבת להסתיים תוך שנה.

<דודי אריאלי: מדברים על תכנית תלת שנתית, ארבע שנתית.

<דודי אריאלי: זאת אומרת, 250 מיליון שקלים יכולים להיות גם בפריסה.

<דודי אריאלי: להרגיע את עמיחי שהכסף הזה הוא זמין.

דוד אמסלם: הוא בא רגוע ומחייך.

דוד אמסלם: זה בסדר.

דוד אמסלם: תודה.

<כרמל סלע: אני ראש המועצה האזורית של חוף הכרמל.

<כרמל סלע: קודם כל, תודה רבה על כל מה שכיבוי האש עושה ועשה.

<כרמל סלע: יש כאן שתי נקודות.

<כרמל סלע: עם כל הכבוד לשליח, אני לא יודע איך להגדיר אותך, אין לך מה לעשות כאן.

<כרמל סלע: אתה יושב ושותק כי אין לך תשובות.

<כרמל סלע: צריך להבין שהוא כולו שליח שאין לו מה להגיד בכלל.

<כרמל סלע: הבנו.

דוד אמסלם: אבל אתה לא כועס עליו.

<כרמל סלע: לא.

<כרמל סלע: אני לא כועס.

<כרמל סלע: אני כועס על מי ששלח אותו.

דוד אמסלם: הוא עוד בא.

דוד אמסלם: זה שהיה צריך לבוא, לא בא.

<כרמל סלע: אתה הלכת פעמיים לחינוך.

<כרמל סלע: כל ילד שנולד, מכירים בצורך.

<כרמל סלע: המושג הכרה בצורך הוא מושג מאוד חשוב.

<כרמל סלע: כמו השר גלעד ארדן אמר, כבר הכרנו בצורך.

<כרמל סלע: אזורי חיץ, חמישים מטרים, שבעים מטרים, ויכוחים אבל הכרנו בצורך.

<כרמל סלע: עכשיו יש כאן סיפור של תקציב וביצוע.

<כרמל סלע: מה שקרה כאן בשולחן הזה, בדיון האחרון פיזרת אותנו כי החבר'ה לא הגיעו.

<כרמל סלע: הלכו הביתה.

<כרמל סלע: נסענו שעתיים וחזרנו הביתה.

<כרמל סלע: מה שאמרת, שהצלחת להשיג 250 מיליון שקלים.

<כרמל סלע: אני לא מבין את השולחן הזה.

<כרמל סלע: נאוה, מה את עושה בכנסת?

<כרמל סלע: אני צריך לעשות את העבודה הזאת?

נאוה בוקר: אתה צוחק עלי.

<כרמל סלע: אני צוחק.

<כרמל סלע: כבר דיברנו על ה-250 מיליון שקלים ואני עושה את כל המאמצים.

<כרמל סלע: אנחנו חייבים את ה-250 מיליון שקלים.

<כרמל סלע: זה צורך בסיסי.

<כרמל סלע: השרים גם מכירים את זה ומבינים את כל התהליכים.

<כרמל סלע: חייבים את זה.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: דרך אגב, סתם, אני אומר לך משהו קטן כדי שלא תיקח אותנו לאיזה מאתיים אלף רגל.

דוד אמסלם: חבר כנסת לא יודע להביא כסף.

דוד אמסלם: הוא יודע רק לצעוק שיביאו כסף.

דוד אמסלם: כך זה עובד.

דוד אמסלם: יש ממשלה שמחליטה על הכסף וחבר הכנסת בא ושואל אותה למה היא לא מביאה.

דוד אמסלם: לכן אנחנו עושים את הדיונים האלה וזה עובד.

דוד אמסלם: תתפלא, בסוף זה עובד.

דוד אמסלם: זאת רק שאלה של עקשנות ונחישות וזה גם פה יעבוד.

דוד אמסלם: הכסף יגיע.

דוד אמסלם: אני אומר לך.

דוד אמסלם: אני לא יודע מתי אבל הוא יגיע.

<כרמל סלע: מי שחי את השריפות, קשה לישון בלילה.

<כרמל סלע: זה לא מצחיק.

דוד אמסלם: עכשיו חורף, תישן טוב ותהיה יותר רגוע.

דוד אמסלם: אבל אני מבטיח לך אני לא אעזוב את הנושא הזה.

דוד אמסלם: דרך אגב, הבושה הזאת היא קודם כל על ה-250 מיליון שקלים.

דוד אמסלם: אני אומר לך שצריכים מיליארדי שקלים אבל קודם כל ה-250 מיליון.

דוד אמסלם: אני לא אעזוב את זה עד שהכסף יגיע והוא יגיע.

דוד אמסלם: אני אומר לך שהוא יגיע.

דוד אמסלם: בוא נחכה בסבלנות.

דוד אמסלם: תמשיך ללחוץ, ללחוץ, ללחוץ עד שלבחור יימאס לריב אתנו - לא הוא אלא שר האוצר – והוא יביא את הכסף.

יעל כהן-פארן: אני רוצה לומר שזה דיון מאוד מאוד חשוב ואני שותפה לכל מה שהיה כאן עד עכשיו, אבל אני רוצה לומר שדווקא בשריפות האחרונות ראינו שיתכן ואזורי חיץ לא היו עוזרים.

יעל כהן-פארן: במזג אוויר קיצוני כמו שהשתולל כאן בסוף נובמבר, האש קפצה מעל כבישים ומעל מרחקים שהם הרבה יותר מאזורי חיץ שמתוכננים ולא קמים.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שזאת דווקא קריאה לעשות חשיבה מחודשת על כל העניין הזה ולחשוב באופן כולל.

יעל כהן-פארן: הרי התקציב כאן הוא העניין וסדרי העדיפויות.

יעל כהן-פארן: אנחנו רוצים למנוע שריפות ולמנוע פגיעה באנשים, בבתים ובשכונות שנשרפות.

יעל כהן-פארן: השאלה היא איך עושים את זה הכי נכון בתקציב שהוא מוגבל.

יעל כהן-פארן: יש עוד דברים בתקנות, אמצעים מאוד משמעותיים להגנה מפני שריפות.

יעל כהן-פארן: למשל קידום של תקצוב וביצוע של תשתיות מים והידרנקים לכיבוי בדרכים היקפיות של הישובים, כמו שאמר חברי ראש המועצה של טבעון, ותחזוקה של דרכים קיימות שיוכלו להגיע הכבאיות.

יעל כהן-פארן: יש נושא חדש שדיברו אתי על זה אנשים, כאשר יש טכנולוגיות חדשות לפריצה של מערכת מתזים, להרטבת הצמחייה בתנאי מזג אוויר קיצוניים סביב הישובים.

דוד אמסלם: משפט אחרון.

יעל כהן-פארן: השאלה לגבי אזורי החיץ היא גם העלות שהיא לא רק מיידית אלא היא גם עלות ארוכת טווח כי כל הזמן צריך לתחזק אותם והשאלה אם זה מה שיפתור ואם שם צריך לשים את הכסף.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: הערה קטנה לחבר הכנסת אכרם חסון ואחרי כן אני אסכם את הדיון.

אכרם חסון: אדוני, ברגע שדיברתם על מיליארד השקלים של קק"ל, אני התכתבתי עם אמיר לוי, ראש אגף התקציבים במשרד האוצר והוא החזיר לי תשובה.

אכרם חסון: לא במקרה קק"ל לא נמצאים כאן.

אכרם חסון: הוא כתב לי שקק"ל קבעו שהכסף ילך למשרד החינוך והתחבורה ולא משרד האוצר, ולא לשר ולא לאף פקיד בכיר שם.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: עכשיו הבעיה היא קק"ל.

דוד אמסלם: בסדר.

יעל כהן-פארן: התקציב של הצפון הוא מקק"ל.

גלעד ארדן: אתה יכול להביא החלטת ממשלה נוספת.

דוד אמסלם: חברים, סיימנו.

דוד אמסלם: הממשלה גם יכולה להביא החלטה להלאים את קק"ל ולקחת את הכסף.

דוד אמסלם: אין שום בעיה, אם קק"ל מחליטה לעשות בכסף מה שהיא רוצה.

דוד אמסלם: אמרתי, קק"ל היא גוף לא ממשלתי אבל עדיין זה כסף ציבורי שלממשלה יש SAY בעניין וזה בסדר.

דוד אמסלם: רבותיי, קודם כל, אני שוב רוצה לסכם את היום הזה.

דוד אמסלם: לפני שאני מסכם, אני אתן לשר לומר משפט וליוזמת היום.

דוד אמסלם: קודם כל, אני שוב רוצה להודות לכם על כל הפעילות שאתם עושים.

דוד אמסלם: אני אומר לכם שאתם עושים פעילות עצומה, פעילות קשה ומסוכנת ברמה שלכם, פעילות סיזיפית ולטעמי בשוטף אפילו לא מוערכת.

דוד אמסלם: הציבור לא מכיר אתכם אלא רק בנקודות שהן פיקים מאוד גבוהים כפי שראינו כאן

דוד אמסלם: בצילומים שבסוף מביאים ב"ידיעות אחרונות" שני כבאים שנרדמים על המכונית אחרי 48 שעות וזה באמת מחמם את הלב וממחיש מה שקרה.

דוד אמסלם: אבל בשוטף זה לא שם.

דוד אמסלם: אני אומר את זה כי בסופו של דבר אני עשיתי גם את הדיון לגבי הנושא של הסוהרים וכולי.

דוד אמסלם: במדינת ישראל בסוף גם המשכורות של האנשים נגזרות לפי הערכה.

דוד אמסלם: לכן אני באמת רוצה להעריך אתכם.

דוד אמסלם: אני מודה לכם על כל מה שעשיתם.

דוד אמסלם: כמובן, שמעון, אתה שניצחת על הכול עם כל מפקדי המחוזות – גם סויסה שלא נמצא כאן, חברי ורעי, שלא מרגיש טוב ואני מוסר לו החלמה מהירה – וכמובן גם ליושב ראש ועד העובדים אנקורי שכאשר דיברתי אתו באותה תקופה, הוא סיפר לי על הסנדביצ'ים.

דוד אמסלם: אני הבנתי שמדובר בבן אדם עם נשמה.

דוד אמסלם: בסופו של דבר זה לא הסנדביץ' אלא זאת המחשבה, הריצה, לבוא לבן אדם, זה כמו שמיקי לוי בזמנו, עת היה מפקד המחוז, היה יוצא לפעמים עם איזה טרמוס לתת לשוטר במחסום כוס קפה.

דוד אמסלם: זה לא הכוס קפה אלא אתה מרגיש את החום.

דוד אמסלם: באמת שאפו גם לך אנקורי ולכל החבר'ה.

דוד אמסלם: אני באופן אישי אוהב אתכם ותמיד עומד לימינכם.

דוד אמסלם: אדוני השר, סיכום קצר.

גלעד ארדן: ממש בקצרה.

גלעד ארדן: ראיתי מתי שהוא בעיתונות בזמן האחרון איזושהי הדגשה למה עושים כמה ימי הצדעה לכבאים.

גלעד ארדן: אני חייב להגיד שלא רק שזה מוצדק אלא צריך לעשות עוד הרבה ימי הצדעה כי בסופו של דבר כשאנחנו מצדיעים להם, אנחנו לא דואגים להם אלא אנחנו דואגים לעצמנו ולחיים של הילדים שלנו.

גלעד ארדן: באמת יש כאן אנשים מופלאים שמוכנים להקריב את חייהם ולהסתכן ולהיכנס לתוך בניינים בוערים כדי לחלץ נשים, זקנים וילדים שנמצאים בסכנת חיים.

גלעד ארדן: הזכרת את אבי אנקורי יושב ראש הוועד.

גלעד ארדן: לרשות הכבאות - שרים ומנכ"לים לא תמיד אוהבים את העניין הזה של ועדים כי זה מטריד, צריך להתעסק עם זה - יש ועד מצוין, יש ועד אחראי ולמה אני אומר שהוא אחראי?

גלעד ארדן: כי בשונה מגופים אחרים, בגלל המשימה שלהם, אני לא רואה מצב שהם שובתים.

גלעד ארדן: גם אם הם ישבתו אי פעם, הם מבינים טוב מאוד מתי כן ומתי לא.

גלעד ארדן: לכן מה שנשאר להם בסוף לא בשביל לדאוג לעצמם אלא בשביל לדאוג לחיים של הילדים שלנו, זה את השולחן הזה, זה את נאוה, זה אותך, זה אותי, את השרים ואת חברי הכנסת ואם אנחנו לא נדאג להעצים אותם גם בהערכה שהם ראויים לה וגם במשאבים שהם זקוקים להם כדי להמשיך ולהציל חיים, אז לא יהיה.

גלעד ארדן: פשוט לא יהיה.

גלעד ארדן: ראש הממשלה מדבר וצודק גם על הנושא של שת"פ בין-לאומי וסיוע ממדינות ומטוסים זרים.

גלעד ארדן: עם כל הכבוד, מטוסים לא יודעים לחלץ אנשים מבניינים בוערים.

גלעד ארדן: הם יכולים לנסות מלמעלה לצמצם את הנזק ולתחם אותו.

גלעד ארדן: האיום המרכזי על מדינת ישראל, כפי שאמרתי טילים ורקטות, אני אגלה לכם סוד, שום מדינה זרה לא תשלח לכאן מטוסים שלה, אם נופלים כאן מאות טילים ורקטות, כדי לכבות שריפות.

גלעד ארדן: מה שיהיה לחבר'ה האלה, זה מה שיהיה.

גלעד ארדן: לכן תודה רבה על הדיון.

גלעד ארדן: תמשיך לפעול למענם.

דוד אמסלם: תודה רבה כבוד השר.

נאוה בוקר: אני רוצה להזמין את כל הנוכחים כאן לטקס ההצדעה שייערך בשעה 2:00 באודיטוריום של הכנסת.

נאוה בוקר: תודה רבה לממלא מקום הנציב שמעון בן נר.

נאוה בוקר: אני מודה לך על שיתוף הפעולה.

נאוה בוקר: תודה רבה ליושב ראש ועד הארגון אבי אנקורי שעושה עבודה נהדרת.

נאוה בוקר: שאפו ללוחמי האש, לכל מי שנמצא כאן היום.

נאוה בוקר: תודה רבה לכם.

נאוה בוקר: אני גאה בכם.

נאוה בוקר: אתם עושים עבודת קודש.

נאוה בוקר: תודה.

דוד אמסלם: תודה רבה לכולם והמשך יום טוב.