הוועדה המיוחדת ליישום הנגשת המידע הממשלתי ועקרונות שקיפותו לציבור, כנסת 20, פרוטוקול מספר 74, 2017-01-09 11:00

סתיו שפיר: שלום לכולם.

סתיו שפיר: אנחנו נפתח את ישיבת הוועדה.

סתיו שפיר: זה יום שמאוד קשה לכולנו להתנהל בו, להמשיך בו את ההתנהלות הרגילה של הדברים.

סתיו שפיר: אז אני רוצה שאנחנו נפתח בלכבד את החיילים שאיבדנו אתמול בפיגוע הרצחני בירושלים.

סתיו שפיר: בעוד שעה ייחלו מסעות הלוויה של ארבעתם, ואנחנו משתתפים בצערם ושולחים חיזוקים בלב שבור למשפחות של ארז אורבך, יעל יקותיאל, שיר חג'ג' ושירה צור.

סתיו שפיר: אתמול נשמעו קריאות, שאני התביישתי לשמוע, בציבור ובקרב הפוליטיקאים בקואליציה, שרומזות בהאשמות כנגד החיילים ובדרך שבה פעלו אתמול.

סתיו שפיר: אנחנו מגנים את זה בתוקף.

סתיו שפיר: מביש לשמוע מתקפות כאלה כנגד צה"ל וכנגד החיילים המאוד אמיצים שלנו ששומרים על ביטחוננו יום-יום, שעה-שעה.

סתיו שפיר: ואני קוראת לכל חבריי, כאן, במשכן, לכבד אותם, לכבד את רוח הממלכתיות ששררה פה תמיד גם בתוך ויכוחים פוליטיים קשים ולתמוך בחיילים ובצבא שלנו, ובעיקר ברגעים כאלו ואחרי תקופה כל כך קשה מבחינה ביטחונית.

סתיו שפיר: אנחנו לא רוצים לשמוע קריאות כמו ששמענו אתמול, ואסור להכניס את צה"ל לתוך הפוליטיקה.

סתיו שפיר: ועכשיו, אחרי הדברים האלה, אנחנו נפתח פה ישיבה שנועדה לדאוג לחיילים שלנו אחרי שהם משתחררים מהצבא.

סתיו שפיר: הישיבה הזו מתרחשת בעקבות מספר שאלות ושאילתות שהופנו לקרן לחיילים משוחררים ולקרן לסיוע.

סתיו שפיר: אנחנו שאלנו והפננו את השאלות האלה לאחר שבוועדת הכספים קיבלנו פניות לקיצוצים ולהעברות, מה שנקרא עודפים, מתוך כספי הקרן – שתי הקרנות: גם של הסיוע וגם של הפיקדונות.

סתיו שפיר: כששאלתי איך ייתכן שיש עודפים בכספים האלה נעניתי שיש אנשים שלא משכו, חיילים משוחררים שלא משכו את הכספים שלהם, שנעשים מאמצים.

סתיו שפיר: אנחנו גם יודעים שנעשים מאמצים מצד הקרן כדי להעביר אותם אליהם.

סתיו שפיר: אנחנו ננסה להבין פה איזה מאמצים והאם המצב באמת משתפר.

סתיו שפיר: הנתונים שלא הצלחנו לקבל היו הנתונים על כמות הצעירים שלא מקבלים, שלא מושכים את הכספים, על גובה הכספים שלא נמשכים על ידם, הסיבות, החלוקה המגזרית והחלוקה הסוציואקונומית של החיילים האלה.

סתיו שפיר: מי הם אותם חיילים שלא מקבלים את הכסף?

סתיו שפיר: האם זה חיילים שמגיעים ממעמד כלכלי שהם חשים שהם לא צריכים את הכסף הזה?

סתיו שפיר: האם אלה דווקא החיילים החלשים ביותר שלא יודעים איך לפנות לכסף הזה או אפילו לא יודעים שהכסף הזה קיים?

סתיו שפיר: האם הקרן עושה מספיק מאמצים כד להעביר להם את הכספים האלה?

סתיו שפיר: ועניין נוסף שאני אזכיר כבר כאשר אנחנו מתכנסים פה, עכשיו, לפני שאני עוד פונה אליכם עם השאלות, זה שקיבלנו נתונים סותרים.

סתיו שפיר: נאמר לנו בוועדת הכספים נתון מסוים על אחוז החיילים שלא מושך את הכספים.

סתיו שפיר: אני חושבת שהנתון הזה היה 2%.

סתיו שפיר: בתשובות שהתקבלו על ידי הוועדה בשבוע שעבר, הנתון הזה הסתבר כנתון שונה – כ-5% מהחיילים.

סתיו שפיר: אנחנו גם רוצים להבין כאן איך ומדוע הנתונים האלה לא מתפרסמים מידי שנה.

סתיו שפיר: זה יכול להיות חלק מהמאמצים שלכם כדי לתת לוודא שהחיילים המשוחררים מקבלים את כספם.

סתיו שפיר: לפרסם את הנתונים במקום נגיש שכולם יוכלו לדעת, שלא כולם משתמשים בזה.

סתיו שפיר: והנושא השני הוא איך העודפים האלה בעצם ממשיכים.

סתיו שפיר: כלומר, לפני חודש ועדת הכספים התבקשה להעביר עודפי תקציב של תשעה מיליון שקלים.

סתיו שפיר: שנה לפני כן היו עודפי תקציב של 14 מיליון שקלים.

סתיו שפיר: אז לכן יש שיפור, אבל עדיין יש פה תשעה מיליון שקלים שהם נמצאים בעודפים.

סתיו שפיר: זה בוודאי כספים שהיו יכולים לסייע להרבה מאוד חיילים משוחררים בכניסתם לחיים העצמאיים שלהם.

סתיו שפיר: מהתשובות שקיבלנו מסתבר ש-3,500 צעירים לא מקבלים את הכספים האלה?

סתיו שפיר: זה המספרים שנמסרו על ידי הקרן.

סתיו שפיר: הממוצע הוא של 2,000 שקלים שלא נמשכים.

סתיו שפיר: כלומר, חלק כן לוקחים חלק מהכסף, אבל לא לוקחים את הכול.

סתיו שפיר: יש כאלה שלא לוקחים 200 שקלים, אבל יש כאלה שלא לוקחים ממש את כל הפיקדון.

סתיו שפיר: הממוצע הוא 2,000 שקל.

סתיו שפיר: לא סכום מבוטל בכלל.

סתיו שפיר: אנחנו נפתח.

סתיו שפיר: מי הנציגים של הקרן?

סתיו שפיר: מי נמצא איתנו מהקרן?

<חמדה מרק: מנהלת את הקרן – חמדה מרק.

סתיו שפיר: שלום.

<חמדה מרק: מר אייל דולב, תקציבן הקרן.

<חמדה מרק: מר דוד גזלה, חשב הקרן.

סתיו שפיר: תודה רבה.

סתיו שפיר: אז תוכלי להסביר לנו מה הנתונים, מתוך המספרים שהזכרתי, ובין ה-2% ל-5% מהו הנתון המדויק?

סתיו שפיר: האם הוא השתנה לאורך השנים?

סתיו שפיר: כלומר, האם בעשור האחרון יש שיפור במספרים האלה?

סתיו שפיר: מהו באמת הסכום הממוצע?

סתיו שפיר: האם זה עומד על 2,000 שקל?

סתיו שפיר: מה החלוקה בין החיילים?

סתיו שפיר: מי הם אותם חיילים משוחררים שלא לוקחים את הכסף שלהם ומה הסיבות לכך?

סתיו שפיר: האם בדקתם את זה?

סתיו שפיר: ואיך ייתכן שכל שנה יש עודפים?

סתיו שפיר: ממש, יש לי פה מעקב של ארבע שנים אחורה, וכל שנה יש עודפי תקציב בקרן.

סתיו שפיר: אז לאיפה הם הולכים?

<חמדה מרק: טוב.

<חמדה מרק: קודם כל, בוקר טוב לכולם.

<חמדה מרק: כן, יום עצוב.

<חמדה מרק: אז נצטרך לעשות מעבר ולחשוב גם על החיים שלנו.

<חמדה מרק: קודם כל, אני מאוד-מאוד שמחה שמתקיים הדיון הזה.

<חמדה מרק: כי מ-day one שאני נמצאת כמנהלת את הקרן, זה אחד מהדברים שזיהיתי.

<חמדה מרק: חוץ מנגיד חיילים בודדים משוחררים שהם, את יודעת, חלק ככה, שזקוק לטיפול, הפיקדון גם כן זקוק לטרנספורמציה, גם מבחינת החוק, ונדבר בסוף, בהמשך, על זה, מה אנחנו עושים.

<חמדה מרק: אני קיבלתי חוק נתון.

<חמדה מרק: אמנם, ההיסטוריה הקצרה שלו שב-1994 הוא נחקק, ובעצם נקבע שם שכל חייל, עומד לזכותו הפיקדון, תלוי בהתאם לאיכות השירות שלו, ואת הכסף הוא יוכל לקחת אחרי חמש שנים במזומן, ולא הייתה הגבלה.

<חמדה מרק: לא הייתה הגבלה.

<חמדה מרק: ב-2010 – אני לא הייתי אז בתפקיד בכלל.

<חמדה מרק: הייתי יועצת כלכלית למערכת הביטחון.

<חמדה מרק: עסקתי באחד התחומים האחרים – חוקק חוק בכנסת, שבעצם אומר כך: כל חייל משוחרר שהתגייס החל מה-1 לינואר 2001, בעצם יהיה מוגבל.

<חמדה מרק: בתום חמש שנים מהשחרור הוא יוכל לקחת אותם במזומן, עד שבע שנים.

<חמדה מרק: אוקיי?

<חמדה מרק: כלומר, כל התהליך הזה קרה, אם אנחנו עושים את החישוב הנכון, החל מ-2011 – אני אקרא חיימ"שים.

<חמדה מרק: חיילים משוחררים זה חיימ"שים, לצורך העניין.

<חמדה מרק: זה הקיצור שלנו – אנחנו נפגשים עם ראשוני החיימ"שים.

<חמדה מרק: אני עוד לא נמצאת אז בקרן, אבל אני באה ב-2012, ואז, בסוף 2012 אני מקבלת את השוק הראשון שלי: מחזירים לי 14 מיליון שקל בשנתיים, ואני בכלל לא מבינה איך קרה לי אפילו הדבר הזה.

<חמדה מרק: היה דיאלוג מאוד נוקב בקטע הזה: איך זה פתאום בסוף שנה, בדצמבר, שמים לי עוד כסף, כי התקציב המקורי שלי היה הרבה יותר קטן, וכך נחשפתי, ככה, במלוא עוצמתו לאירוע הזה.

<חמדה מרק: ואת יודעת, השאלות מתעוררות: למה בעצם לא קיבלו את הכסף?

<חמדה מרק: למה זה צריך להגיע אליי?

<חמדה מרק: מה אני אעשה עם הכסף הזה?

<חמדה מרק: אני גם לא יכולה להשתמש בו כרגע.

<חמדה מרק: כי בשנה הבאה, ב-1 לינואר 2013, שמים לי את הכסף, כאילו המקורי.

<חמדה מרק: לא שמים לי את הכסף עם העודפים.

<חמדה מרק: כלומר, זה נעלם לי למחרת היום.

<חמדה מרק: וכל אירוע כזה שנקרא קרן לסיוע נוסף, זה לימודים.

<חמדה מרק: זה לימודים שיכלו לקחת גם חצי שנה, גם תשעה חודשים, גם שנה ושלושה חודשים – תלוי במסלול של המכינה שבן האדם עושה.

<חמדה מרק: זאת אומרת, אני לא יכולה להושיב תלמידים ללמוד בדצמבר, ביום האחרון של השנה, להוציא את הכסף הזה ולהגיד: ביצעתי - - - וככה.

<חמדה מרק: זה מן סוג של, כמו צונאמי עליך, ואתה לא יודע איך - - - אז קודם כל, ביקשתי לעשות שינוי חוק כדי לעשות איזשהו טיפול בדבר הזה.

<חמדה מרק: נדבר על זה אחר כך, כי יש פה תזכיר שיש בו המון דברים שזיהיתי במהלך התקופה וזיהינו כולנו, עובדי הקרן, שיש כל מיני דברים שאפשר לשפר אותם ולעשות מקצה שיפורים לטובת החיימ"שים, וזה יהיה בתזכיר שכבר הלשכה המשפטית מטפלת בזה ואני מקווה שהוא ישוחרר ואז זה כבר עובר לכנסת, ואני בטוחה שאת כחברת כנסת פעילה בטוח שתלכי על זה והחוק ישונה לטובת החיילים המשוחררים.

<חמדה מרק: עכשיו, התייחסנו מאוד-מאוד ברצינות לנושא הזה, מכיוון שהנושא הזה הוא באמת בנפשנו.

<חמדה מרק: ממש מרגישה שאני גוזרת מהם את הכסף שלהם.

<חמדה מרק: אני לא רוצה אותו.

<חמדה מרק: הוא לא משמש אותי לשום דבר.

<חמדה מרק: הוא מטריד אותי רק.

<חמדה מרק: הוא מטריד אותי כי אני תמיד שואלת:

<חמדה מרק: מיהו הילד הזה שלא לקח כסף?

<חמדה מרק: אז האמת היא שהבאנו לפה, ויש לנו פרויקט שלם שאני קוראת לו השבת הכספים.

<חמדה מרק: ביקשתי מאנשים להביא – שניים?

<חמדה מרק: הגיעו שניים בסוף?

<אייל דולב: אחד בדרך.

<חמדה מרק: אחד בדרך?

<חמדה מרק: יש לנו פה חיימ"ש שהוא גם יגיד לכם.

<חמדה מרק: אמרתי: אני מביאה כדי שיישמע קול של בן אדם, איך זה קורה, והוא יספר את זה בעצמו.

<חמדה מרק: בואי נתייחס לנתונים שאת דיברת.

<חמדה מרק: תראי, המערכת – זה לא שאני יושבת ומחשבת את זה.

<חמדה מרק: יש לנו אגף תקשוב, אנחנו מגדירים.

<חמדה מרק: אני אומרת לחשב או לתקציבן שלי: אני רוצה לקבל את סכום הפיקדון העדכני, אני רוצה לדעת את המשיכות לפי הייעודים בחוק, אני רוצה לדעת את אחוז המשיכות.

<חמדה מרק: זאת אומרת, אני מקבלת את זה נטו.

<חמדה מרק: אני לא מעבדת את הנתונים.

<חמדה מרק: מה שנופל עליי.

<חמדה מרק: אני רק יכולה להגיד שזה לא הגיוני.

<חמדה מרק: - - - אולי משהו – אם סכמו לי שתי שנות זה ואני יודעת שכמיליארד שקל יש לי פיקדון ופתאום יש לי שני מיליארד שקל, אני אבין שקרה משהו.

<חמדה מרק: אבל ברוך השם, הנתונים שהגיעו הם בסדר.

<חמדה מרק: עברנו עליהם.

<חמדה מרק: מה שעוזר לי גם להסתכל על הנתונים זה שהייתי יועצת כלכלית למערכת הביטחון, אז התחום שלי זה כלכלה.

<חמדה מרק: אז אני מסתכלת על המספרים, אני רואה אותם.

<חמדה מרק: אז אם אני מסתכלת, ואת ביקשת שלוש שנים, וכך באמת נהגנו: 2013, 2014 ו-2015.

<חמדה מרק: הטבלה לפנייך, נכון?

<חמדה מרק: אז בואי נגיד בקול רם למי שלא מחזיק את הטבלה לידו שבסביבות מיליארד שקלים סכום הפיקדון העדכני מידי שנה.

<חמדה מרק: בשנת 2015 אנחנו רואים – זה מיליארד ו-173 מיליון שקל.

<חמדה מרק: זאת אומרת, קצת יותר.

<חמדה מרק: אם אני לוקחת את המשיכות לפי הייעודים בחוק, וכפי שביקשת – ביקשת לדעת את אחוז המשיכות ואת היקף המושכים.

<חמדה מרק: רשום את זה בצורה מאוד ברורה.

<חמדה מרק: זה גם מעניין, זה חוק המספרים הגדולים.

<חמדה מרק: כ-70% ב-2013 – 71.6%; ב-2014 – 70.6%; 68.9%.

<חמדה מרק: כלומר, כ-70% מושכים לפי הייעודים.

<חמדה מרק: כלומר, אם נחשוב על זה במונחים של חברי כנסת שחוקקו חוק כדי שיהיה למישהו דן-חסכן כזה עבור לימודים, בסופו של דבר, הכסף הולך ללימודים, מרביתו הולך ללימודים, וזה הדבר היפה שבזה.

<חמדה מרק: מבחינת היקף המושכים לפי הייעודים, גם אתם רואים את המספרים.

<חמדה מרק: אני לא יודעת.

<חמדה מרק: זה פתוח לקהל כל הדיון הזה?

<חמדה מרק: כי המספרים האלה בשורה ז' מסווגים ברמת שמור.

<חמדה מרק: אז אני לא אציין אותם.

<בת שבע פנחסוב: זה מצולם, משודר, מוקלט.

סתיו שפיר: לא כתבו לנו - - -

<איתי עצמון: - - -

<חמדה מרק: שמור.

<חמדה מרק: למה זה?

<חמדה מרק: אני הוצאתי את זה שמור.

<חמדה מרק: זה למעלה, כתוב שמור.

<חמדה מרק: אוקיי.

<חמדה מרק: כי זה מדבר על סד"כים, אז מאוד להיזהר.

סתיו שפיר: אז לא נקרא את הנתונים - - - ולא נציג אותם.

<חמדה מרק: בדיוק.

<חמדה מרק: רק אני אקרא אותם באחוזים.

<חמדה מרק: אני אקרא אותם באחוזים, אבל אתם רואים.

<חמדה מרק: את פשוט רואה אותם.

<חמדה מרק: עכשיו, אם אני מסתכלת על סך כל הייעודים, גם זה משיכת מזומן, וכל אחד מושך מזומן מהטעמים שלו; יש כאלה ששפר גורלם – ההורים אומרים: שים את הכסף בצד, דן-חסכן, שמור לך את החיסכון, שמור את זה ליום סגריר, שמור את זה לכל דבר אחר, והם משאירים את הכספים האלה.

<חמדה מרק: אז אם אני מסתכלת על 2013 – הסתיימה השנה בסך הכול משיכות: 99.2%.

<חמדה מרק: כלומר, זה 0.8%.

<חמדה מרק: אני לא אגיד את האחוזים.

<חמדה מרק: זאת אומרת, כמה זה אנשים, כי אפשר מיד לתרגל.

<חמדה מרק: אבל בסך הכול אנחנו רואים ששנה לאחר מכן, 2014, זה 0.59%.

<חמדה מרק: את שנת 2015 עוד לא סגרנו, כי זה 2014 ועוד שנתיים.

<חמדה מרק: ב-2017 ייסגרו כל המחיקות אם אנחנו נראה.

<חמדה מרק: כלומר, אנחנו רואים את מה שביקשת, את אחוז המחיקות.

<חמדה מרק: ואז אמרתי: בואו נראה בעצם – ובטח זה יעניין את כולם – הכסף שנשאר להם – כמה?

<חמדה מרק: באיזה רמות?

<חמדה מרק: זאת אומרת, כמה אנשים הפסידו, איזה סכום של כסף.

<חמדה מרק: אז ניתחנו את זה ברמה, ואם תרצי, גם את יכולה לקבל את זה.

<חמדה מרק: זו הדרך המסודרת שאנחנו מעבירים דברים לכנסת.

<חמדה מרק: ואז מה שראינו: יש לי את הניתוח של 2014 ו-2013.

<חמדה מרק: המעניין הוא שפחות או יותר חוק המספרים הגדולים – אתה מדבר באלפי אנשים, בעשרות אלפים, ובסוף אתה מתכנס פחות או יותר לדברים.

<חמדה מרק: אז אם אני אלך ככה משנת 2014 – שנה יותר קרובה: 94% מהחיילים, מהחיימ"שים, מתחת ל-10,000 שקלים.

<חמדה מרק: 9,999 שקלים.

<חמדה מרק: 10,000 שקלים.

<חמדה מרק: כלומר, מתחת לזה.

<חמדה מרק: זה יכול להיות עד 1,000 שקלים, שזה 1,919 שקלים, שזה שני שליש מ-2,942 שקלים.

<חמדה מרק: בקיצור, המון סכומים קטנים.

<חמדה מרק: סיפר לי פה עמרי שגם לו היה את העניין הזה של 200 שקלים שנשארו, וכנראה הרבה נשארים להם, ויש לזה דבר טוב שעשו: הכסף צמוד.

<חמדה מרק: אז ככה שאנשים משאירים לפעמים במטרה, אבל יש לפעמים שזה עולה והם לא מוציאים את זה גם כן.

<חמדה מרק: הם יודעים שהם הוציאו כבר את הכספים הללו.

סתיו שפיר: מי האוכלוסיות שלא מוציאות את הכספים?

סתיו שפיר: ומה הסיבות המרכזיות?

<חמדה מרק: דקה אחת.

<חמדה מרק: אני רוצה פה לסיים כדי להשלים.

<חמדה מרק: את ניסחת משהו פה בזה שמגיעים עד 28 אלף שקלים.

<חמדה מרק: אלפי חיילים שהם מפסידים 28 אלף שקלים.

<חמדה מרק: אז באמת ביקשתי לחלק את זה ככה: עד 1,000 שקלים; מ-1,000 שקלים עד 5,000 שקלים; מ-5,000 שקלים עד 10,000 שקלים; מ-10,000 עד 15 אלף שקלים.

<חמדה מרק: בקפיצות של 5,000 שקלים, כדי לראות איך זה מתפלג.

<חמדה מרק: ואז באמת ב-2014 יש לי תשעה אנשים שזה היה מעל 25 אלף שקלים, שזה הרבה.

<חמדה מרק: זה כל אחד, יחיד.

<חמדה מרק: אם זה הבן שלי או הבן של השכן, זה בשבילי יקר באותה מידה.

<חמדה מרק: אבל אם אני מדברת על עשרות אלפים, כלומר על מערכת גדולה; תחשבי על המוסד לביטוח לאומי וכל מיני מערכות - - -

סתיו שפיר: בסדר, ברור.

סתיו שפיר: אנחנו מבינים שמדובר במספרים גדולים.

סתיו שפיר: זאת לא השאלה.

<חמדה מרק: ותיכף אני אספר לך מה אנחנו עושים.

סתיו שפיר: זה ברור לנו שהמספרים הגדולים יהיו על אלפי השקלים ולא על הסכום המלא.

<חמדה מרק: אוקיי.

<חמדה מרק: יפה.

<חמדה מרק: בדיוק.

<חמדה מרק: אז מה שרציתי להגיד: 183 חיימ"שים מעל 10,000 שקלים, שזה, צר לי - - -

<דוד גזלה: זניח.

<חמדה מרק: החשב שלי אומר: זניח, אבל אני לא אוהבת להגיד את המילה זניח, כי זה לא פוליטיקלי קורקט להגיד למישהו שנמחק לו הכסף שזה זניח.

<חמדה מרק: עכשיו, מה שחשוב לי באמת שתבינו: אני לקחתי על עצמי את זה כפרויקט, כי אמרתי לעצמי: לא רק שאני לא רוצה - - -

סתיו שפיר: אבל הממוצע עדיין עומד על 2,000 שקלים.

<חמדה מרק: סליחה?

סתיו שפיר: הממוצע עומד על 2,000 שקלים לחיימ"ש.

<חמדה מרק: אפשר לעשות את זה.

<אייל דולב: זה שישה מיליון שקלים לחלק ל-3,000 שקלים - - -

<חמדה מרק: שישה מיליון שקלים לחלק ל-3,000 שקלים.

<חמדה מרק: נכון.

<חמדה מרק: את צודקת.

<דוד גזלה: - - -

<חמדה מרק: כן, יפה.

<דוד גזלה: כן, יש מצב.

<חמדה מרק: מה שחשוב קודם, הבנו את החוק.

<חמדה מרק: העניין הזה שזה חוק ששונה לרעתם.

<חמדה מרק: ואיך אומרים?

<חמדה מרק: צריך לעשות משהו, ואנחנו נעשה ואני מקווה שזה יעזור.

<חמדה מרק: אם אנחנו ניסינו לנתח מה הסיבות, אז זה יכול להיות חיימ"שים שחזרו לחוץ לארץ; חיימ"שים שלא מתייחסים לכסף הזה.

<חמדה מרק: בשביל 1,000 שקל הם לא יקומו וילכו לבנק, למרות שזה בכל סניף של בנק.

<חמדה מרק: ובעצם אותו סניף שהם משכו במשך כל השנים – הם יכולים לקחת את זה; באים מתרבויות שונות.

<חמדה מרק: הם לא מבינים שמגיעים להם כספים.

<חמדה מרק: כשאנחנו שולחים להם מכתבים, אז אפילו הם מחזירים את זה: "כתובת לא נודעת".

סתיו שפיר: את יכולה להגיד את הפילוח?

<חמדה מרק: כאילו איזה סוגי אוכלוסייה?

<חמדה מרק: אני יכולה לעשות את זה.

<חמדה מרק: לא עשינו.

<חמדה מרק: זאת אומרת, אם יוצאי אתיופיה.

סתיו שפיר: בעיקר להבין אם הממוצע עומד על 2,000 שקלים, האם מדובר - - -

<חמדה מרק: תגידי מה את רוצה, אני אעשה.

<חמדה מרק: אין שום בעיה.

סתיו שפיר: ביקשנו.

סתיו שפיר: זה גם מה שביקשנו מראש.

<חמדה מרק: לא, לא הבנתי שלחלוקה - - -

סתיו שפיר: - - - אם מדובר ב-2,000 שקלים לחיימ"ש שלא לקח את הכסף, בממוצע.

<חמדה מרק: לאיזו אוכלוסייה את רוצה - - -?

סתיו שפיר: האם הוא ממעמד סוציו-אקונומי גבוה או נמוך?

<חמדה מרק: לא, את זה אני לא יודעת.

<חמדה מרק: תראי, הניתוחים שלי, יש לי מה שצה"ל נותן לי דרך זה.

סתיו שפיר: האם אין לו חשבון בנק?

<חמדה מרק: אני יכולה להגיד לך אם זה יהודי או נוצרי או מוסלמי.

<חמדה מרק: בני מיעוטים אני יכולה לתת לך.

<חמדה מרק: אני יכולה להגיד לך אם זה בודד.

<חמדה מרק: אני יכולה לומר לך אם זה יוצאי אתיופיה.

סתיו שפיר: למה?

סתיו שפיר: מצב סוציואקונומי על חיילים, זה דבר שיש לך את הנתונים לגביו.

<חמדה מרק: אין לי.

<חמדה מרק: אין לי.

<חמדה מרק: רק תשמ"שים.

<חמדה מרק: לחפש שהוא קיבל תשמ"ש, זה הבודדים.

סתיו שפיר: למשל.

<אייל דולב: אבל אני חושב שבאינטואיציה, אנחנו לא יכולים להגיד את זה מדעית, אבל באינטואיציה, מהניסיון שלנו, כשאנחנו מתקשרים לאנשים, והבאנו לפה שניים, שאתם יכולים לשאול אותם, במדגם אולי לא מייצג, אבל זה לא אנשים שוויתרו על הכסף.

<אייל דולב: זה אנשים שדווקא שהכי צריכים את הכסף.

סתיו שפיר: נכון.

סתיו שפיר: זה גם מה שאנחנו חושבים – באינטואיציה.

<חמדה מרק: כן - - -

<אייל דולב: אבל אין לי הוכחה מדעית.

סתיו שפיר: השאלה האם זה משהו שמבוסס - - -?

<חמדה מרק: ולכן אנחנו מחפשים אותם.

סתיו שפיר: ואם זה המצב, אז מה הדרכים?

סתיו שפיר: קודם, כדי להבין איך פותרים את הבעיה ואיך מגיעים לאנשים האלה, גם אם היה מדובר בסוף ב-100 איש.

סתיו שפיר: אבל מדובר ביותר, מדובר באלפים.

סתיו שפיר: איך מגיעים לאנשים האלה?

סתיו שפיר: צריך להבין מי האנשים האלה, לאיזו אוכלוסייה הם שייכים, למה הם לא יענו לפניות.

סתיו שפיר: אם שלחתם אס-אמ-אס, שזה דבר שאתם עושים, לקראת סוף התקופה, נכון?

<חמדה מרק: כן.

<חמדה מרק: יש לנו אנשים שיושבים אצלי ועוסקים רק בדבר הזה.

<חמדה מרק: כי כל חודש הם לוקחים את - - - פלוס אחד או פלוס שניים ועוברים אחד-אחד – מסרונים, טלפונים.

<חמדה מרק: עכשיו, אני לא יודעת מה שאפשר לומר: לקראת תום שבע השנים, אותו נייד שהוא השאיר בצבא; הרי מאיפה הנתונים שאני יושבת?

<חמדה מרק: אני יושבת על הפלטפורמה הצה"לית, של הנתונים של צה"ל.

<חמדה מרק: אם הוא לא עדכן את זה במערכת הממוחשבת שבאזור האישי שלו שם, אז יש לי את הנייד שלו מהצבא, ולא בהכרח הם אותו מספר.

סתיו שפיר: בדיוק.

סתיו שפיר: שזה לא בטוח אותו מספר.

<חמדה מרק: ממש לא.

<חמדה מרק: אז מה עשיתי - - -?

סתיו שפיר: אבל יש לך את הכתובת של ההורים שלו בבית.

<חמדה מרק: נכון.

<חמדה מרק: אנחנו עושים את זה ואנחנו הולכים אפילו לקופת החולים של האזור כדי לאתר אנשים, הולכים לעיריות, הולכים לרכזי חיימ"ש.

<חמדה מרק: אנחנו מאתרים אותם.

<חמדה מרק: You will not believe, כמו שאני אומרת.

<חמדה מרק: את לא תאמיני מה אנחנו עושים.

<חמדה מרק: אנחנו מתאבדים כדי.

<חמדה מרק: כי אני אמרתי לאנשים שלי: אני לא רוצה לראות שקל פה.

<חמדה מרק: כל שקל מיותר הוא שקל שמישהו אחר לא צרך אותו.

<חמדה מרק: וגם אני הרי הסברתי לך שאני לא צורכת אותו - - -

סתיו שפיר: ומה הסיבות?

סתיו שפיר: כשאתם עושים את כל המאמצים האלה, איך עדיין זה לא מגיע אליהם?

סתיו שפיר: הם לא עונים לפנייה?

<חמדה מרק: חלקם לא עונים לפנייה.

<חמדה מרק: זה משהו כמו, אני חושבת אפילו מתקרב לשני שליש.

<חמדה מרק: בין חצי לשני שליש.

<חמדה מרק: הניידים שלהם הם לא זה.

<חמדה מרק: אז מה עשינו?

סתיו שפיר: בכתובות בבית?

<חמדה מרק: חשבנו-חשבנו-חשבנו ואמרנו: נפנה למשרד הפנים.

<חמדה מרק: משרד הפנים יושב על המאגרים של הנייד המעודכן של כל אדם בישראל.

<חמדה מרק: אז פניתי.

<חמדה מרק: יש לי פה מכתב למר עמוס ארבל – יושב ראש הוועדה למסירת המידע, רשות האוכלוסין וההגירה, ב-20 בנובמבר.

<חמדה מרק: אבל כאילו ככה.

<חמדה מרק: אחרי שכבר ניסינו אותם בכל מיני דרכים, בדיבורים ופה ושם, אז נתנו לנו, קבוצה קטנה נתנו לנו וראינו שזה עבד.

<חמדה מרק: נתנו לנו קבוצה קטנה והצלחנו.

<חמדה מרק: עכשיו, אמרנו: רוצים את זה בגדול.

<חמדה מרק: תנו לנו את כולם.

<חמדה מרק: ופה אני כותבת: לאור האמור לעיל, אבקש לקבל בעתיד ובאופן שוטף את מספרי הטלפון העדכניים של אותם חיילים משוחררים שמועד תוקף פיקדונם האישי עומד לפוג, כך שנוכל להתריע בפני הצעירים לגבי הצורך למשוך את היתרה - - - בטרם נסגר החשבון והם יפסידו את כספם.

<חמדה מרק: לצורך כך הועברה אליכם בקשה להעברת מידע מאגף התקשוב במשרד הביטחון - - -.

<חמדה מרק: לתשובת

<חמדה מרק: כם החיובית אודה.

<חמדה מרק: עדכנתי את מנכ"ל משרד הביטחון, עדכנתי גם את יושבת הראש שלי בעניין הזה.

<חמדה מרק: עכשיו ה-20 בנובמבר.

<חמדה מרק: מקסימום ה-20 בינואר ואנחנו ננסה שוב.

<חמדה מרק: אם לא, אני מעלה את זה למנכ"ל משרד הביטחון יחד עם מנכ"ל משרד הפנים.

<חמדה מרק: אם לא, שר הביטחון מול שר הפנים.

<חמדה מרק: את זה אני אפצח.

<חמדה מרק: זאת אומרת, את הניידים אמרתי, כמו שאומר הלפרין: זה מוצר בסיסי.

<חמדה מרק: אני חייבת שיהיה לי את הנייד שלו, להחזיר לו את הכסף.

<חמדה מרק: אני לא צריכה - - -

סתיו שפיר: אמרת שני שליש אבל?

סתיו שפיר: גם לא עונים בבית?

סתיו שפיר: ההורים לא עונים לפניות?

סתיו שפיר: לא.

<חמדה מרק: אין טלפונים של הורים.

סתיו שפיר: זה הטלפון של הבית, מהיום שהוא התגייס.

<חמדה מרק: אני רוצה לומר לך שאנחנו היינו שולחים דואר - - -

סתיו שפיר: מהיום שהוא התגייס, יש לכם את הטלפון שלו בבית.

<אייל דולב: לא, אין לנו.

<אייל דולב: יש לנו טלפון אחד.

<אייל דולב: יש מספר אחד בשדה – זה או הבית או זה, אבל שני שליש לא עונים.

<חמדה מרק: מה שהוא בחר לתת.

סתיו שפיר: אין טלפון של הבית?

סתיו שפיר: מה זאת אומרת?

<חמדה מרק: מה שהוא בחר לתת.

<חמדה מרק: מה שיש לי.

<חמדה מרק: אני יושבת על - - -.

<חמדה מרק: אני לא אוספת את הנתונים האלה, כי אין לי את הקשר.

<חמדה מרק: מי שמשחרר אותם זה צה"ל.

<חמדה מרק: אני מקבלת את מאגר הנתונים - - -

סתיו שפיר: אבל יש לכם את הנתונים של המשפחות של החייל.

<אייל דולב: לא.

סתיו שפיר: יש לצה"ל את הנתונים האלה.

<חמדה מרק: יש לו את הכתובת של הבית שלו ואת המגורים שלו.

<חמדה מרק: אז אנחנו שלחנו מכתבים במשך שנים.

סתיו שפיר: ואין את הטלפון של ההורים?

<חמדה מרק: כשהגעתי לעבוד בקרן ראיתי שקים כאלה, שקי דואר.

<חמדה מרק: פעם ראית שקי דואר כאלה, בגובה כזה, מגיעים?

<חמדה מרק: חוזרים?

<חמדה מרק: כתובת לא ידועה.

<חמדה מרק: לכתובות של זה.

<חמדה מרק: הוצאנו אלפי שקלים - - -

סתיו שפיר: בן אדם שאמור להתגייס, מחליט לערוק משירות – אתם מצליחים לתפוס אותו.

סתיו שפיר: אתם מצליחים לתפוס את הבית שלו.

<חמדה מרק: לא אנחנו, לא.

<חמדה מרק: לי אין כלים.

<חמדה מרק: לי אין - - -

סתיו שפיר: לא אתם, אבל הצבא יודע לאתר, הצבא יודע לאתר אותו.

<חמדה מרק: מה לאתר?

<חמדה מרק: 30 איש בקרן.

<חמדה מרק: כל הקרן 30 איש.

סתיו שפיר: חלילה קורה משהו לבן אדם בזמן שהוא בשירות – הצבא יודע לאתר אותו.

<אייל דולב: אבל זה שבע שנים אחרי.

סתיו שפיר: אבל הצבא יודע.

סתיו שפיר: יש לו את הפרטים של המשפחה, יש לו את הפרטים של הבית.

<חמדה מרק: אבל אנחנו יושבים על המאגר של הצבא.

<חמדה מרק: אנחנו עושים, אבל בואי נגיד ככה.

<חמדה מרק: באמת, היושבת ראש, אני רוצה שתהיי סמוכה ובטוחה.

<חמדה מרק: אני לא רוצה שקל שיישאר לי.

<חמדה מרק: אני אומרת לך את זה בשיא הרצינות.

<חמדה מרק: מטריד אותי.

סתיו שפיר: אני בטוחה.

סתיו שפיר: אני לא מצליחה אבל להבין למה אי אפשר להגיע.

סתיו שפיר: איך דבר כזה שאי אפשר להגיע למשפחה של חייל?

<חמדה מרק: הפכנו עולמות, אני אומרת לך.

<חמדה מרק: אנחנו יושבים על המאגר, על המאגר של צה"ל.

<חמדה מרק: זה המאגר שיש לי.

<חמדה מרק: אין לי - - -

סתיו שפיר: ב-2017 לאתר מספר טלפון - - - של הבית - - - או להסתכל ב-144 או בפייסבוק.

<חמדה מרק: - - - משרד הפנים.

<חמדה מרק: אז את יודעת מה?

<חמדה מרק: עשינו גם את זה.

<חמדה מרק: אמרתי לאנשים שיושבים על זה: כנסו לכל מידע – 144, תלכו לאזור, תתקשרו למרכזי הצעירים, תתקשרו לקופת חולים - - -

סתיו שפיר: לא.

סתיו שפיר: מרכזי הצעירים זה לא - - -

<חמדה מרק: למה?

<חמדה מרק: יש מרכז חיימ"ש שם.

<חמדה מרק: יש להם מרכזי משוחררים.

סתיו שפיר: בסדר, אבל את מדברת על אנשים שכבר - - -

<חמדה מרק: שילך ברגל לכתובת.

<חמדה מרק: עשינו את זה.

סתיו שפיר: אבל הכתובת של הבית שלו, מספר הטלפון בבית של ההורים שלו.

<חמדה מרק: כן.

<חמדה מרק: אז אני אומרת: יש לנו רק - - -.

<חמדה מרק: אבל אני לא קבעתי את - - -

סתיו שפיר: הרי שני השליש האלה לא גם עזבו את ההורים שלהם - - -

<אייל דולב: חלקם כן.

<אייל דולב: חלקם בודדים.

סתיו שפיר: יכול להיות שחלקם, אבל בוא נחשוב שזה בודדים ולא - - -

<אייל דולב: חלקם בודדים, חדשים בבודדים, וחלקם הוא לא - - -

<חמדה מרק: אנחנו ננתח את זה.

<חמדה מרק: אנחנו נראה את הבודדים.

סתיו שפיר: כמה מהם בודדים?

<חמדה מרק: אנחנו ננתח את זה.

<חמדה מרק: את ביקשת?

<חמדה מרק: תקבלי.

סתיו שפיר: זה דו"ח שאין לכם?

<חמדה מרק: מה זה?

<חמדה מרק: של מה?

סתיו שפיר: לא בדקתם - - -?

<חמדה מרק: כמה מתוך הקבוצה בודדים?

סתיו שפיר: כן.

<חמדה מרק: תראי, אני מנתחת בדרך כלל כמה אנשים בודדים לומדים אצלנו, כמה בני מיעוטים לומדים.

<חמדה מרק: זאת אומרת, העיסוק שלנו ביום יום הוא מתעסק בתכניות.

<חמדה מרק: באמת, לתת.

<חמדה מרק: - - - כל שקל שיש לנו.

<חמדה מרק: זאת אומרת, החלק הזה, לא ניתחנו אותו, מבחינתי.

<חמדה מרק: ואם הוא בודד, מה זה יעזור לי?

<חמדה מרק: כלומר, זה לא שאם אני אדע שהוא בודד זה יהיה לי יותר.

<חמדה מרק: מה שכן אמרתי: אמרתי לאנשים - - -

סתיו שפיר: זה יעזור, כי אז אפשר לדעת, כשבן האדם מתגייס, כבר אפשר לקחת ממנו איזשהו פרט מידע שמאפשר להעביר לו את הכסף, כולל לקחת את מספר חשבון הבנק ולהגיד לו שהכסף יעבור לשם אוטומטית.

<חמדה מרק: את זה אני לא יכולה.

<חמדה מרק: אני לא יכולה.

<חמדה מרק: לא יכולה.

<חמדה מרק: החוק אומר לי: אסור.

<חמדה מרק: יש פה את נציגת משרד האוצר – היא תגיד לך.

<חמדה מרק: אני לא יכולה לדפוק לו על הדלת ולשים לו את הכסף בבית.

<חמדה מרק: החוק לא נותן לי את זה.

<אבי סייג: לא רוצים.

סתיו שפיר: אבל הצבא יכול.

סתיו שפיר: מה זאת אומרת?

<חמדה מרק: הצבא לא פה.

סתיו שפיר: הצבא יכול להציע תמיד באופציה, ולא צריך חוק בשביל זה.

סתיו שפיר: הצבא יכול להגיד כאופציה - - -

<חמדה מרק: הוא יכול, אבל הכסף לא יושב אצלו.

<חמדה מרק: מי - - - זה משרד האוצר.

סתיו שפיר: - - -

<ליאור בראון: זו סוגיה שאפשר להפנות לצה"ל.

סתיו שפיר: אם אתם מבינים שיש בעיה ספציפית עם חיילים בודדים, אתם מבינים שזאת הבעיה כי עשיתם פילוח של הנתונים וראיתם שהבעיה המרכזית זו חיילים בודדים.

סתיו שפיר: אני לא יודעת אם זאת הבעיה, אבל נניח שזאת הבעיה.

סתיו שפיר: אתם פשוט מבקשים.

סתיו שפיר: הצבא יכול לתת כאופציה.

סתיו שפיר: לא לחייב, אבל להגיד לחייל שמתגייס, ביום הגיוס שלו, בהנחה שזה חייל בודד, מה מספר חשבון הבנק שלך?

סתיו שפיר: אנחנו רוצים לדאוג שביום שאתה משתחרר מעבירים לשם את הכסף.

סתיו שפיר: תסכים איתנו.

סתיו שפיר: עכשיו, תחתום כאן וכאן, שביום השחרור שלך - - -

<דוד גזלה: אז זה מה שהם עושים - - -

<חמדה מרק: אז זה מה שאנחנו עושים.

<חמדה מרק: זה מה - - -

<דוד גזלה: בדיוק - - - שעכשיו אנחנו - - -

<חמדה מרק: יושבת הראש, את הגעת בדיוק לנושא.

<חמדה מרק: מר דוד גזלה הוא החשב, החשב שלי.

<חמדה מרק: הלכנו בדיוק לפתרון.

סתיו שפיר: את המשכורת הצבאית של החייל אתם מעבירים לחשבון הבנק שלו.

<חמדה מרק: אני לא מטפלת במשכורת הצבאית.

<חמדה מרק: לא אנחנו.

סתיו שפיר: אז לאותו חשבון.

<דוד גזלה: זה בדיוק עכשיו.

<דוד גזלה: הגברת חמדה מרק, אולי תסבירי את המהלך שבדיוק אנחנו הולכים לעשות את זה כרגע.

<חמדה מרק: מה שקורה, את התחלת להגיד אזה פעולות עשינו.

<חמדה מרק: אז אנחנו, כמו שאת אומרת, עלינו כבר על הבעייתיות הזאת ובתיאום עם הצבא.

<חמדה מרק: תיאמנו איתם שהחשב שלי מרכז את הפעילות מול נציג הצבא איך בעצם מייצרים מצב שהחייל, לפני שהוא משתחרר, בדקה, בסוג הפרידה.

<חמדה מרק: היום זה כבר לא – אין בקו"ם שכולם מגיעים לשם.

<דוד גזלה: בשרשרת השחרור.

<חמדה מרק: בשרשרת השחרור.

<חמדה מרק: יש שרשרת חיול ויש שרשרת שחרור.

<חמדה מרק: בשרשרת השחרור יהיה טופס.

<חמדה מרק: הוא יחתום על זה, ובזה הרגע.

<חמדה מרק: ממש היו לו בימים האחרונים דיונים בנושא הזה.

<חמדה מרק: רק שתדעי: שנה אנחנו כבר בדיאלוג בעניין הזה.

<חמדה מרק: זה לא מאתמול.

<חמדה מרק: זה דבר מאוד מורכב: כי אני צריכה לשמר את החומר.

<חמדה מרק: אני צריכה עכשיו להחזיק אותו באיזשהו מקום שבע שנים.

סתיו שפיר: זה לא כל כך מורכב.

<חמדה מרק: טוב.

<חמדה מרק: הוא יספר לך.

<חמדה מרק: הנה.

<דוד גזלה: עד עכשיו אנחנו היינו מנועים - - -

סתיו שפיר: שימור מידע?

<דוד גזלה: אני אגיד לך: אנחנו היינו מנועים בחוק מלדחוף את הפיקדון.

<דוד גזלה: החוק מחייב אותנו שהוא יגיש בקשה – כמו המוסד לביטוח לאומי, כמו כל דבר.

סתיו שפיר: למה לתת לאנשים את הזכויות שלהם אם אפשר לגזול אותן מהם?

<דוד גזלה: דרך אגב, אני גם - - -

<חמדה מרק: אבל למה הכנסת תמכה בזה?

<ליאור בראון: אבל זה נוסח החוק.

<ליאור בראון: - - - על חוק.

<דוד גזלה: דרך אגב, זה נכון.

<חמדה מרק: אבל למה הכנסת תמכה בזה?

<חמדה מרק: היה חוק טוב.

סתיו שפיר: אני לא מאשימה את הקרן.

<חמדה מרק: בדיוק.

<חמדה מרק: למה תמכו בכלל בחוק הזה?

<דוד גזלה: עכשיו, היועץ המשפטי שלנו, בצעד באמת - - -

סתיו שפיר: מי יזם את החוק הזה?

<חמדה מרק: לא יודעת.

<חמדה מרק: לא הייתי בקרן אז.

<אבי סייג: איזה?

<אבי סייג: לחוק הזה?

<אייל דולב: לתיקון.

<אייל דולב: התיקון לחוק.

<חמדה מרק: התיקון.

<חמדה מרק: מי יזם את התיקון ב-2010?

<ליאור בראון: אפשר לבדוק.

<אבי סייג: לא יודע, אבל ישנן כמה הצעות חוק שעכשיו - - - לתיקון - - -

סתיו שפיר: כן, אנחנו יודעים.

<דוד גזלה: כן.

<דוד גזלה: מה שאני רוצה פשוט להשלים: היועץ המשפטי שלנו, בצעד באמת מרחיק לכת, נתן לנו חוות דעת משפטית.

<דוד גזלה: חוות הדעת אומרת שהוא יכול לחתום.

<דוד גזלה: הרי הוא צריך לבקש את זה.

<דוד גזלה: אז הוא אומר: הזמן זה בסדר – אני מדלג עליו.

<דוד גזלה: הוא יחתום בשרשרת השחרור, ואז ישב טופס כזה.

<דוד גזלה: בבוא העת, אחרי חמש שנים אנחנו נוכל לדחוף את זה.

<דוד גזלה: עכשיו אנחנו נמצאים כשאני מרכז את הצוות הזה כמעט בשלבים האחרונים שלו, לקבל מהצבא את האינדיקציה שהוא חתם.

<דוד גזלה: היועץ המשפטי מבקש סריקה.

<דוד גזלה: זה ישב אצלו.

<דוד גזלה: תהיה לי אפשרות לראות את זה.

<דוד גזלה: ואז אנחנו יוצאים בזה וזה.

<דוד גזלה: לדעתי, זה הולך לחסל באופן דרסטי את הנושא של העודפים האלה.

<אבי סייג: - - - לעוד חמש שנים.

<חמדה מרק: בסדר.

<חמדה מרק: גם אם יבטלו את החוק, מדובר על - - -

<אבי סייג: לא.

<אבי סייג: לא.

<אבי סייג: אפשר לעשות את זה מיידית.

<אבי סייג: - - - חמש שנים.

סתיו שפיר: טוב.

סתיו שפיר: אני רוצה - - - את משרד האוצר.

סתיו שפיר: אגב, בלשון החוק, בסעיף 19(ד) כתוב שעל אף האמור בסעיף זה, יתרת פיקדון שתישאר לאחר תום חמש השנים מסיום השירות הסדיר – תקשיבו לזה – שסכומה אינו עולה על 50 שקלים חדשים, תועבר לאוצר המדינה.

<אבי סייג: נכון.

<אבי סייג: הרבה כסף.

סתיו שפיר: מה?

<אבי סייג: זה הרבה כסף למשרד האוצר - - -

סתיו שפיר: כמה כסף הועבר מה-50 שקלים האלה למשרד האוצר?

<ליאור בראון: אני יודעת לומר על השנים האחרונות.

<ליאור בראון: אנחנו מקבלים נתונים מהקרן של יתרת הפיקדונות שלא נמשכו לאחר שבע שנים, והם מועברים כעודפים בשנה העוקבת לקרן לסיוע נוסף.

<ליאור בראון: בטח בשנה הקודמת לא הייתה יתרה - - -.

<ליאור בראון: לא הועברה במתכונת הזו.

<ליאור בראון: כלומר, כל היתרות שהועברו אלינו מהקרן הועברו לקרן לסיוע נוסף.

סתיו שפיר: אבל גם בקרן לסיוע נוסף יש עודפים.

<ליאור בראון: שגם הם מכוח החוק בסעיף 7.

<ליאור בראון: אתם יכולים לפתוח.

סתיו שפיר: עוברים ל-?

<ליאור בראון: עוברים לקרן לסיוע נוסף בשנה העוקבת.

סתיו שפיר: אבל זה לא - - - כסף נוסף.

<ליאור בראון: יש שני מקרים של עודפים - - -

סתיו שפיר: אתם מכניסים את זה לתוך הסכום של הבסיס.

סתיו שפיר: אתם לא מוסיפים כספים.

<ליאור בראון: לא מדויק.

<ליאור בראון: הייתה תוספת של.

<ליאור בראון: אני אתייחס.

<ליאור בראון: יש שני מקרים של עודפים שעוברים מכוח חוק.

<ליאור בראון: בסעיף 7(ג), במצבים שבהם הקרן לסיוע נוסף מבצעת למעלה מ-85% מהתקציב, שכך היה בשנים האחרונות.

<ליאור בראון: היתרות של הקרן לסיוע נוסף מועברות בשנה העוקבת בחזרה לקרן לסיוע נוסף.

סתיו שפיר: אז תסבירי לי את המספרים של הקרן לסיוע נוסף.

<ליאור בראון: בתוך המספרים, המספרים שציינת – עיקר העודפים שם זה יתרות של הקרן לסיוע נוסף.

סתיו שפיר: לא, לא, סליחה.

סתיו שפיר: הקרן לסיוע נוסף – 2012: 98,500,000 שקלים במקורי; 112 מיליון שקלים על שינוייו.

סתיו שפיר: כלומר, זה כולל העודפים?

סתיו שפיר: אבל הביצוע הוא 75 מיליון שקלים בקרן לסיוע נוסף.

<אייל דולב: ב-2012 - - -

סתיו שפיר: 2012.

<אייל דולב: ב-2012.

<אייל דולב: אני נכנסתי לתפקיד.

<אייל דולב: אני תקציבן הקרן.

<אייל דולב: נכנסתי ב-2013.

<אייל דולב: אני יכול לספר על ההיסטוריה.

<אייל דולב: אני גם מכיר את 2012.

<אייל דולב: 2012 לא.

<אייל דולב: כמו שהגברת ליאור בראון אמרה: יש שני סוגים של עודפים.

סתיו שפיר: לא, אפשר להסתכל.

סתיו שפיר: אחוז הביצוע - - -

<אייל דולב: ב-2012 זה היה רק 14 מיליון שקל של העודפים של השבע שנים.

סתיו שפיר: אין בעיה.

סתיו שפיר: בוא נלך ל-2011.

סתיו שפיר: 98 מיליון שקלים במקורי, אבל על שינוייו עדיין 98 מיליון שקלים.

סתיו שפיר: כלומר, לא עבר לשם.

סתיו שפיר: לא עבר לשם עודף.

<ליאור בראון: צריך להסתכל על נתוני הביצוע.

סתיו שפיר: בביצוע – 79 מיליון שקלים.

<חמדה מרק: אבל זה כבר ישן.

<חמדה מרק: זה - - -

סתיו שפיר: נגיע, נגיע גם לשנים האחרונות.

סתיו שפיר: אני בכוונה מתחילה - - -

<ליאור בראון: אני רוצה לדייק.

<ליאור בראון: כפי שאמרתי, בסעיף 7(ג) כתוב מפורשות: ככל שהביצוע עולה על 85%, היתרה מועברת לשנה העוקבת, לתקציב הקרן.

<ליאור בראון: צריך להסתכל על נתוני הביצוע.

<ליאור בראון: בשנים הקודמות - - -

סתיו שפיר: רגע.

סתיו שפיר: תסבירי לנו על זה.

סתיו שפיר: אם זה פחות מ-85%?

<קריאה: אז לא עובר.

<ליאור בראון: אז זה לא עובר לתקציב הקרן לסיוע נוסף.

סתיו שפיר: אז לאיפה זה עובר?

<ליאור בראון: לכיסוי הגירעון, ככל עודף לא מחויב.

סתיו שפיר: כלומר, חוזר לקופת האוצר.

<ליאור בראון: ככל עודף לא מחויב.

<ליאור בראון: אבל אם תסתכלי בשנים האחרונות – אין לנו מצב כזה.

<ליאור בראון: הביצועים של הקרן, החל מ-2013, 2014, 2015, 2016, הם מעל 85%, וכל העודפים של הקרן לסיוע נוסף הועברו בשנה העוקבת לתקציב הקרן לסיוע נוסף.

סתיו שפיר: לא נכון, זה לא גדל.

<אייל דולב: כן, כן.

<אייל דולב: כשאת אמרת - - -

<חמדה מרק: לא, היא צודקת.

סתיו שפיר: חד משמעית, לא גדל.

סתיו שפיר: מ-2014 - - -

<חמדה מרק: התקציב המקורי שלי לא גדל.

<חמדה מרק: התקציב המקורי שלי לא גדל כתוצאה מזה.

<חמדה מרק: נכון, כי לוקחים לי את זה.

<אייל דולב: זה עובר בעודפים.

<חמדה מרק: לוקחים לנו את זה.

סתיו שפיר: בדיוק.

סתיו שפיר: לוקחים להם את זה.

<אייל דולב: לא.

<אייל דולב: זה עובר בעודפים.

<אייל דולב: זה עובר בשנה שאחרי.

<אייל דולב: כשאת אמרת 14 מיליון שקל, כשאת אמרת 9 מיליון שקל - - -

<ליאור בראון: - - - העודפים הכולל זה - - -

סתיו שפיר: לא.

<ליאור בראון: לצורך העניין, עברו 11 - - -

סתיו שפיר: התקציב של הבסיס לא משתנה.

<אייל דולב: נכון.

<ליאור בראון: אני לא מדברת על הבסיס.

<ליאור בראון: זה לא אמור להיות הבסיס.

<ליאור בראון: עודפים לא עוברים לבסיס.

סתיו שפיר: כשאתם אומרים עודפים - - -

<ליאור בראון: עודפים לא עוברים לבסיס.

סתיו שפיר: בואי אני אעשה לך תרגום מהשפה האוצרית לאיך הציבור שומע אתכם.

סתיו שפיר: ואתם יודעים טוב מאוד איך הציבור שומע אתכם, ואני בכל זאת אעשה את זה בשביל פרוטוקול הוועדה, ונראה לי שגם בקרן שמעו אתכם, כמו זה.

סתיו שפיר: כשאתם אומרים: עודפים מגיעים או מתווספים לתקציב של הקרן, מה שבן האדם הסביר מסיק מזה זה שאם התקציב של הקרן הוא 100 מיליון שקלים ובשנה מסוימת היה עודף של 10 מיליון שקלים – כלומר, הבסיס של השנה הבאה יהיה 110 מיליון שקלים.

<ליאור בראון: הוא לא יכול להיות הבסיס.

<אבי סייג: צודקת.

סתיו שפיר: זה מה שנשמע, נכון?

<דוד גזלה: ואז זה היה יותר טוב לנו.

<חמדה מרק: ואז זה היה טוב.

<חמדה מרק: אז יכולתי לתכנן.

סתיו שפיר: אבל במציאות זה לא המצב.

<ליאור בראון: אני רוצה להסביר.

<ליאור בראון: אני רוצה להסביר את המציאות.

<ליאור בראון: אני אסביר את המציאות ואין אמירה כזו.

<ליאור בראון: לצורך העניין, נסתכל עכשיו על שנות התקציב 2018-2017.

<ליאור בראון: התקציב המקורי כבר אושר ב-2016.

<ליאור בראון: אושר בכנסת.

<ליאור בראון: את העודפים אני אדע רק בתום השנה.

<ליאור בראון: אין לי אפשרות מלכתחילה לתקצב בבסיס 2017 גם את העודפים מהשנה הקודמת, מאחר והם לא ידועים במועד התקצוב.

<ליאור בראון: כאשר מסתיימת שנת התקציב, יש את נתוני הביצוע המושלמים ואז אפשר לראות את היתרה.

<ליאור בראון: בפניית עודפים, שזה תהליך שגור, כאמור מסעיף 7(ג) לחוק, אנחנו מחויבים לזה – הכסף מתווסף במה שנקרא תקציב על שינוייו בעגה האוצרית.

<ליאור בראון: אין לנו אפשרות לתקצב את זה בתקציב המקורי, מאחר ובמועד קביעת התקציב המקורי העודפים לא ידועים.

סתיו שפיר: העובדה היא שלא.

סתיו שפיר: תסתכלי על 2013 – מספרים: 98 מיליון שקלים בתקציב המקורי, 98 מיליון שקלים בעל שינוייו.

סתיו שפיר: הביצוע – 93,400,000 מיליון שקלים.

<ליאור בראון: נכון.

סתיו שפיר: כלומר, הייתה צריכה להיות פה תוספת של קרוב לחמישה מיליון שקלים.

סתיו שפיר: 4,600,000 שקלים לתקציב של זה.

<ליאור בראון: אבל לא עברו עודפים, כי היה מצב של - - -

סתיו שפיר: מה הבעיה שאני אקרא את כל הנתונים?

סתיו שפיר: קצת סבלנות.

<ליאור בראון: אין שום בעיה, אבל זו לא לשון החוק.

סתיו שפיר: 2014 – התקציב מתחיל ב-99,400,000 שקלים, שזה גידול טבעי של התקציב.

סתיו שפיר: נכון?

<ליאור בראון: כן.

סתיו שפיר: זו לא תוספת.

סתיו שפיר: הוא עובר בעל שינוייו ל-106 מיליון שקלים, אבל הביצוע נשאר על 98,600,000 שקלים.

סתיו שפיר: כלומר, פחות מהתקציב בבסיס.

סתיו שפיר: החישוב ההגיוני במצב כזה היה להגיד שהתוספת מ-93 מיליון שקלים, מתווספת פה לעודף שנוצר ב-2014, שזה עוד שמונה מיליון שקלים - - -

<דוד גזלה: - - -

<חמדה מרק: אחד-אחד.

<דוד גזלה: היא צודקת.

סתיו שפיר: בקול רם.

<חמדה מרק: כן, אחד-אחד.

<חמדה מרק: נכון.

<דוד גזלה: אנחנו מסכימים.

<חמדה מרק: ככה - - -

סתיו שפיר: ב-2015 התקציב צריך להיות לא 100 מיליון שקלים, שזה גידול טבעי, אלא כמעט 112 מיליון שקלים.

סתיו שפיר: 110 מיליון שקלים.

סתיו שפיר: פחות או יותר.

סתיו שפיר: זה מה שאתם אומרים עודפים?

סתיו שפיר: זה מה שכל בן אדם סביר מבין מהתשובה שלכם.

סתיו שפיר: זה גם היה הדבר הצודק לעשות.

סתיו שפיר: אבל אתם לא עושים את זה, אתם עושים משהו אחר: אתם אומרים עודפים.

סתיו שפיר: בפועל, הכסף הזה הוא בסך הכול תקציב בסיס.

סתיו שפיר: אף פעם לא משתמשים בו.

סתיו שפיר: התקציב שלהם לא באמת גדל – של הקרן.

סתיו שפיר: זה אגב גם מנוגד לחוק.

סתיו שפיר: כי פה הוא אמור ללכת לקרן הסיוע.

סתיו שפיר: בפועל, התקציב שלהם לא גדל בשקל מעבר לגידול הטבעי שלו; והעודפים האלה – אף אחד לא משתמש בהם.

סתיו שפיר: הם מתגלגלים כל שנה.

סתיו שפיר: מתגלגלים ומתגלגלים ונשארים בתוך קופת האוצר.

סתיו שפיר: זה כסף לא מנוצל.

סתיו שפיר: במקרה הזה זה כסף שיכול לעזור לחיילים שאין להם כסף.

סתיו שפיר: אנחנו יודעים גם שהיום הסיבות של הרבה חיילים שמפסיקים את השירות באמצע, אלה לא סיבות של השתמטות מכל מיני טעמים אידיאולוגים.

סתיו שפיר: אלה סיבות כלכליות לחלוטין של אנשים שלא יכולים להרשות לעצמם כי הם צריכים לעבוד.

סתיו שפיר: כי אין בבית כסף והם צריכים לעבוד בשביל לקיים את המשפחה שלהם.

סתיו שפיר: והרבה מהם, פשוט, בשלב מסוים, עוזבים את הצבא בלית ברירה, על אף שהם מאוד-מאוד רוצים לשרת.

סתיו שפיר: האם הם לא יכולים להיעזר בעוד קצת כסף מכספי הקרן לסיוע במקום שזה יחזור לקופת האוצר?

<ליאור בראון: אפשר להתייחס?

סתיו שפיר: בוודאי.

<ליאור בראון: שתי סוגיות.

<ליאור בראון: ראשית, אנחנו פועלים כלשון החוק.

<ליאור בראון: קרי, מעבירים עודפים בהינתן שהביצוע כולל 85%.

<ליאור בראון: ככל שבעיניכם יש בעייתיות בנוסח החוק, אתם מוזמנים לפעול לשינוי ואנחנו נפעל בהתאם ללשון החוק.

<ליאור בראון: כרגע, כפי שאנחנו נדרשים, כשיש נתוני ביצוע, שזה - - - משנה – מחושבים העודפים ומוסתים בשנה העוקבת, ככל פניית עודפים.

<ליאור בראון: מעבר לכך, מה שציינת לגבי אנשים שנושרים משירות, חשוב להבין שפה מדובר על חיילים משוחררים, כך שבכל מקרה מדובר על אוכלוסייה שלא במהלך השירות.

<ליאור בראון: זה חיילים משוחרים.

סתיו שפיר: חלקם מילואימניקים שנמצאים וממשיכים להיות באותו מצב.

<ליאור בראון: כן, בסדר.

<ליאור בראון: פשוט ציינת נשירה משירות, - - - נשירה משירות - - -

סתיו שפיר: זה עוד לפני שהגענו לקרן לפיצויים למילואים, שגם על זה יש לי כמה שאלות אליכם.

<ליאור בראון: ציינת נשירה משירות – בסדר גמור.

<ליאור בראון: אני לא יודעת אם זה ספציפית האפיק לטפל.

<ליאור בראון: לצורך העניין, הייתה תוספת של 600 מיליון שקלים - - -

סתיו שפיר: תסבירי לי למה העודפים מתגלגלים.

סתיו שפיר: זה נורא קל להיאחז פה בלשון החוק, אבל מה שלשון החוק אומרת זה במכוון שהכסף הזה צריך ללכת לקרן לסיוע נוסף.

סתיו שפיר: זה מה שהיא אומרת.

סתיו שפיר: בפועל, אתם לא מתקצבים את הקרן לסיוע נוסף בכסף עודף.

<ליאור בראון: כאמור, אנחנו לא מתקצבים בבסיס עקבי שהסברתי ממש לפני רגע.

<ליאור בראון: כשנבנה התקציב המקורי לשנת 2017 זה נעשה לפני שידועים העודפים ב-2016.

סתיו שפיר: אבל כשנבנה התקציב ב-2015 כבר ידעת על אותם כספים שמ-2013 את מגלגלת אותם.

סתיו שפיר: את ידעת.

<ליאור בראון: מה?

<ליאור בראון: אני לא מצליחה להבין בכלל את הטרמינולוגיה.

<ליאור בראון: אנחנו מעבירים - - -

סתיו שפיר: אני לא מצליחה להבין מה לא מובן פה.

<ליאור בראון: לצורך העניין, בואי נסתכל על 2015.

<ליאור בראון: זה הנתון שלא התייחסת אליו.

<ליאור בראון: היה ביצוע של 111 מיליון שקלים, - -

סתיו שפיר: 111 מיליון שקלים מתוך 114 מיליון שקלים.

<ליאור בראון: - - כאשר התקציב המקורי היה 100 מיליון שקלים.

סתיו שפיר: לא, התקציב הוא כבר לא - - -

<ליאור בראון: סליחה.

<ליאור בראון: התקציב היה 100 מיליון שקלים - - -

סתיו שפיר: בואי נסתכל על כל המספרים: פעם אחת הוא 98 מיליון שקלים, אחר כך 98 מיליון שקלים, 98 מיליון שקלים.

סתיו שפיר: ב-2014 הוא גדל ל-99 מיליון שקלים.

סתיו שפיר: שוב, קצב גידול טבעי.

סתיו שפיר: זה אמור לגדול.

<ליאור בראון: זה היה גידול טבעי של - - -.

<ליאור בראון: נכון.

סתיו שפיר: נכון.

סתיו שפיר: לא הוספתם שם שקל בתקציב.

סתיו שפיר: אם הייתם באמת מחשבים את העודפים ואפילו אם הייתי לוקחת את הטיעון הזה שאומר שאת יודעת עליהם רק בסוף שנה, מה שגם לא יודעת אם הוא נכון, אבל נניח שאפשר לקבל אותו – הייתם יודעים לפחות בשנה העוקבת להוסיף בבסיס כבר את הכסף שגלגלתם בעודפים.

סתיו שפיר: זה תכנון תקציבי.

סתיו שפיר: ואז הם היו יודעים להשתמש בכסף הזה.

סתיו שפיר: כשהם מחשבים איזה סיוע ניתן לתת כשמרכיבים את הקריטריונים לסיוע הזה, להגדיל את הסיוע, הם היו יודעים להשתמש בו.

סתיו שפיר: בפועל, הם לא יכולים להשתמש בו כי התקציב שלהם בבסיס נשאר בדיוק אותו דבר.

סתיו שפיר: גם הגידול הטבעי שלו הוא מזערי.

סתיו שפיר: נשאר בדיוק אותו דבר.

סתיו שפיר: אני לא יודעת אם זה בהתחשב בכלל בצרכים של הסיוע, לא מתחשב בצרכים האלה.

סתיו שפיר: אין לי מושג איך קובעים למי נותנים את הסיוע או לא.

סתיו שפיר: אני בטוחה שהיה אפשר לתת פה יותר כי אני מכירה את הצרכים שמגיעים אליי מהשטח, אבל הם לא יכולים לעשות את זה כי אתם נותנים להם רק תקצוב בעל שינוייו.

סתיו שפיר: בעל שינוייו הם לא יכולים להשתמש.

סתיו שפיר: כי אם זה לא מתוקצב להם בבסיס, הם לא יודעים להגדיל את הסיוע.

סתיו שפיר: אז הם לא יבצעו את העל שינויו.

סתיו שפיר: ואז כל פעם יתגלגל להם עוד עודף, ואת לא מכניסה להם את העודף לבסיס.

<ליאור בראון: אני רוצה להפנות אתכם בבקשה לסעיף 7(ב) בחוק.

<ליאור בראון: כל התקצוב של הקרן הוא לחלוטין כנדרש בחוק.

<ליאור בראון: כאמור בחוק, הבסיס של הקרן מתוקצב ב-80 מיליוני שקלים, מוצמד מהמדד של ינואר 2000.

<ליאור בראון: ולפי זה מתבצע, כנדרש בחוק, התקצוב של בסיס הקרן לסיוע נוסף.

<ליאור בראון: ו-7(ג) מסדיר את העברת העודפים.

<ליאור בראון: כאמור, ככל שיש לכם ביקורת על איך אנחנו נדרשים לתקצב את הבסיס - - -

סתיו שפיר: כן, אבל החוק, כמו שאת יודעת מצוין כנציגת משרד האוצר, החוק אומר פה משהו, נותן לכם את ההוראות הכלליות של איך צריך להתנהל.

<ליאור בראון: זה הוראות מאוד-מאוד ספציפיות.

<ליאור בראון: כתוב פה באיזה מדד אני צריכה להצמיד.

סתיו שפיר: הן עדיין מאוד כלליות.

סתיו שפיר: כי למשל החוק, בגלל הדרך שבה משרד האוצר החליט להתנהל עם עודפי תקציב.

סתיו שפיר: וזה לא רק בנושא של הקרן לחיילים משוחררים.

סתיו שפיר: זה בשורה ארוכה של נושאים.

סתיו שפיר: משנה לשנה מגלגלים שם 30 מיליארד שקלים בעודפי תקציב.

סתיו שפיר: פה, לעומת זה, אנחנו ממש מתעסקים בכסף קטן.

סתיו שפיר: אנחנו מתעסקים בכמה מיליונים.

סתיו שפיר: 30 מיליארד שקלים מתגלגלים בעודפי תקציב כאלה.

סתיו שפיר: מה שקורה כאן, עכשיו, בדיון הזה קורה בכל משרדי הממשלה.

סתיו שפיר: כסף שהמשרדים לא יכולים לנצל בפועל, כי אתם, בשיטה שבה אתם מתקצבים, לא מכניסים להם את זה לכסף שהם מסוגלים בכלל לתכנן את - - -.

סתיו שפיר: זאת הסיטואציה.

סתיו שפיר: זאת השיטה שמשרד האוצר עושה.

סתיו שפיר: משרד האוצר יצר פה שיטה שמאפשרת לכם להחזיר כל שנה את הכסף הזה לקופה.

סתיו שפיר: במקום שהוא יצא, במקרה הזה, לטובת חיילים שזקוקים לסיוע, ובמקרים אחרים לטובת משרד הבריאות ומשרד הרווחה והשירותים החברתיים.

סתיו שפיר: זאת השיטה.

סתיו שפיר: עכשיו, החוק לא מסתכל על השיטה הזאת שאתם פיתחתם מחוץ לחוק.

סתיו שפיר: זו השיטה האוצרית לנהל פה את הכספים.

סתיו שפיר: הוא לא מסתכל על זה.

סתיו שפיר: הוא אומר לכם מפורשות: אם יש פה ביצוע של מעל 85%.

סתיו שפיר: גם על זה היה צריך לדבר, אבל הוא אומר: אם יש ביצוע של מעל 85%, אתם נדרשים להעביר את העודפים.

סתיו שפיר: בשביל מה יש להעביר את העודפים?

סתיו שפיר: כדי שהם ישתמשו בהם, בקרן לסיוע נוסף, לא כדי שזה סתם ישב אצלם.

<אבי סייג: זה סתם מקלט.

סתיו שפיר: זה החוק.

סתיו שפיר: אז את לא יכולה עכשיו להשתמש בחוק כדי להסביר לי למה אתם לא עושים את זה.

סתיו שפיר: מטרת החוק, בצורה מפורשת, היא שהכסף הזה – ישתמשו בו.

סתיו שפיר: לא סתם שהוא יונח שם.

<ליאור בראון: אני לא מקבלת את הביקורת שאנחנו לא מעבירים את הכספים האלו.

<ליאור בראון: אנחנו מתקצבים את הבסיס כנדרש ומעבירים את העודפים לקרן שנה בשנה.

<ליאור בראון: אני לא מקבלת את הביקורת הזו על משרד האוצר.

<ליאור בראון: וככל שיש ביקורת כללית יותר על כל משרד האוצר - - - העברת העודפים – זה בסדר גמור ואפשר לנהל על זה דיון נפרד.

<ליאור בראון: אבל זה מעבר לגבולות הגזרה - - -

סתיו שפיר: אבל את מבינה שהם לא יודעים להשתמש בעודפים.

סתיו שפיר: את מבינה שהם לא יודעים להשתמש בעודפים האלה?

<אבי סייג: הם לא יכולים.

<ליאור בראון: לא.

<ליאור בראון: אני לא מבינה.

סתיו שפיר: בחנת?

סתיו שפיר: לא את.

סתיו שפיר: בסדר.

סתיו שפיר: משרד האוצר, בחנתם את יכולת השימוש בעודפי התקציב שמועברים מידי שנה?

<ליאור בראון: את שואלת על כלל העודפים הכלליים או ספציפית על הקרן?

סתיו שפיר: במקרה של הקרן ובכלל.

<ליאור בראון: אז ספציפית על הקרן, נציגי הקרן ידווחו על איך הם מממשים את התקציב, וסוגיה רוחבית על מימוש עודפים במשרד האוצר – לא נושא שנערכנו אליו ואין לי כרגע את התשובה, מאחר וזה לא נושא הדיון.

סתיו שפיר: תעבירי לי בבקשה תשובה בכתב על השאלה הזאת.

<ליאור בראון: על איזו שאלה?

סתיו שפיר: השאלה הזאת.

סתיו שפיר: - - - של משרד האוצר על השימוש בעודפי תקציב על ידי - - -

<ליאור בראון: מעבר לפיקדונות.

<ליאור בראון: שאלה רוחבית שקשורה - - - המדינה.

סתיו שפיר: בדיוק.

<ליאור בראון: בסדר גמור.

<ליאור בראון: אז נעביר את השאילתה לגורמים המוסמכים - - -

סתיו שפיר: שאלה שאני בטוחה שבדקתם אותה לאורך ולרוחב, כי היא שאלה מאוד משמעותית על דיון תקציבי.

<ליאור בראון: אין בעיה.

<ליאור בראון: אנחנו כרגע בדיון על פיקדונות חיימ"ש.

<ליאור בראון: ככל שיש סוגיה אוצרית רוחבית, נשמח להעביר אותה - - - הרלוונטיים.

סתיו שפיר: הדיון נתן דוגמה ספציפית לסוגיה רוחבית שהיא עלולה להתגלות ככשל מערכתי גדול בניהול התקציב.

<ליאור בראון: נשמח להעביר אותה לגורמים הרלוונטיים - - - תועבר.

<אבי סייג: אנחנו גם רוצים להתייחס גם לנושא השני, לנושא הזה.

<אייל דולב: יש לי בקשה: פשוט היא צריכה ללכת – אחת החמיי"שיות שהבאנו.

<אייל דולב: אם אפשר לתת לה מילה לדבר?

<אייל דולב: היא צריכה לרוץ.

<אייל דולב: אם זה בסדר?

סתיו שפיר: כן.

סתיו שפיר: אנחנו מודים לך שהגעת.

סתיו שפיר: הדיון הוא פשוט דיון רוחבי מעבר - - -

<עליזה לנדס: אז המצב שלי היה קצת שונה, כי הייתי חיילת בודדה ואז הייתי קצינה ולמדתי בחוץ לארץ אחר כך ולא לקחתי את הכספים שלי.

<עליזה לנדס: שכחתי מזה לגמרי.

<עליזה לנדס: מר אייל דולב יצר איתי קשר קודם בפייסבוק, ולא שמתי לב לזה כי חשבתי שזה מישהו שמציע כאילו איזשהו - - - משהו.

<עליזה לנדס: Yeah, like a - - -.

<עליזה לנדס: אז לא התייחסתי לזה בכלל.

<עליזה לנדס: ואני לא יודעת איך מצאת אותי.

<עליזה לנדס: הוא הצליח למצוא את ה-E-mail של אבא שלי ואז לשלוח לי מייל דרכו, וככה קיבלתי את זה.

<עליזה לנדס: עכשיו, אני כן מכירה הרבה חיילים בודדים, שאני שירתתי איתם, שלא לקחו את הכסף שלהם בסוף: כי או שהם חזרו לחוץ לארץ, שכחו מזה.

<עליזה לנדס: לא יודעת.

<עליזה לנדס: כן.

<עליזה לנדס: זהו, בעצם.

סתיו שפיר: תודה רבה.

<עליזה לנדס: בסדר?

<עליזה לנדס: האם שאלות?

סתיו שפיר: שמחים שזה הסתדר ושעשית את המאמצים כדי - - -

<אבי סייג: את צריכה את הכסף.

<עליזה לנדס: כן.

<עליזה לנדס: זה מאוד עזר לי בזה שחזרתי מחוץ לארץ והייתי צריכה לסדר דירה והכול.

<עליזה לנדס: אז זה יצא לי דווקא ממש טוב שרק קיבלתי את הכסף הזה עכשיו ולא בזבזתי את זה קודם.

<עליזה לנדס: אבל זה שהוא היה צריך לעבור כל כך הרבה מאמצים כדי להגיע אליי, זה לא הגיוני, וזה גם בעייתי מבחינת הצבא כי הם המשיכו.

<עליזה לנדס: אני עושה מילואים והם עדיין לא עדכנו את הפרטים שלי בתוך מאגר הנתונים של הצבא.

<עליזה לנדס: אז הם שלחו כל מיני דברים לדירה שאני כבר לא גרה שם ארבע שנים.

<אבי סייג: חשבון הבנק שלך נשאר מהסדיר עד היום?

<עליזה לנדס: כן.

<עליזה לנדס: כן.

<אבי סייג: זאת אומרת שנשאר חשבון הבנק.

<עליזה לנדס: כן.

<אבי סייג: לא סגרת אותו.

<עליזה לנדס: גם נשאר לי אותו E-mail.

סתיו שפיר: כלומר, היה אפשר להעביר את זה בדיוק למקום שממנו קיבלת משכורת.

<אבי סייג: ברור, ברור, ברור.

<עליזה לנדס: כן.

<עליזה לנדס: כן.

<חמדה מרק: זה שהחוק השתנה ואנחנו רק דחיפה.

<חמדה מרק: כן.

<חמדה מרק: הם ממליצים.

<חמדה מרק: כן.

<חמדה מרק: בדיוק.

<דוד גזלה: זו באמת השיטה שאנחנו רוצים לעשות: לכוון את זה לחשבונות הבנק שהם קיבלו, ואז אנחנו יודעים שזה עבר נכון.

סתיו שפיר: טוב - - - עכשיו.

<חמדה מרק: כי אנחנו שנה כבר - - -

<דוד גזלה: כן, כן.

<עליזה לנדס: וגם, אגב, שיניתי את מספר הטלפון שלי, אבל אני לא מכירה אף אחד שמחליף אי-מיילים.

<עליזה לנדס: ואני באמת לא יודעת למה אי אפשר ליצור קשר דרך ה-E-mail.

סתיו שפיר: מילא, אימיילים וזה – לא הרבה אנשים מחליפים חשבון בנק.

סתיו שפיר: אם כבר מדברים על משהו.

<קריאה: נכון.

סתיו שפיר: מספרי טלפון, אם אני - - -

<קריאה: נכון, נכון, נכון, בצדק.

<קריאה: - - - תעודת זהות - - -

סתיו שפיר: אבל חשבון בנק - - -

<קריאה: את צודקת.

<קריאה: זה נכון - - -

<קריאה: את צודקת.

<חמדה מרק: ברגע שזה יהיה מותר – אין בעיה.

סתיו שפיר: רוב האנשים נתקעים עם זה לכל החיים, גם אם הם מגיעים 15 שנה - - -

<חמדה מרק: ברגע שהחוק ישונה - - -

<קריאה: או שנעבוד על - - -

סתיו שפיר: תודה רבה לך.

סתיו שפיר: תודה רבה.

<עליזה לנדס: בבקשה.

<חמדה מרק: יש עוד חיימ"ש פה.

סתיו שפיר: אתה רוצה להוסיף משהו?

סתיו שפיר: בבקשה.

<יהודה נאומבורג: קודם כל, אני מצטרף לדברייך לזכר החיילים.

<יהודה נאומבורג: זכינו לארח את שירה צור - - - לפני שבועיים בהדלקת נרות חנוכה.

<יהודה נאומבורג: משתתפים בצער המשפחה.

<יהודה נאומבורג: באמת, היום לא קל.

<יהודה נאומבורג: במקרה התקשר אתמול מישהו.

<יהודה נאומבורג: בהתחלה חשבתי שזה מישהו שמנסה לעקוץ אותי.

<יהודה נאומבורג: לא הבנתי.

<יהודה נאומבורג: מתקשר אליי: תשמע, יש לך כסף בפיקדון.

<יהודה נאומבורג: אני אומר לו: מה פיקדון?

<יהודה נאומבורג: השתחררתי לפני שבע שנים.

<יהודה נאומבורג: כאילו מה עכשיו?

<יהודה נאומבורג: אמרתי לו: אתה בטוח?

<יהודה נאומבורג: כאילו סגור?

<יהודה נאומבורג: אמר לי: כן, יש לך 10,000 שקל.

<יהודה נאומבורג: אמרתי לו: מה 10,000 שקל?

<יהודה נאומבורג: לא היה לי מושג.

<יהודה נאומבורג: טוב, תן לי להבין מה קורה.

<יהודה נאומבורג: ואז הוא הסביר לי ואז התקשר אליי מר אייל דולב, ואז הבנתי שזה נשמע כבר יותר - - -.

<יהודה נאומבורג: הוא התקשר אליי מהפלאפון שלו.

<יהודה נאומבורג: אמר לי: טוב, יש פה - - -

סתיו שפיר: כל זה קרה אתמול?

<יהודה נאומבורג: אתמול.

סתיו שפיר: ממש יום לפני הוועדה.

<חמדה מרק: - - - כי כל יום עושים.

סתיו שפיר: איזה קטע.

<חמדה מרק: אני מסבירה לך: זה כל יום יושבים.

<חמדה מרק: יש לי אנשים שיושבים ועושים כל יום.

<חמדה מרק: אני אפילו לא ידעתי.

<חמדה מרק: אני לא מכירה אותו.

<אייל דולב: הגברת עליזה לנדס זה - - -

<חמדה מרק: אני לא מכירה אותו.

<יהודה נאומבורג: עכשיו, אני לא החלפתי מייל.

<יהודה נאומבורג: אני עושה 45 יום מילואים בממוצע בשנה.

<יהודה נאומבורג: הצבא, כשהוא רוצה אותי - - -

סתיו שפיר: הם ידעו למצוא אותך.

<יהודה נאומבורג: הצבא, כשהוא רוצה אותי, הוא בשנייה יודע לקחת אותי.

<יהודה נאומבורג: אני לא אשקר: מצד אחד, המצב הכלכלי שלי הוא לא רע.

<יהודה נאומבורג: מצד שני, וואלה, אני במהלך לרכישת בית.

<יהודה נאומבורג: 10,000 שקל תמיד זה טוב.

<יהודה נאומבורג: אני לא יודע איפה זה נפל.

סתיו שפיר: זה לא כל כך חשוב.

סתיו שפיר: זה לא כל כך חשוב כמו המצב.

סתיו שפיר: מה המצב הכלכלי שלך?

<קריאה: זה שלך.

<קריאה: זה שלך.

<קריאה: זה שלך.

<חמדה מרק: זה כסף שלך.

<יהודה נאומבורג: לגמרי, לגמרי, לגמרי.

<יהודה נאומבורג: אני רק אומר שלכל אחד זה טוב.

<יהודה נאומבורג: גם אם ההורים שלך בקיסריה, אף אחד לא יגיד לא לזה.

סתיו שפיר: מאז אתמול שפנו אליך, כבר הכסף נכנס לחשבון?

<יהודה נאומבורג: לא.

<יהודה נאומבורג: אני נוסע מפה לבנק לקחת את הכסף.

<חמדה מרק: אני לא ידעתי שהיום.

<אייל דולב: לא ידעתי.

<אייל דולב: אני לא ידעתי גם - - -

<חמדה מרק: אותו בחור שמתעסק בזה, אמרתי לו, אתמול אמרתי: תביא לי מישהו - - -

סתיו שפיר: אז איך ידעתם להביא אותו?

<חמדה מרק: אני לא יודעת.

<חמדה מרק: אני אומרת שיש אנשים אצלי - - -

<יהודה נאומבורג: - - - אמרו לי: אתה יכול לבוא.

<יהודה נאומבורג: אמרתי: וואלה, אני גר פה, בגוש עציון – אני אקפוץ אם צריך.

<יהודה נאומבורג: אם זה יעזור לעוד מישהו לקבל את הכסף – למה לא?

<חמדה מרק: זה הד ציבורי.

<יהודה נאומבורג: מה שכן, אני לא יודע.

<יהודה נאומבורג: אין לי מושג מה הנתונים שיש להם.

<יהודה נאומבורג: גדלתי בגוש קטיף.

<יהודה נאומבורג: אז כשהתגייסתי הייתי גר פה עוד במלונות, אז לא היה לי כלום, לא הייתה לי כתובת.

<יהודה נאומבורג: התגייסתי – הכתובת שלי הייתה במלון פה בדן.

סתיו שפיר: בסדר, אבל כשהשתחררת היה לך מספר טלפון?

סתיו שפיר: פלאפון?

<יהודה נאומבורג: אז זהו, אני אומר: אי אפשר לדעת.

<יהודה נאומבורג: בצבא, אתם יודעים, אי אפשר לדעת.

<יהודה נאומבורג: עד היום אני לפעמים מקבל כל מיני מסמכים מהצבא, כשאני בא לחתום על המילואים – כל פעם משהו אחר: ממציאים שם לילדים שלי.

<יהודה נאומבורג: כל פעם.

<יהודה נאומבורג: כל דבר הוא כאילו פרוצדורלי.

<יהודה נאומבורג: לא יודע.

<יהודה נאומבורג: הם עוד צוברים נתונים.

<יהודה נאומבורג: אין לי מושג אפילו מאיפה זה מגיע - - - כאלה.

<אבי סייג: הבנק נשאר.

<יהודה נאומבורג: מה?

<אבי סייג: חשבון הבנק נשאר.

<אבי סייג: הוצאות הנסיעה למילואים אתה מקבל לחשבון בנק?

<יהודה נאומבורג: אז זהו, כן.

<אבי סייג: זה הכול.

<יהודה נאומבורג: וגם חשבון הבנק של הפיקדון, איפה שהוצאתי אותו: בבנק הפועלים, פה, בשערי העיר – הוא לא השתנה.

<יהודה נאומבורג: קיבלתי אליו את - - - לא יודע.

<יהודה נאומבורג: כמה שזה היה - - - ועוד זה.

סתיו שפיר: בדיוק.

<יהודה נאומבורג: כשסיפרתי את זה לשותף שלי - - - אין לי מושג איפה נפל - - -

<חמדה מרק: איך נפל לך כל הטוב הזה.

<יהודה נאומבורג: גם אני בן אדם שדי מודאג - - -

סתיו שפיר: מה, גם כל הפעמים שעשית מילואים מאז.

סתיו שפיר: זה שאי אפשר להשיג אותם, אי אפשר להגיד - - - דברים כאלה.

סתיו שפיר: זה לא - - -

<חמדה מרק: - - - לזה.

<יהודה נאומבורג: אבל יש לציין שעכשיו, תוך כדי הוועדה אני רואה אס-אמ-אסים.

<יהודה נאומבורג: הסתכלתי, נכנסתי לטלפון, אני רואה, נראה.

<יהודה נאומבורג: רשמתי: היחידה, הוועדה, משהו, אולי קיבלתי.

<יהודה נאומבורג: אין.

<יהודה נאומבורג: לא קיבלתי טלפון בשש השנים האחרונות.

<יהודה נאומבורג: לא ידעתי על עצם הכסף הזה.

<אבי סייג: אני חושב שהם לא מחוברים למילואים.

<יהודה נאומבורג: כלום.

<אבי סייג: הם לא מחוברים למערכת של אכ"א.

<יהודה נאומבורג: ואני אומר:

<יהודה נאומבורג: אני בן אדם שאני בקשר בצבא כמעט יומיומי.

<חמדה מרק: למערכת של אכ"א – כן.

<אבי סייג: - - -

<חמדה מרק: אנחנו יושבים על המערכת של אכ"א.

<חמדה מרק: הנתונים משם, לא משום מקום אחר.

<חמדה מרק: לא של המילואים.

<חמדה מרק: אתה אומר מילואים ואכ"א - - -

<אבי סייג: מילואים באכ"א.

<אבי סייג: אני מדבר על מילואים אכ"א.

<חמדה מרק: אין לי את מי עושה מילואים.

<חמדה מרק: אין לי מי עושה.

<אבי סייג: אנחנו מקבלים צווים - - -

<חמדה מרק: אין לי אצלי.

<חמדה מרק: אצלי יש אנשים.

סתיו שפיר: בן אדם כזה לא מקבל.

סתיו שפיר: אתם רואים אצלו, יש לכם את השם שלו.

סתיו שפיר: אתם רואים שהוא לא לקח את הכסף, לא משך את הכסף של הפיקדון.

סתיו שפיר: לבדוק שנייה במערכת אם הוא עושה מילואים.

סתיו שפיר: הצבא לא יכול לעשות את הבדיקה הזו?

<חמדה מרק: לא, אני לא רואה.

<חמדה מרק: אין לי נגישות לזה.

<חמדה מרק: יש מישהו.

<חמדה מרק: לא כל המערכת חשופה.

<יהודה נאומבורג: תכל'ס, גם אם ירשמו את השם שלי ב-Google – בשנייה מוצאים את הכול.

סתיו שפיר: מה - - - משרד הביטחון?

<חמדה מרק: לא, לא, לא, לא, לא.

סתיו שפיר: להעביר שמות לצבא.

<חמדה מרק: לא.

<חמדה מרק: כבר לא שלי.

<חמדה מרק: לא - - -

סתיו שפיר: לא שתהיי חשופה.

סתיו שפיר: להעביר לצבא את השמות ולבקש ממנו את המידע.

<חמדה מרק: זה משהו אחר.

<חמדה מרק: זאת פעילות נוספת.

<חמדה מרק: זאת אומרת, כל דבר הוא - - -.

<חמדה מרק: נותנים לנו - - -.

<חמדה מרק: תחשבי על לעשות מחקר, לעשות מחקר על כל דבר כזה - - -

סתיו שפיר: - - - הסיפור שסיפרה פה גם החיימ"שית עליזה לנדס, שאמרה פה: מצאו אותי בפייסבוק, במייל.

סתיו שפיר: למה?

סתיו שפיר: אבל יש לצבא את כל הפרטים.

<אייל דולב: לא.

<אייל דולב: במקרה שלה לא היה.

<אייל דולב: אני דיברתי עם אנשים שמכירים אותה.

<אייל דולב: היא שירתה בדובר צה"ל.

<אייל דולב: אני מכיר אנשים מדובר צה"ל שמכירים אותה אישית – לא היה להם מייל.

<אייל דולב: לא היה להם - - -

סתיו שפיר: ואיך ישלמו לה משכורת?

<אייל דולב: היא כבר במילואים.

<אייל דולב: היא כבר לא - - -

סתיו שפיר: בסדר, אבל משלמים לה גם על המילואים.

סתיו שפיר: המוסד ביטוח לאומי - - -.

סתיו שפיר: מאיפה - - -?

<אייל דולב: היא הייתה בחוץ לארץ.

<אייל דולב: היא הייתה בארצות הברית כשתפסתי אותה.

סתיו שפיר: תשמע, גם כשהיא נסעה לחוץ לארץ היא שילמה ביטוח לאומי.

סתיו שפיר: נכון?

סתיו שפיר: נכון?

<חמדה מרק: אבל הם לא נותנים את הנתונים.

<חמדה מרק: הם לא מעבירים נתונים.

סתיו שפיר: היא שילמה ביטוח לאומי - - -

<אייל דולב: - - -

<חמדה מרק: אין זרימת נתונים.

סתיו שפיר: אתה משלם על כל הזמן שלא היית בארץ.

סתיו שפיר: יודעים - - -

<חמדה מרק: אין זרימת נתונים ממשרדי ממשלה למשרדי ממשלה.

<חמדה מרק: הנה, את רואה, אני מבקשת ממשרד הפנים - - -, אבל בואי נאמר: זה עוזר.

סתיו שפיר: מר אבי סייג, יושב ראש העמותה למען משרתי המילואים, ואחר כך מר יחיאל גוזל.

<אבי סייג: ראשית, אני אלוף משנה במילואים.

<אבי סייג: אני בבית פה – 20 שנה אנחנו מטפלים בנושא המילואים: מג"דים, מח"טים, טייסים.

<אבי סייג: כל הפורומים יחד.

<אבי סייג: אני מדבר עכשיו על הנושא הראשון.

<אבי סייג: הנושא הזה הוצף על ידינו כשראינו שכל שנה ישנים החזרים ועודפים, ואנחנו, כבר כמה שנים, רצים אחרי משרד הביטחון וגם משרד האוצר ומבקשים תשובה.

<אבי סייג: אנחנו באנו והצענו שהסכום של הכסף העודף יגיע לחשבון החייל במוסד לביטוח לאומי.

<אבי סייג: אני דירקטור במוסד לביטוח לאומי מטעם המילואים, והצענו שזה יגיע לשם.

<אבי סייג: לא קרה כלום.

<אבי סייג: לא צריך לחפש אותו.

<אבי סייג: חבל על כל האנשים שהגברת חמדה מרק מעסיקה.

<אבי סייג: נצטרך אותם לקרן השנייה, הגברת חמדה מרק.

<אבי סייג: חבל להעסיק את האנשים האלה בכלל.

<אבי סייג: בן אדם, אחרי חמש שנים, יש לו את הזכות לנצל בחמש שנים את הכסף.

<אבי סייג: לא ניצל?

<אבי סייג: זה בסדר גמור.

<אבי סייג: אנחנו, יום אחרי, מעבירים את היתרה למוסד לביטוח הלאומי.

<אבי סייג: תעודת זהות אנחנו יודעים.

<אבי סייג: אני לא צריך את חשבון הבנק שלו, לא צריך כלום.

<אבי סייג: אני גם לא רוצה שיעבירו את זה לחשבון שלו.

<אבי סייג: שזה יישאר במוסד לביטוח לאומי, זה יישאר על שמו במוסד לביטוח לאומי.

<אבי סייג: יזכור?

<אבי סייג: יבוא, ייקח את זה.

<אבי סייג: לא יזכור?

<אבי סייג: זה יישאר ויצבור ריבית במוסד לביטוח לאומי.

<אבי סייג: ולא צריך טלפונים ולא את האימא ולא את ה-E-mail ולא את חשבון הבנק ולא שום דבר.

<אבי סייג: קודם כל, לא יכול להיות שבמדינה הזאת, כשאתה חייב כסף, אתה ממשיך להיות חייב כל הזמן.

<אבי סייג: לא יכול להיות.

<אבי סייג: ופתאום כשמישהו צריך להחזיר לך כסף, מישהו, המדינה צריכה לתת לך כסף, היא לא מוצאת אותך.

<אבי סייג: והם עושים מאמצים.

<אבי סייג: אני מכיר את היחידה.

<אבי סייג: הם עושים מעל ומעבר.

<אבי סייג: אבל בכל זאת, בכמות הזאת, אתה לא תצליח להגיע, גם אם תרצה, לכולם.

<אבי סייג: פשוט סטטיסטית, אתה לא יכול להגיע.

סתיו שפיר: אם הוא צריך לחפש אותם דרך הפייסבוק והמיילים, אז ברור שלא תמצא אותם.

<אבי סייג: אז זה קשה.

<אבי סייג: אז אתה צריך סוללה של - - -

סתיו שפיר: אבל אם אתה לוקח פשוט, מצליב את זה עם הנתונים שנמצאים כבר במערכות, זה מאוד פשוט.

<אבי סייג: זה סוללה של אנשים.

<אבי סייג: אני רשמתי כאן גם כמה דברים, לנסות לקשר אותם יותר עם אכ"א מילואים.

<חמדה מרק: - - - הקמל"ר זה - - -

<אבי סייג: לא אכ"א.

<אבי סייג: אכ"א מילואים.

<חמדה מרק: כן - - -.

<חמדה מרק: כן.

<אבי סייג: זה האתר ששולח לנו את הצווים והוא מכיר אותנו.

<אבי סייג: אבל אני חושב שהתיקון הכי קל; אנחנו ביקשנו לעשות את זה ואמרו: זה לא ילך.

<אבי סייג: ואז אמרנו: טוב, בואו נאריך את זה ל-15 שנה.

<אבי סייג: בואו לא נבטל את.

<אבי סייג: שזה לא ייפול אחרי שבע שנים.

<אבי סייג: שייפול אחרי 15 שנים.

<אבי סייג: אולי בכל זאת היא תדבר עם מישהו או הוא ידבר עם מישהו והוא יזכיר לו: רגע, את הפיקדון לקחת?

<אבי סייג: אז שתי הצעות החוק האלה נמצאות פה בבית, אבל אני באמת קורא לזה.

<אבי סייג: אני שמעתי גם את הדיון שהיה בוועדת הכספים.

<אבי סייג: אין שום סיבה.

<אבי סייג: הכסף הזה יכול לחזור לחייל.

<אבי סייג: אני קורא לו חייל מילואים, כי הוא משתחרר.

<אבי סייג: יכול לחזור מיידית אליו.

<אבי סייג: ואם לא מיידית, שילך לקופה – למוסד לביטוח לאומי.

<אבי סייג: אני רוצה להזכיר כאן מקרה שעשינו במוסד לביטוח לאומי: באחת מישיבות המועצה גילינו שחיילי מילואים לא באים לקחת את הכסף בגין המילואים שלהם.

<אבי סייג: הם לא מגישים תביעה.

<אבי סייג: בגין המילואים.

<אבי סייג: בדרך כלל, אם אתה שכיר, המעסיק מגיש את התביעה.

סתיו שפיר: המעסיק מקבל את זה.

<אבי סייג: ואם אתה עצמאי, אתה אמור - - -.

<אבי סייג: ואם אתה עצמאי ושכיר, אתה גם נופל פה בחלק.

<אבי סייג: מדובר על עשרות מיליוני שקלים.

<אבי סייג: ישבנו במוסד לביטוח לאומי.

<אבי סייג: עד 2013 מיפינו את התמונה וראינו.

<אבי סייג: מיפינו את כל אלה שלא באו לקבל את הכסף, ודחפנו אליהם את הכסף.

<אבי סייג: דחפנו.

<אבי סייג: אנשים צלצלו אליי ואמרו לי: תשמע, כל הכבוד, קיבלתי 60 שקל.

<אבי סייג: לא רוצה להגיד לכם שגם למעלה מ-100 אלף שקל.

<אבי סייג: יש מג"דים.

<אבי סייג: אני יכול להגיד לכם שאני לרוב לא רשמתי מילואים.

<אבי סייג: אני עושה מילואים כ-40 שנה.

<אבי סייג: לרוב אני לא רושם מילואים.

<אבי סייג: לא רושם בכלל.

<אבי סייג: אבל יש כאלה שגם לא באים.

<אבי סייג: מפקד הגדוד – כל יומיים הוא במילואים או מ"פ כזה, והוא לא זוכר והוא עצמאי והוא על הטרקטור והוא פה.

<אבי סייג: החזרנו להם בדחיפה את הכסף.

<אבי סייג: מעשה מאוד יפה של המוסד לביטוח לאומי.

<אבי סייג: ואין סיבה שפה.

<אבי סייג: זה סכומים הרבה יותר קטנים.

<אבי סייג: הרבה יותר קטנים - - -

סתיו שפיר: תגיד לי, אנחנו מקבלים פניות מחיילי מילואים.

סתיו שפיר: זה נושא קצת אחר, אבל בכל זאת אני אנצל את ההזדמנות לבדוק איתן ועם משרד האוצר.

סתיו שפיר: חיילי מילואים שהיו אמורים לקבל פיצויים בעקבות שירות בצוק איתן, ועדיין לא קיבלו את - - -

<אבי סייג: כל זה, זה התיק הזה.

<אבי סייג: זה התיק הנוסף.

סתיו שפיר: מלוא הפיצויים שלהם.

<אבי סייג: את מדברת על ה-30 מיליון שקל, קרן לפיצויים עצמאים, שכירים וסטודנטים.

סתיו שפיר: כן.

סתיו שפיר: איפה הדבר הזה עומד?

<אבי סייג: מה שקורה: קודם כל, אנחנו יזמנו את הקרן ולחצנו להקים אותה.

<אבי סייג: הקרן הזאת, השנייה, הייתה אחת במלחמת לבנון השנייה, על סך 40 מיליון שקל.

<אבי סייג: במלחמת לבנון השנייה ניצלנו 37 מיליון שקל ושלושה מיליון שקל נעלמו.

<אבי סייג: אבל יחסית זה פחות מ-10% עוד איכשהו.

<אבי סייג: 10% בערך חסרו.

<אבי סייג: בקרן הזאת הקצו לנו 30 מיליון שקל – המדינה, בהחלטת ממשלה.

<אבי סייג: משרד הביטחון, עם צה"ל, עם מופ"ת, הקים גוף.

<אבי סייג: אני ישבתי בגוף הזה, והצענו להם איך לחלק את הכסף.

<אבי סייג: איך לחלק.

<אבי סייג: כי היו קריטריונים, אם אתם זוכרים של מס הכנסה.

<אבי סייג: מס הכנסה בזמנו גם נתן פיצויים למעסיקים.

<אבי סייג: אז הוא אומר: או לפי המחזור שלך או לפי ימי ההיעדרות של העובדים שלך.

<אבי סייג: תבחר באיזה מסלול אתה הולך.

<אבי סייג: לא משנה.

<אבי סייג: קבענו מה שקבענו והם יצאו לדרך.

<אבי סייג: מתוך 30 מיליון שקל הם קיבלו כ-2,500 תביעות.

<אבי סייג: 1,300 הם אישרו, אבל לא אישרו את מלוא הבקשה.

<אבי סייג: סך הכול שילמו 13,200,000 שקל.

סתיו שפיר: איזה אחוז מהבקשה אושר?

סתיו שפיר: אתה יודע?

סתיו שפיר: - - -

<אבי סייג: מתוך ה-2,500 הם אישרו פחות מחצי, אבל כשאני אומר לך פחות מחצי, יש לי פה - - -

סתיו שפיר: אבל איזה אחוז ממוצע מבקשה?

<אבי סייג: אז את זה אין לנו, כי אין לי את הסטטיסטיקה.

<אבי סייג: אבל אני יכול להגיד לך שיש מקרים מגוחכים שחייל קיבל, עצמאי קיבל צ'ק – 49 שקלים, שזו חוצפה.

<אבי סייג: ועוד על זה הורידו לו מס 25%.

<אבי סייג: אני מראה לך כאן תלוש, אתם תצחקו לגמרי.

סתיו שפיר: לא להאמין.

סתיו שפיר: באמת לא להאמין.

<אבי סייג: עכשיו, ביקשתי מחבר הכנסת איתן כבל, לפני שבוע הוא הוציא מכתב למשרד הביטחון.

<אבי סייג: דרך אגב, כל כמה חודשים חבר כנסת אחר מוציא את המכתב.

<אבי סייג: כי משרד הביטחון אמר לי: תשמע, אנחנו לוקחים את הכסף לרווחת חיילי המילואים.

<אבי סייג: אמרתי להם: בשום פנים ואופן לא.

<אבי סייג: הכסף הזה לא זז.

<אבי סייג: או שהוא חוזר למשרד האוצר - - -

סתיו שפיר: מה זה אומר "לרווחת חיילי המילואים"?

<אבי סייג: זה אומר שהם ייתנו פחות מתקציבם לרווחת חיילי המילואים, שהם ייתנו פחות מהתקציב שלהם והם ייקחו את זה לשם.

<אבי סייג: אני איש מילואים, אני עושה המון מילואים, אני אומר: - - - לא מכובד, לא מכובד.

<אבי סייג: קיבלנו מכתב מסגן שר הביטחון לפני שבוע, ובמכתב הזה הוא כותב שבאמת, כל מה שעכשיו אמרתי, את המספרים, כמו שאמרתי, והוא כתב: הקרן עדיין לא נסגרה.

<אבי סייג: עכשיו, הקרן נסגרה מזמן.

סתיו שפיר: מתי?

<אבי סייג: לפני לפחות חצי שנה.

<אבי סייג: גם אותו מטעים על ידי משרד היועכ"ל.

<אבי סייג: מטעים אותו.

<אבי סייג: אנחנו לא סיימנו את הסוגיה הזאת.

<אבי סייג: אני דורש ומבקש מכם, כן?

<אבי סייג: קודם כל, אני חזרתי לצבא ואמרתי: תראו, בואו נפתח את הוועדה מחדש.

<אבי סייג: ראשית, יכול להיות שהחמרנו קצת, וזה בסדר.

<אבי סייג: גם אנחנו בבית מתנהלים לחומרה עם המשכורת שלנו, אבל אחרי זה אתה רואה שנשאר לך, אז אתה קצת מפנק את עצמך.

<אבי סייג: פה החמרנו מדי, אז בואו נלך וניקח את התביעות שאישרנו, נבחן אותן, ואולי במקום 4,000 שקל שהוא ביקש ונתנו לו 1,000 שקל, ניתן לו 1,500 שקל; ואחד שדחינו אותו על הסף, אז לא ניתן לו 5,000 שקל, ניתן לו 1,000 שקל.

<אבי סייג: אז זאת המטרה של הקרן.

<אבי סייג: לא סתם לבזבז, אבל ישבו וחשבו.

<אבי סייג: היקף הגיוס היה 90 אלף פלוס אלף.

<אבי סייג: זה ההיקף.

<אבי סייג: סטודנטים – 30 אלף סטודנטים.

<אבי סייג: 10,000 אנשים עצמאיים שהיו שם.

<אבי סייג: אז בואו נחזיר לנו את הכסף הזה.

<אבי סייג: אנחנו לא נפסיק עם זה, ואני באמת שמח על זה שגם את שואלת את זה.

סתיו שפיר: אני מבטיחה שאנחנו נטפל בזה.

סתיו שפיר: הגברת ליאור בראון, יש לכם מידע בנושא הזה?

<ליאור בראון: כן.

<ליאור בראון: רציתי להתייחס להקשר הזה שיש יתרה בקרן, כפי שמר אבי סייג ציין: סדר גודל של 16,500,000 שקל, והם לא הוקצו לשום שימוש אחר.

<ליאור בראון: בסדר?

סתיו שפיר: יש סיבות לכך שרק חצי מהתביעות נענו וחלקן בסכומים כל כך נמוכים.

סתיו שפיר: ממש עשרות שקלים בלבד, כשבן אדם יצא ואיבד ימי עבודה כדי לשרת את המדינה וברצון רב, ואז הוא חוזר הביתה והכסף לא מגיע.

<ליאור בראון: אני לא יודעת - - -.

<ליאור בראון: משרד האוצר לא - - -.

<ליאור בראון: משרד האוצר העמיד תקציב חיצוני של 30 מיליון שקל.

<ליאור בראון: ההקצאה הפנימית של הקרן, והיה כבר באחריות של משרד הביטחון; אם אני לא טועה, החברים של הקרן - - - בהחלטת הממשלה גם.

<ליאור בראון: אנחנו לא היינו שותפים להצעה הפנימית.

<ליאור בראון: אני לא יודעת לתת על זה את הדעת.

סתיו שפיר: ואת אומרת שהתקציב עדיין נמצא שם ועוד לא הועבר - - -?

<ליאור בראון: - - - שיש יתרה של 16,500,000 שקל סדר גודל, וזה לא מוצא לאיזה שימוש אחר.

<ליאור בראון: כלומר - - -

סתיו שפיר: כלומר, זה עדיין מחכה לכך שיהיו תביעות?

<אבי סייג: לא.

<אבי סייג: אין יותר תביעות.

<ליאור בראון: שוב, אני לא יודעת לומר מאחר ואני לא - - -

סתיו שפיר: - - - להזמין לפה את הקרן.

<אבי סייג: אין יותר תביעות.

<אבי סייג: אבל היא צודקת, היא לא שותפה - - -.

<אבי סייג: משרד האוצר לא שותף לתהליך.

<אבי סייג: זה משרד הביטחון.

סתיו שפיר: אנחנו נזמן לפה את הקרן.

סתיו שפיר: אני רוצה לשמוע מהם ישירות מה קרה עם זה.

סתיו שפיר: אני גם טיפלתי בזה במהלך צוק איתן - - - הכספים, ואני רוצה לקבל על זה תשובות.

<אבי סייג: אני רוצה אבל להגיד לך דבר שנעשה מאז: גם במלחמת לבנון השנייה דרשנו שיסיקו מסקנות ויכינו נהלים לקרן שתהיה בעתיד.

<אבי סייג: לא עשו את זה.

<אבי סייג: עכשיו, הממשלה קיבלה החלטה להקים ועדת מנכ"לים לצווי 8 ו-9, היה ומגייסים.

<אבי סייג: ושם הוחלט שאחד הנושאים הראשונים שיטופל זה הקרן הזאת.

<אבי סייג: הוועדה תמליץ לשר הביטחון להכריז על מצב חירום, מלחמה, לטובת אנשי המילואים, ושהיא תדרוש מהמדינה קרן.

<אבי סייג: אז זה הולך לסדר, אבל את זה צריך לטפל – את ההיסטוריה.

סתיו שפיר: גם בקרן הפיצויים על נפגעי ופגיעות רכוש, ובעקבות צוק איתן לא היה ניצול מלא של הכסף וגם במלחמת לבנון השנייה לא היה ניצול מלא של הכסף.

סתיו שפיר: אפילו ניצול חלקי ביותר – הסכומים האלה, והכסף נשאר בתוך הקרן בסוף או הועבר למטרות אחרות.

סתיו שפיר: אין לדעת.

סתיו שפיר: מר יחיאל גוזל, תת אלוף במילואים, מנכ"ל יחד למען החייל.

<יחיאל גוזל: אתם הזמנתם אותי לכאן ואני שמח שבאתי.

<יחיאל גוזל: אנחנו הרבה מחייכים פה, אבל זה מאוד עצוב.

<יחיאל גוזל: ואני קודם כל רוצה לשבח ולפרגן על כך שאת נכנסת לזה בכלל.

<יחיאל גוזל: אם יש חיילים שיצאו מהצבא ומגיע להם כסף והם לא מקבלים את זה – זה רע מאוד.

<יחיאל גוזל: אני יודע כמה החבורה פה עושה מאמץ על מנת שזה יחולק, אבל אחרי ששמענו את שני החיילים האלה פה, המשוחררים, זה מאוד עצוב.

<יחיאל גוזל: אנחנו קורעים את התחת בשביל להביא עוד כסף בשביל החיילים.

<יחיאל גוזל: אנחנו שומעים פה עכשיו מספרים שרצים, עודפים וכל מיני דברים כאלה, ומי שעוסק בגיוס תרומות יודע עד כמה זה לא נעים ועד כמה זה קשה ללכת בכל העולם ולבקש כסף למען חיילי צה"ל.

<יחיאל גוזל: והמספרים שלנו מתגמדים לעומת כל התקציבים ובטח העודפים.

<יחיאל גוזל: בנוגע לפיקדון: אנחנו לא עוסקים בפיקדון בכלל בקרן יחד למען החייל.

<יחיאל גוזל: אני לא יודע אם כולם מודעים: קרן יחד בכלל זה האיחוד של האגודה למען החייל וקרן לב"י.

<יחיאל גוזל: היום יש גוף אחד, שער אחד, שהוא ממומן על ידי משרד הביטחון, כך שהתרומות מגיעות במאה אחוז לייעוד שלהן.

<יחיאל גוזל: אנחנו כן נכנסים לנושא הפיקדון החל מהשנה הזאת, לאור ההחלטה של הרמטכ"ל והבקשה של הרמטכ"ל להתחיל תכנית של לימודים אקדמאים או הכשרה מקצועית.

<יחיאל גוזל: הרצון שלו היה לכל החיילים המשוחררים.

<יחיאל גוזל: שמנו את המספרים על השולחן והבהרנו לו שאין אפשרות לכל החיילים המשוחררים.

<יחיאל גוזל: זאת אומרת, אני לא מסוגל להביא סכומים כאלה, כי זה סביב ה-800 מיליון שקל, 900 מיליון שקל בשנה.

<יחיאל גוזל: ובסופו של דבר, התכנסנו לתכנית של לוחמים, אוכלוסיות מיוחדות, שזה בודדים ונזקקים ומיעוטים מתנדבים.

<יחיאל גוזל: זאת אומרת, אלה שלא חייבים בשירות.

<יחיאל גוזל: שהם כן יקבלו גם אם הם ג'ובניקים.

<יחיאל גוזל: זה בכלל לא משנה.

<יחיאל גוזל: אנחנו רוצים לעודד את האוכלוסייה הזאת.

<יחיאל גוזל: פה אנחנו מדברים על סדר גודל שאחרי שלוש-ארבע שנים זה יתייצב על 200 מיליון שקלים שאנחנו צריכים להביא.

<יחיאל גוזל: אנחנו, דרך אגב, מתבססים לא במעט על קרן הסיוע.

<יחיאל גוזל: ה-200 מיליון שקלים זה אחרי שניכינו שליש מהסכום שהחייל יצטרך לקחת מתוך הפיקדון, כך שאולי זה יעזור לעקוב.

<יחיאל גוזל: אלה שלא עוקבים אחרי הפיקדון, כי היום הם יוכלו יותר להשתמש בזה ואולי תהיה לנו יותר גישה לכולם, כי הצבא ייפנה לחיילים האלה לפני השחרור ואז יהיה לנו, אולי, מסד נתונים יותר טוב, לא לפספס חיילים אחרי חמש שנים או שבע שנים.

<יחיאל גוזל: אני רק יכול לבוא לפה ולומר שמעבר לזה שאני מקווה שהמיצוי יהיה יותר טוב כתוצאה מכך שהלימודים או ההכשרה המקצועית תהיה בתוך התכנית הזאת, אני מאוד אשמח שכשפה יושבים ובמשרד האוצר עושים את החישובים, ואותם חיילים יוכלו לקבל, אולי, נתח מהעודפים וכל חייל יקבל לימודים אקדמאיים או הכשרה מקצועית.

<יחיאל גוזל: אין סיבה שלא יקרה במצב הנוכחי.

<יחיאל גוזל: אני גם חושב שזה נכון מה שאמרו פה בקרן ומה שאת טוענת.

<יחיאל גוזל: לעשות חקיקה שחייל לא יקבל אם הוא לא משך, זה משהו שהוא לא נתפס.

<יחיאל גוזל: זה לא עולה על הדעת.

<יחיאל גוזל: תדחפו לו את זה.

<יחיאל גוזל: פשוט תדחפו.

<יחיאל גוזל: למה החקיקה לא אומרת: אוטומטית העודף ייכנס לך לחשבון?

<יחיאל גוזל: זה משהו שהוא לא נתפס.

<יחיאל גוזל: זאת אומרת, אני לא ידעתי, לא הייתי מודע לכך שיש חוק שאוסר להעביר כסף או להעביר אותו למשרד האוצר.

<יחיאל גוזל: אני לא מצליח להבין את הרעיון, את השיטה.

סתיו שפיר: אתה מוזמן להצטרף אלינו לכאן לעוד כמה ישיבות ותראה איך השיטה הזאת עובדת בעוד הרבה תחומים, לצערי.

סתיו שפיר: זה כאילו יש פה באמת מצב שהמדינה שתפקידה זה לדאוג, בין היתר זה לדאוג לחיילים - - - ולדאוג להם גם אחרי השחרור, ופשוט מאוד מחפשת את מה שנראה שהממשלה מחפשת – את הדרכים בכל זאת לקצץ גם שם קצת, על אף שמדובר בתקציבים מאוד-מאוד קטנים, שלא לדבר על זה שהחיילים במהלך השירות מקבלים משכורת מאוד נמוכה.

סתיו שפיר: וזה בטח, זה פיצוי.

סתיו שפיר: מה פיצוי?

סתיו שפיר: זה פיקדון וכסף שבסופו של דבר בסכומים מאוד נמוכים.

סתיו שפיר: כשבן אדם מתחיל את חייו מאוחר יותר מכל מקביל בעולם בגילאים שלנו ואחרי שהוא נתן למדינה שנתיים ושלוש שנים ויותר שנים מהחיים שלו, תוך הקרבה גדולה ובסיכון הרבה פעמים, ממש בסיכון חיים, והוא יוצא ומשתחרר מהמערכת הזאת, ובמקום שהמדינה תעשה כל מה שהיא יכולה כדי לתת לו את ברכת הדרך ואת הבסיס כדי להתחיל בחייו העצמאיים בצורה כמה שיותר טובה ויעילה, שתאפשר לו להתקדם, היא מחפשת איפה אפשר לקחת בכל זאת מהפיקדון הזה - - -.

סתיו שפיר: והסעיף הזה פה על 50 השקלים.

סתיו שפיר: אם הוא לא השתמש, 50 השקלים האלה חוזרים לקופת האוצר.

סתיו שפיר: זה באמת - - -.

סתיו שפיר: זה ממש מביך.

סתיו שפיר: ממש.

סתיו שפיר: זה בדיוק ההיפך מהתפקיד של מה שהמדינה צריכה לעשות במצבים האלה.

סתיו שפיר: הסעיף הזה היה צריך לייעד מיד את הכסף, בראש ובראשונה לתת פשוט לחייל המשוחרר את הכסף הזה.

סתיו שפיר: לא מוצאים דרך לדאוג שחיילים שזקוקים לסיוע יקבלו וייהנו מהסכומים האלה.

סתיו שפיר: לא להחזיר אותם לקופה.

סתיו שפיר: זה לא שיש שם עודפים ושהחיילים המשוחררים האלה ככה יושבים ביאכטות עם בקבוקי שמפנייה ורודה ומעשנים סיגרים להנאתם, רגע אחרי השחרור.

סתיו שפיר: וברובם הם חיילים שבאמת זקוקים לכסף ויכולים לעשות איתו שימושים מאוד טובים כדי לבנות לעצמם עתיד יותר טוב.

<חמדה מרק: ברשותך.

סתיו שפיר: כן, בבקשה.

סתיו שפיר: משפט לפני שאני סוגרת את הדיון.

<חמדה מרק: תזכיר החוק, שאני מאוד-מאוד מקווה שהוא יעבור, איך שיעבור, לא משנה - - - ינסחו אותו ושינסחו אותו, אבל איך אומרים?

<חמדה מרק: שתהיה הקלה משמעותית - - - בכל הנושא הזה.

<חמדה מרק: שזה יהיה באמת בדחיפה ולא בזה שאסור לי ואני עושה עכשיו דברים כנגד מה שכתוב בחוק.

<חמדה מרק: כך אומר לי לחכות.

<חמדה מרק: אז בכל אופן חשוב פה גם להגיד לעובדי הקרן, כי אני פה אומרת את זה לעובדי הקרן, באמת שעושים את הכול כדי שבחלקת האלוהים שלנו נצליח להחזיר את מה שניתן ולשנות את החוק.

<חמדה מרק: גם אנחנו רוצים בהקשר לעודפים, כי גילינו שבאמת אנחנו - - - כזה ואנחנו חייבים למצוא את הדרך.

<חמדה מרק: או שהעודפים באמת מגיעים לי ואני אוכל לנצל אותם ובתחילת השנה עם חלק מהתקציב המקורי ואפשר לבנות ותכניות לשים או שהם מגיעים דקה לפני והתקציב המקורי בתחילת השנה איננו תואם את העודף שעמד לרשותי.

<חמדה מרק: אנחנו גם מבקשים שכל נושא מדידת הביצוע שלנו יהיה לא בהתאם לכמות העודפים.

<חמדה מרק: כי אנחנו נראים כלפי הציבור לא טוב, ועכשיו לכי תסבירי לכל עם ישראל את מה שאת הבנת פה, אני לא יודעת אם ברגע אחד, אבל לקח אולי זמן כדי להבין, כי גם לי לקח את הזמן הזה להבין.

<חמדה מרק: כי עודפים-עודפים, זה נראה לי שיש לי אותו ואפשר לתכנן.

<חמדה מרק: אז אומר לי החשב שלי – זוכרת לפני שנה – הוא אומר לי: חמדה, את לא יכולה לתכנן על זה.

<חמדה מרק: אין לך את הכסף הזה.

<חמדה מרק: אבל אמרתי: אבל קיבלתי אותו.

<חמדה מרק: הוא אומר: קיבלת אותו, אבל בבסיס לא נתנו לך אותו עכשיו לשנה החדשה.

<חמדה מרק: וכך אנחנו back to square one.

<חמדה מרק: אז איך אומרים?

<חמדה מרק: אם תעזרו לנו שהחוק הזה יקודם מהר, אז איך אומרים?

<חמדה מרק: אני אודה, וכל דבר שילך לציבור.

<חמדה מרק: אני מאוד מודה לך על הדיון הזה פה.

<יחיאל גוזל: כמה כסף תחסכו בפרסום שהם משקיעים רק בשביל ליידע את החיילים: בואו לקבל את הכסף, במקום להגיד להם: אל תדאגו.

<יחיאל גוזל: שכחתם?

<יחיאל גוזל: זה יהיה בחשבון.

<חמדה מרק: כן.

<חמדה מרק: ג'ינגלים, הכול.

סתיו שפיר: כמה כסף מושקע בזה?

סתיו שפיר: אתה צודק.

<חמדה מרק: אנחנו משקיעים בג'ינגלים.

<חמדה מרק: יש לנו כזה.

<חמדה מרק: יש לנו.

<חמדה מרק: באמת, עשינו ג'ינגל לדבר הזה.

<חמדה מרק: בסדנאות שלנו לקראת שחרור.

סתיו שפיר: שאלה נוספת מהיועץ המשפטי?

<איתי עצמון: כן.

<איתי עצמון: בגיבוש התזכיר, אתם שוקלים את הדרכים באמת להקל על העברת המידע או על העברת הסכום, כפי שהוצג כאן, ישר לחשבון - - - המוסד לביטוח לאומי?

<חמדה מרק: כן, בדחיפה.

<חמדה מרק: אני מתרגמת את זה לעברית פשוטה.

<חמדה מרק: במקום שאני קוראת לזה במשיכה, שעכשיו הוא צריך לבוא ולמשוך את זה ממני, הוא צריך לבקש.

<חמדה מרק: אם הוא לא מבקש, אני לא יכולה לדחוף.

<חמדה מרק: אסור.

<חמדה מרק: החוק לא מאפשר לי לדחוף.

<חמדה מרק: החוק גם לא מאפשר לי לצלצל אליו, להגיד לו: תבוא לקחת את הכסף.

<חמדה מרק: זאת אומרת, הוא לא אומר - - -

<איתי עצמון: החוק לא מאפשר לך לעשות את זה?

<איתי עצמון: אני לא חושב.

<חמדה מרק: אני לא - - - שהוא יגיד שזה בסדר.

<חמדה מרק: אני לא יודעת.

<איתי עצמון: אני לא בטוח.

<חמדה מרק: הגברת ליאור בראון, זה בסדר שאני מצלצלת להם לבוא לקחת את הכסף שלהם?

<איתי עצמון: החוק - - - לעשות את זה.

<קריאה: החוק לא כותב שאסור.

<ליאור בראון: - - -

<חמדה מרק: כי זה לא בחוק.

<חמדה מרק: זה לא בחוק.

<חמדה מרק: כן.

<חמדה מרק: אבל לא משנה, אנחנו יזמנו.

<חמדה מרק: אנחנו יזמנו, אבל החוק - - -

<איתי עצמון: אין - - - שאוסר את - - -

סתיו שפיר: עורך הדין איתי עצמון הוא היועץ המשפטי של הוועדה ואליו צריך להפנות את השאלה.

<איתי עצמון: אני לא מבין מלשון החוק והתקנון שאסור לכם לפנות לחיילים.

<חמדה מרק: אנחנו עושים, אנחנו עושים, פונים, אבל אני לא יכולה לדחוף להם את הכסף.

<ליאור בראון: זה לא בדחיפה לחשבון הבנק.

<איתי עצמון: לא, לדחוף לחשבון – ודאי שלא.

<איתי עצמון: ודאי שלא.

<חמדה מרק: כן.

<חמדה מרק: זו ההעדפה, זה הפתרון.

<חמדה מרק: אך היא אמרה?

<חמדה מרק: חשבון הבנק שלי לא השתנה.

<חמדה מרק: הכתובת שלי השתנתה.

<חמדה מרק: המייל אולי לא השתנה, אבל בכך שהיא שמה את המייל - - -

<יחיאל גוזל: שיילחצו על כפתור ויביאו לה את הכסף.

<חמדה מרק: מה?

<יחיאל גוזל: שיילחצו על כפתור ויביאו לה את הכסף - - -

<אייל דולב: זה מאוד משנה - - -

<חמדה מרק: בדיוק.

<חמדה מרק: זה מהות השינוי.

<קריאה: אני גם לא בטוח שהמוסד לביטוח לאומי זה היתרון, כי יהיה לו קושי למשוך את זה משם.

סתיו שפיר: טוב, תודה.

סתיו שפיר: תראו, המצב הזה, הקיים, כמו שראינו, הוא לא מצב שאפשר לקבל.

סתיו שפיר: יוצא שהמדינה פשוט חוסכת על גבם של 3,500 צעירים בשנה, שלא נהנים ממלוא סכום הפיקדון – אנשים ששירתו בצה"ל והמדינה פשוט מעלימה מהם את הכספים שמגיעים להם בתוך מנגנון מאוד מסורבל ומאוד לא ברור, שאת השילובים הברורים והיכולת להביא את הכסף ליעדו אפשר לעשות ממש, כמו שנאמר כאן הרבה פעמים, בלחיצת כפתור.

סתיו שפיר: פשוט בתוך חיבור בין המוסדות שהם אחראים על הנתונים ושיכולים להעביר את הכסף.

סתיו שפיר: מאוד-מאוד פשוט.

סתיו שפיר: על אף שהחוק נועד לעשות את הדבר הזה, למעשה בתוך החוק מתאפשרת שיטה הפוכה לגמרי שמייצרת פה באמת מנגנון מורכב ומסובך שלא מאפשר לחיילים לקבל את הכסף הזה.

סתיו שפיר: יותר מזה, שגורם לכך שגם הקרן לפיקדונות והקרן לסיוע לא נהנות מתקציב מוגדל, שמצטבר לאורך השנים, ובו היו יכולות להשתמש כדי לתת עוד תמיכה לחיילים ועוד סיוע לחיילים המשוחררים.

סתיו שפיר: אלא בדיוק להיפך.

סתיו שפיר: הדיון הזה הוא חלק מנושא רחב יותר של אי מיצוי זכויות של חיילי המילואים.

סתיו שפיר: אנחנו שמענו גם את אלוף משנה במילואים אבי סייג שסיפר על הקרן לסיוע לעצמאים ולסטודנטים בגין מבצע צוק איתן, שלא מומשה ברובה.

סתיו שפיר: שמענו בוועדה שני חיילים משוחררים – הגברת עליזה לנדס ומר יהודה נאומבורג, שמשרתים במילואים והמדינה יודעת להגיע אליהם בלי שום בעיה.

סתיו שפיר: נראה משונה שמר אייל דולב צריך להגיע לחיילים דרך הפייסבוק ובדרכים עקלקלות אחרות, למרות שהמדינה יודעת להגיע לכל חייל ולכל אזרח כאשר מזמנים אותו למילואים או כשנדרשים לגבות ממנו חובות.

סתיו שפיר: אחת הבעיות שקיימות בקרן הפיקדון ובקרן לסיוע נוסף הם נתוני הביצוע.

סתיו שפיר: כמו במקרים רבים, גם העודפים בקרן לחיילים משוחררים "מגולגלים" משנה לשנה.

סתיו שפיר: זה חלק מתופעה רחבה שיש בה 30 מיליארד שקלים מידי שנה ש"מגולגלים" משנה לשנה בין משרדי הממשלה, בעוד שהתקציב בבסיס נשאר דומה מכל שנה וגדל אך ורק לפי גידול טבעי, וגם אז לא מספיק בהרבה מהתקציבים.

סתיו שפיר: גם לא מספיק לפי הגידול הטבעי.

סתיו שפיר: משרד האוצר מעביר את עודפי התקציב במה שנקרא "על שינוייו".

סתיו שפיר: כלומר, ב"גלגול" – בהעברות בוועדת הכספים.

סתיו שפיר: דבר שמביא לתכנון לא מיטבי בלשון המעטה של האגף ושל הקרן לחיילים משוחררים, שפשוט, כמו שנאמר גם על ידי הקרן, לא יכולה לתכנן על התקציב הזה.

סתיו שפיר: הוא לא נמצא שם בבסיס.

סתיו שפיר: היא לא יודעת להשתמש בו.

סתיו שפיר: גם כשעברנו כאן על הנתונים של הביצוע מול התקציב בבסיס, נראה שגם ב"על שינוייו" התקציב היה צריך לגדול ביותר עודפים משנה לשנה, וכמובן שהוא היה צריך להצטרף לבסיס של השנה העוקבת, במידה ולא ידעתם את הנתונים באותו זמן.

סתיו שפיר: הוא לא הצטרף לבסיס של השנה העוקבת באף אחד מהמקרים – אנחנו מסתכלים על הנתונים מאז 2010 – ולמעשה לא גדל.

סתיו שפיר: מה שלא מאפשר לקרן להשתמש בתקציב הזה, מה - - - מייצר ביצוע נמוך.

סתיו שפיר: ואם בסופו של דבר זה גם יגיע לביצוע של מתחת ל-85%, אז כל הכסף חוזר לקופה.

סתיו שפיר: זה באמת מנגנון מעוות לחלוטין, אי אפשר להגיד את זה אחרת: מטרתו להחזיר את הכסף לתוך קופת משרד האוצר ולא שהוא יוכל להיות משומש בצורה יעילה על ידי החיילים המשוחררים.

סתיו שפיר: וזה דבר שאנחנו מצרים עליו מאוד וגם נפעל לשנותו.

סתיו שפיר: אנחנו נרצה לקבל מהקרן פילוח של המחיקות לפי מדד סוציואקונומי ולפי מגזר: האם ילידי הארץ, יוצאי אתיופיה, בני מיעוטים, חיילים בודדים וכדומה?

סתיו שפיר: כפי שגם אמר מר אייל דולב, ניתן לשער שאותם אלפי חיילים שלא מממשים, משתייכים דווקא לשכבות הנזקקות ביותר.

סתיו שפיר: ואני רק רוצה לומר שוב לסיום, כפי שפתחנו: אנחנו מקיימים את הדיון הזה בצל הפיגוע האיום שהתרחש אתמול, שבו נרצחו שירה צור, יעל יקותיאל, שיר חג'ג' וארז אורבך זכרונם לברכה.

סתיו שפיר: אנחנו שולחים את תנחומינו למשפחות ואיחולי החלמה לפצועים שנאבקים על חייהם גם עכשיו בבתי החולים.

סתיו שפיר: ואנחנו נמשיך לדאוג לחיילים שלנו: גם במהלך שירותם וגם לאחר שירותם.

סתיו שפיר: שיקבלו את מה שנדרש מהמדינה ויוכלו להמשיך לשרת אותה, כפי שכולם רוצים ומאמינים.

סתיו שפיר: תודה רבה לכולכם.

סתיו שפיר: דיון נוסף יתקיים גם עם הקרן לפיצויים.