ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 650, 2017-02-20 11:15

משה גפני: אני מחדש את הישיבה.

משה גפני: אנחנו בתקנות ניירות ערך בעניין ביטול דוח אירוע ובעניין אימוץ מוקדם.

משה גפני: מי מציג את התקנות?

<שרה קנדלר: שרה קנדלר, הרשות לניירות ערך.

<שרה קנדלר: יש פה שתי הקלות שאנחנו רוצים להעביר היום.

<שרה קנדלר: התקנות מדברות על דוח הצעת מדף.

<שרה קנדלר: צריך לעשות תשקיף כדי להציע ניירות ערך, ויש דרך לעשות את זה בצורה יותר פשוטה ומהירה באמצעות תשקיף מדף שאז כדי להוריד מהמדף כל פעם צריך רק להגיש דוח הצעת מדף.

<שרה קנדלר: אחד הדברים שצריך לצרף החל מ-2014 זה דוח אירועים שכולל את כל האירועים המהותיים שהתרחשו מאז פרסום הדוח הכספי עד מועד הורדה מהמדף.

<שרה קנדלר: ראינו שזו חובה שמעיקה על החברות.

<שרה קנדלר: אנחנו רוצים להקל, ולכן אנחנו רוצים לבטל פה את דוח האירועים.

<שרה קנדלר: במקום זה רואה החשבון יאשר שדוח הכספי יצורף גם לדוח, ואנחנו נסתפק בדיווחים שהחברה ממילא מגישה מתקופת הדוח עד ההורדה מהמדף - זה התיקון הראשון.

<שרה קנדלר: התיקון השני הוא כדי לאפשר הנפקה והורדה מהמדף בחודש מרץ.

<שרה קנדלר: היום התקנות לא מאפשרות כי הדוחות הכספיים יכולים להיות מוגשים תוך 15 חודשים.

<שרה קנדלר: זאת אומרת, עד סוף מרץ.

<שרה קנדלר: בדוח הצעת מדף כתוב שצריך להיות דוחות שהוגשו לא יותר מ-14 חודשים לפני כן.

<שרה קנדלר: לכן, אנחנו מציעים להשוות את הנושא, ושזה יהיה גם 15 חודשים ואפשר יהיה להנפיק דוח מדף גם בחודש מרץ.

<שרה קנדלר: אני אקריא?

משה גפני: לא.

משה גפני: יש הערות?

<גלית ניב: לנו יש הערות על הביטול של - - -

<שרה קנדלר: זה לא בתקנות האלה.

<שרה קנדלר: הם רוצים לסט השני של התקנות, יש להם הערות לסט השני.

<שרה קנדלר: יש שני סטים.

משה גפני: על דוחות כספיים שנתיים?

<גלית ניב: כן, אבל גם לעניין הזה רק הערה אחת.

<גלית ניב: אני גלית ניב מלשכת רואי חשבון.

<גלית ניב: אני יושבת-ראש הוועדה לתקני ביקורת.

<גלית ניב: החלפתי את יזהר.

<גלית ניב: קודם כל, יזהר לא הגיע לפה כי נבצר ממנו להגיע.

<גלית ניב: יש השבוע כנס רואי החשבון בים המלח, והוא מעביר שם את הכנס בימים אלה.

משה גפני: כן, אני יודע.

<גלית ניב: הדיון לא דחוף.

<גלית ניב: קודם כל, הוא מתנצל.

<גלית ניב: קודם כל, אנחנו מברכים על הביטול של מכתב ההסכמה.

<גלית ניב: זה באמת הכביד על השוק, זה באמת תיקון שכולנו מברכים עליו.

<גלית ניב: ההערה היחידה היא שיש באתר הרשות עמדת סגל משפטי שנוגדת את לשכת רואי חשבון.

<גלית ניב: היה עליו המון מחלוקות.

<גלית ניב: אנחנו מבקשים שעד שזה יפורסם ברשומות שאו העמדה הזו תרד או שתעבירו לנו את העמדה הזאת המתוקנת כי יש שם סעיפים שקשורים לאיך מוציאים מכתב הסכמה ויש לנו מחלוקות לגבי הדברים שרשומים שם בתוך העניין הזה.

<שרה קנדלר: נייר העמדה לא קשור לתיקון חקיקה.

<שרה קנדלר: נעביר את התיקון ואז נראה אם צריך לשנות עמדות.

משה גפני: לא, שניה.

משה גפני: את תוכלי להעביר להם את העמדה לפני שזה מתפרסם ברשומות?

<שרה קנדלר: צריך לבחון את זה אצלנו.

<גלית ניב: העמדה המתוקנת.

<שרה קנדלר: אני רוצה שעדי תדבר כי היא הגורם המקצועי.

<עדי טל: עדי טל, רשות ניירות ערך, מחלקת תאגידים.

<עדי טל: העמדה שיש לנו היום באתר כוללת מספר מרכיבים שחלקם לא נוגעים באופן ישיר לתיקון הספציפי הזה, אלא נוגעים להיבטים נוספים ואחרים שעניינם דוח אירועים.

<עדי טל: זה נייר שהתפרסם לפני למעלה משנתיים.

<עדי טל: אנחנו מודעים לאי-ההסכמות שקיימות מול לשכת רואי החשבון, זה לא משהו חדש.

<עדי טל: הוא לא נוגע לנייר הספציפי הזה.

<עדי טל: ההתאמות שאנחנו חושבים שעשויות להיות רלוונטיות לנייר הן רק התאמות שנוגעות לעובדה שאנחנו מבטלים את דוח האירועים הרבעוני.

<עדי טל: המחלוקת שקיימת עם לשכת רואי חשבון לעניין מודל האישור ועניין ההיבטים של החתימות ומסכת הנהלים שנדרשת לא נוגעת לתיקון הזה.

<עדי טל: היא ידועה לנו ואנחנו לא חושבים שיש מקום לקשור בין השניים ולחייב אותנו לשנות - - -

משה גפני: לא לקשור בין השניים, אבל לאפשר ללשכת רואי החשבון לראות את העמדה ולקיים איתם דיון על זה?

<עדי טל: לשכת רואי החשבון מכירה את העמדה הקיימת.

משה גפני: לא, לנהל איתם דיון ולראות.

<עדי טל: נוהלו איתם דיונים רבים לגבי העמדה הקיימת, עשרות דיונים.

<עדי טל: עדיין הם לא מסכימים עם הגישה שהרשות לניירות ערך הציגה.

<עדי טל: זה לא נכון לקשור בין אי-ההסכמות שקיימות.

משה גפני: יש פה שלוש שאלות, אבל נשאל רק אחת.

משה גפני: הבנתי שזה לא קשור, והכול.

משה גפני: האם אחרי שאני מבקש מכם לא תשבו איתם ותשנו קצת את העמדה שלכם?

משה גפני: זו השאלה.

משה גפני: אני מבין שישבתם עשרות פעמים, אבל לא ביקשתי - - -

<עדי טל: ישבנו גם לאחר בקשות קודמות של ועדת הכספים.

<עדי טל: הצענו תיקון חקיקה נוסף בהמשך לפגישה שנעשו איתם, תיקון שלהבנתנו היה מוסכם גם על הלשכה.

<עדי טל: לבוא היום דרך הדיון הזה ועוד הפעם לפתוח את ההסכמות - - -

משה גפני: אמרת את זה, הבנתי.

משה גפני: בסדר, אנחנו הרבה פעמים גם עושים את זה.

משה גפני: דרך זה אנחנו גם מעלים - - -

<שרה קנדלר: זה הקלות פה, אנחנו יכולים למשוך את זה ולא להעביר את זה.

<שרה קנדלר: אם הם לא רוצים את ההקלות אז לא.

<שרה קנדלר: יש פה הקלות ויש פה משהו שלא קשור.

<שרה קנדלר: אני לא חושבת שזה הבמה הנכונה.

<גלית ניב: עדי, בתיקון האחרון שהיה בשבוע שעבר מי חותם על דוח האירועים אז גם יש פה עניין שבתוך הנייר עמדה שלכם כתוב משהו טיפה אחר.

<גלית ניב: לכן, זה גם סותר אפילו את התקנה שעברה בשבוע שעבר.

<גלית ניב: לכן, מה שלשכת רואי חשבון מבקשת, והיא גם העבירה אליכם הצעה איך לדעתנו זה צריך להיות, אתם לא חייבים לקבל אותה, אבל אנחנו בהחלט חושבים שצריך לעשות תיקון שיתאים לתיקון שעבר בוועדת הכספים בשבוע שעבר פה, ולהמשיך להידבר על איך רואים את המשך האישור מכיוון שלשכת רואי החשבון צריכה להוציא תקן של מכתב הסכמה.

<גלית ניב: התקן של מכתב הסכמה המקורי פורסם ביולי 2014, ומאז הוא מתעכב בגלל המחלוקות האלה.

<גלית ניב: זה לא נכון ששוק ההון יעבוד בלי תקן כתב הסכמה.

<עדי טל: אני מבקשת להגיב.

<עדי טל: כפי שאמרתי, התיקונים שאנחנו ראינו לנכון שנדרש יהיה לעשות התאמה לנוסח של העמדה זה בהתאם לתיקונים של החקיקה שנעשים.

<עדי טל: המחלוקת שקיימת מול לשכת רואי החשבון היא מחלוקת שנוגעת לתהליכים עצמם, והלשכה מעוניינת להכניס - - -

משה גפני: הבנתי, זה חוזר על עצמו.

משה גפני: אתם מתנגדים לתיקון הזה?

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: אנחנו מברכים.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: אם אתם מברכים זה בסדר.

משה גפני: ברכות זה תמיד טוב.

משה גפני: אני אעביר את זה עכשיו, ואבקש שתשבו איתם עוד הפעם.

משה גפני: יש להם השגות לגבי העמדה הזו ואני מבקש שתגיעו לאיזושהי הסכמה.

משה גפני: אם לא, תגידו לי.

<שרה קנדלר: בסדר.

משה גפני: מה הסט השני?

<שרה קנדלר: הסט השני מדבר על תקנות ניירות ערך (דוחות כספיים שנתיים).

<שרה קנדלר: זה עניין אחר.

משה גפני: תקריאי קודם את הראשון.

<שרה קנדלר: אוקי, כך חשבתי.

משה גפני: מי בעד אישור התקנות?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: התקנות אושרו.

משה גפני: כן, בבקשה.

<שרה קנדלר: אנחנו מדברים פה על תיקון לתקנות דוחות שנתיים.

<שרה קנדלר: התאגידים נדרשים לערוך את הדוחות לפי כללי ה-IFRS.

<שרה קנדלר: לכן, המשמעות שכל פעם שהמוסד לתקינה בין-לאומית מפרסם כלל חשבונאי חדש הוא חל באופן מידי על התאגידים בישראל.

<שרה קנדלר: מהניסיון שנצבר למדנו שלעיתים תקופת הביניים עד שהתקן נכנס לתוקף, הוא יכול להימשך מצב כמה שנים טובות.

<שרה קנדלר: המצב הזה שחלק מהתאגידים מאמצים וחלק לא מאמצים וחברה יכולה להחליט שמתאים לה חשבונאית לאמץ תקן חדש ואחרות לא, זה מצב לא טוב.

<שרה קנדלר: גם גילינו שברוב מדינות העולם אין את האימוץ האוטומטי ברגע שהמוסד הבין-לאומי קובע תקינה חדשה.

<שרה קנדלר: לכן, אנחנו רוצים לעשות הסמכה לרשות חצי שנה לבחון – שהתקן לא ייכנס לתוקף והרשות תבחן.

<שרה קנדלר: ואם היא באמת רוצה לדחות את האימוץ הוולונטרי ולהגיד שיהיה רק אימוץ במועד שנקבע על-ידי המוסד הבין-לאומי היא צריכה להתייעץ עם המוסד לתקינה ולקבל החלטה בהתאם.

<שרה קנדלר: גם אז לרשות תישאר סמכות באופן פרטני לאפשר לגוף מסוים לדווח על-פי התקן החדש.

משה גפני: הערות?

<ענת פילצר סומך: עו"ד ענת פילצר, מייצגת את איגוד החברות הציבוריות.

<ענת פילצר סומך: קודם כל, נודה על האמת.

<ענת פילצר סומך: מדובר בהכבדה רגולטורית.

<ענת פילצר סומך: המצב דהיום הוא שאם המוסד לתקינה חשבונאית בין-לאומית מוציא איזשהו תקן חדש, אז יש איזושהי תקופה שבמהלכה החברות יכולות להחליט וולונטרי אם הן מאמצות אותו, אם לאו.

<ענת פילצר סומך: מעבר לתקופת המעבר הזו יש תקופה שהיא מחייבת ברמה החשבונאית משפטית שאז אין בכלל שאלה ואוטומטית התקן נכנס לתוקף.

<ענת פילצר סומך: משמע, זה עבר בחינה בין-לאומית של המוסד שהוא המוסד הבין-לאומי לתקינה, ויש חופש שהמוסד מעצמו נותן לתאגידים לאמץ אם הם רוצים להיערך לזה מראש בצורה הדרגתית או לא.

<ענת פילצר סומך: באה הרשות לניירות ערך ובצורה פטרנליסטית אומרת: לא.

<ענת פילצר סומך: אתם לא יכולים לאמץ או כן או לא.

<ענת פילצר סומך: אני מחליטה שבחצי שנה הראשונה או כן או לא, ואחר כך בהתייעצות אני מחליטה אם כן או לא.

<ענת פילצר סומך: ואני שואלת: למה?

<ענת פילצר סומך: אם המוסד לתקינה חשבונאית בין-לאומית שהוא זה שמתקין את התקנים, הוא האינסטנציה העליונה, הוא מאפשר לתאגידים את החופש הזה, למה הרשות לניירות ערך נכנסת במקום שבו ממילא הבורסה גוססת, ממילא יש רגולציה עודפת, ממילא קשה לשרוד, ולהכביד בעולם שברור היום כבר לכולם שכדי שהבורסה תשרוד צריך לייצר הקלות ולא הכבדות?

<גלית ניב: המרכז לתקינה הוקם על-ידי לשכת רואי החשבון ועל ידי הרשות לניירות ערך.

<גלית ניב: לשכת רואי החשבון בעצם התנתקה מהחשבונאות והסכימה לתת את הקביעה של כללי החשבונאות למוסד התקינה, ובגוף הזה מחזיקים 50-:50.

<גלית ניב: בקשת לשכת רואי החשבון שלא יהיה כתוב היוועצות אלא המלצה.

<גלית ניב: כי אם שני הגופים ראו שהגוף הנכון שמתקין תקינה חשבונאית בישראל הוא המוסד לתקינה, ראוי לא רק להיוועץ אלא לשמוע את המלצתה.

<גלית ניב: נכון שבסוף הדרך הרשות לניירות ערך תוכל לעשות את ההכרעה הסופית.

<גלית ניב: אבל אנחנו חשבנו שראוי שיהיה כתוב:

<גלית ניב: המלצת המוסד לתקינה כי זה הגוף שהיום בישראל - - -

משה גפני: מה כתוב?

<קריאות: התייעצות.

<ענת פילצר סומך: וגם רק אחרי חצי שנה.

<ענת פילצר סומך: בחצי השנה הראשונה הרשות לניירות ערך יכולה לעשות מה שהיא רוצה.

משה גפני: רגע, אני יכול להתבלבל אם אומרים לי שני דברים יחד.

משה גפני: מה ההבדל בין התייעצות לבין המלצה?

משה גפני: מי יוזם?

<גלית ניב: היום אם הגוף שנותן היום את דעתו על כללי החשבונאות בישראל, כולל סוגיות שעולות ב-IFRS, זה הגוף שנותן, אז אם הוא ימליץ נגד הרשות לניירות ערך אולי תחשוב אחרת ולא תגיד: אוקי, למרות שהיא חושבת נגד - - -

<שרה קנדלר: אבל זה חובת ההתייעצות.

<קריאה: לא, זה לא.

<גלית ניב: ולכן, אנחנו חושבים שראוי לקבל את המלצתה ולא את ההיוועצות.

<גלית ניב: אם זה נשאר כהיוועצות אז המשולש הזה של לשכת רואי חשבון - - -

משה גפני: מפריע לכם שיהיה כתוב בהמלצה?

<קריאה: כן.

<שרה קנדלר: אני חושבת שמשפטית אין כזו בעיה.

<שרה קנדלר: אני חושבת שבחקיקה מתייחסים תמיד למונח התייעצות.

<ענת פילצר סומך: שרה, לא.

<ענת פילצר סומך: בואי נחדד.

משה גפני: רגע, שניה.

משה גפני: זה לא שינוי מבנה הבורסה, ולילי אבן חן לא פה – לא, לא בפרוטוקול.

<שרה קנדלר: בכל מקרה, הסמכות היא של הרשות.

<שרה קנדלר: הרשות תיוועץ - - -

משה גפני: שניה, אני לא כל כך בקי בעברית.

משה גפני: המלצה והתייעצות – התייעצות את צריכה לקבל את מה שמייעץ לך המוסד הישראלי לתקינה.

<שרה קנדלר: לא.

<שרה קנדלר: גם לא בהמלצה וגם לא בהתייעצות.

<קריאה: בהמלצה, כן.

משה גפני: אני בסוף לא אבין מה שאני אומר.

משה גפני: אם יהיה כתוב בהתייעצות כמו שכתוב בפועל אז צריך להתייעץ עם המוסד הישראלי לתקינה ולא חייבים לקבל את מה שהוא מייעץ.

<שרה קנדלר: נכון.

משה גפני: אם יהיה כתוב: המלצת המוסד הישראלי לתקינה, המוסד הישראלי לתקינה יכול להמליץ, אתם לא חייבים לקבל את המלצות.

<שרה קנדלר: נכון.

משה גפני: אם היה כתוב באישור המוסד הישראלי לתקינה רק אז - - -

<שרה קנדלר: נכון, אני מסכימה.

<שרה קנדלר: אני רק אומרת שהמונח המשפטי הרגיל בחקיקה, לדעתי, זה התייעצות או אישור.

<שרה קנדלר: אני לא מכירה בהמלצה.

משה גפני: הכול בסדר.

משה גפני: אז אני מפריע לכם שהם מבקשים שיהיה כתוב בהמלצה?

משה גפני: עם קשה המשפטנים.

משה גפני: למה אי-אפשר ללכת פשוט עם העברית?

<שרה קנדלר: אם זה לא משנה אז למה כל כך אכפת להם שיהיה כתוב בהמלצה?

<גלית ניב: כי מה שקורה – יש גוף שיש לו שלושה צדדים: יש את המוסד לתקינה, יש את הלשכה ויש את הרשות לניירות ערך.

<גלית ניב: ברגע שאת רק מתוועצת איתם, לשכת רואי החשבון נשארת בחוץ.

<גלית ניב: לכן, ההצעה החלופית שלנו, אם לא תתקבל ההצעה שלנו לגבי ההמלצה, אנחנו מבקשים שהיוועצות תהיה עם המוסד לתקינה ועם לשכת רואי חשבון.

<שרה קנדלר: לא, לא.

<שרה קנדלר: הלשכה היא חלק מהמוסד.

<שרה קנדלר: אין שום סיבה שתהיה חובת היוועצות.

<ענת פילצר סומך: תבקשו אישור.

<שרה קנדלר: מה זה "תבקשו אישור"?

<שרה קנדלר: אולי שהם גם יחוקקו ויתקינו תקנות.

<ענת פילצר סומך: שרה, בכנות, אני לא מבינה למה בארצות-הברית אין דבר כזה.

<שרה קנדלר: בארצות-הברית אין אימוץ וולונטרי, אין.

<ענת פילצר סומך: בארצות-הברית הרשות לניירות ערך לא אומרת את דברה על כל תקן IFRS של המוסד לתקינה.

<ענת פילצר סומך: למה אנחנו צריכים להיות חריגים?

<עדי טל: אני רוצה להגיב לכמה דברים.

<עדי טל: קודם כל, בארצות-הברית הפלח שתקני ה- IFRS רלוונטיים אליו - - -

משה גפני: איך הגעתם לארצות-הברית?

<ענת פילצר סומך: כי בארצות-הברית הדבר הזה לא קיים.

משה גפני: רגע, אני עוד לא בארצות-הברית.

משה גפני: אני בקושי הגעתי עד לחוף הים פה.

משה גפני: זה מפריע לכם שיהיה כתוב בהמלצה?

<עדי טל: כן.

משה גפני: איפה הבעיה?

משה גפני: מה אני לא מבין?

<עדי טל: בסופו של דבר, כפי שאני מסתכלת על ההבנה של לשכת רואי החשבון לעניין הזה, ההמלצה מעבירה את הסמכות ואת משקל הכובד למוסד לתקינה.

<עדי טל: למעשה, זה מאפשר לו ליזום את התהליך הזה של האם כן לאמץ או לא לאמץ באימוץ מוקדם את התקן.

<עדי טל: הגורם הרלוונטי שאחראי בסופו של יום על הדיווח הכספי של תאגידים מדווחים בישראל ושל כל החברות שנסחרות בבורסה זו הרשות לניירות ערך, זה לא המוסד לתקינה.

<עדי טל: חשוב להדגיש ולומר שהמוסד לתקינה הוא אומנם מוסד שעוסק בסוגיות חשבונאיות, אבל עניינו של המוסד לתקינה כיום הוא התקנה של תקנים חשבונאיים לתאגידים שאינם כפופים לחוק ניירות ערך אלא לחברות שהן חברות פרטיות.

<עדי טל: גם העיסוק של המוסד לתקינה בסוגיות חשבונאיות שנוגעות לתקני ה-IFRS הוא עיסוק שבחלקו הוא תיאורטי ולא נוגע באופן עקרוני או ספציפי למקרה פרטני, ובסופו של יום הגורם הפרשני והאחראי לאכיפה זה עדיין הרשות לניירות ערך - - -

משה גפני: עו"ד פילצר סומך שואלת למה אתם מתערבים?

משה גפני: מגיעים להסכמות, מה - - - ?

משה גפני: נכון?

<שרה קנדלר: יש פה הרבה אי-דיוקים.

<עדי טל: אחדד ואדגיש.

<עדי טל: זה לא עניין של: אנחנו מתערבים.

<עדי טל: צריך לזכור שהתקינה הבין-לאומית אומצה בישראל במקורה אכן כפי שהיא פורסמה.

<עדי טל: זאת אומרת, כל תקן שמפורסם על-ידי המוסד הבין-לאומי, באופן אוטומטי ללא מקום של שיקול דעת לאף גורם בישראל נכנס לתוך התקינה עצמה.

<עדי טל: המודל הזה הוא מודל מאוד חריג בעולם באופן רוחבי.

<עדי טל: ישראל היא מהמדינות הבודדות שזה המודל שקיים אצלה.

<עדי טל: במרבית המדינות שבהן תקני ה-IFRS הם התקינה הרלוונטית המחייבת עובדות בתהליך שנקרא אנדורסמנט כשיש שם תהליך מוסדר שסופו החלטה האם בכלל תקן ספציפי כן או לא יהיה רלוונטי ותקף באותה מדינה או באיחוד האירופאי ביחס לאיחוד האירופאי.

משה גפני: כמה זה מפריע לכם?

<ענת פילצר סומך: זה חבל.

<ענת פילצר סומך: מאפס עד עשר - - -

משה גפני: היום אני הולך עם הרשות לניירות ערך.

משה גפני: זה לא יום טוב - - -

<ענת פילצר סומך: מפריע.

<שרה קנדלר: אין היגיון.

משה גפני: אתם יכולים לוותר על זה?

<עדי טל: לא.

<שרה קנדלר: אין היגיון - המצב הקיים שחברה יכולה להחליט.

<שרה קנדלר: חברת אחת תאמץ, חברת אחת לא מאמצת.

<שרה קנדלר: אין סדר, אין - - -

<ענת פילצר סומך: אני רק רוצה לסבר את אוזנו של היו"ר.

<ענת פילצר סומך: הדברים האלה מקבלים ביטוי.

<ענת פילצר סומך: זאת אומרת, זה לא שחברה אחרת מפרסמת באימוץ מוקדם וחברה שנייה מפרסמת לא באימוץ מוקדם.

<ענת פילצר סומך: אם אני מפרסמת באימוץ מוקדם, ממילא התקן מחייב אותי לבצע השוואה.

<ענת פילצר סומך: זאת אומרת, שהמשקיע בשום צורה ואופן לא מולך שולל, לא מוטעה.

<עדי טל: זה לא מדויק.

משה גפני: אני מבקש להקריא את התקנה.

<ענת פילצר סומך: אפשר לפחות אולי להציע הצעת פשרה, כבוד היו"ר?

משה גפני: אה, בטח.

משה גפני: פשרה – אני בעד.

<ענת פילצר סומך: יופי - שחובת ההיוועצות תחול מהרגע הראשון ולא בחלוף חצי שנה.

<ענת פילצר סומך: אם הם כבר כופים אז היוועצות מהרגע הראשון.

משה גפני: זה נשמע פשרה.

<עדי טל: לא, היא לא מדייקת בבקשה שלה.

משה גפני: לא משנה, אבל פשרה.

<עדי טל: שניה.

<עדי טל: היוועצות ביום הראשון לא יכולה להיות כי איך שהתקן מפורסם - - -

<ענת פילצר סומך: אז ניתן לך גרייס של שבועיים.

משה גפני: רגע, תני לי להבין.

<עדי טל: ההיוועצות לוקחת הרבה מאוד זמן כי מדובר בתקנים שחלקם - - -

משה גפני: אני רואה עלייך שאת לא מפא"יניקית.

משה גפני: תשכנע אותך שרה שתסכימי.

<עדי טל: כי שרה עורכת דין ואני רואת חשבון, ולכן חשוב לי לדייק בהקשרים האלה.

<ענת פילצר סומך: אז פניה של עורכת הדין לפשרות.

<עדי טל: אני גם עורכת דין אז - - -

<ענת פילצר סומך: מצוין, לכי על זה.

<עדי טל: הסיבה שפרק הזמן שניתן הוא תקופה של שישה חודשים זה המורכבות של חלק מהתקנים שלא מאפשרת היוועצות של תקופה כזו - - -

<ענת פילצר סומך: שישה חודשים את צריכה להיוועץ?

<ענת פילצר סומך: אני מחזיקה ממך יותר מזה.

<עדי טל: שישה חודשים אני צריכה לעשות תהליך בחינה.

<ענת פילצר סומך: זה המון זמן.

<ענת פילצר סומך: אז תני לי פטור מפרסום דוחות בשש החודשים האלה?

<עדי טל: לא.

<ענת פילצר סומך: קחו חודש, חודש וחצי.

<ענת פילצר סומך: אבל לא יכול להיות ש - - -

<שרה קנדלר: את יודעת מה אורך של התקנים האלה.

<ענת פילצר סומך: בואו נתפשר, גם אנחנו ויתרנו.

<עדי טל: אנחנו לא יכולים להתפשר בעניינים שלא מאפשרים.

<ענת פילצר סומך: למה?

<ענת פילצר סומך: הנה, שרה אומרת לך שזה בסדר.

<עדי טל: שרה היא לא רואת חשבון והיא לא מבינה את התהליכים שקשורים בלוחות הזמנים של בדיקה של משמעויות של אימוץ תקן.

<ענת פילצר סומך: חצי שנה את לא צריכה לבחון משמעות של תקן – זה הגזמה.

<עדי טל: ה- IFRS-15לקח לנו שנה.

<ענת פילצר סומך: נראה לי שהפשרה מקובלת על שני הצדדים והיא ראויה.

<ענת פילצר סומך: כבוד היושב-ראש, הפשרה התקבלה.

משה גפני: קבלו את הפשרה הזו, נו.

משה גפני: טוב, אנחנו מקבלים את הפשרה.

<שרה קנדלר: אז אפשר לקבוע ארבעה חודשים עם סמכות להאריך במקרים חריגים?

<שרה קנדלר: יש תקנים מאוד ארוכים ומסובכים.

<ענת פילצר סומך: את צריכה ארבעה חודשים לבחון תקן?

<שרה קנדלר: כן, זה לא עמוד אחד.

<עדי טל: - - - עד ארבעה חודשים.

<עדי טל: יש לנו סמכות שלושה חודשים לאפשר לנו - - -

משה גפני: כן, בבקשה.

משה גפני: אני מסיים את זה.

<גלית ניב: אם התקנה נשארת כך בהיוועצות אז לשכת רואי חשבון מבקשת שההתייעצות תהיה גם עם המוסד לתקינה וגם עם לשכת רואי החשבון כי אז המשולש של המוסד לתקינה, הרשות לניירות ערך, ולשכה משאירים אותה בחוץ.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מבקש, זה לא יהיה בתקנות.

משה גפני: אני מבקש כדרכי תתייעצו גם עם לשכת רואי החשבון.

משה גפני: זה לא יהיה בתקנות.

<שרה קנדלר: בסדר.

משה גפני: אני מקבל את הפשרה הזו של - -

<שרה קנדלר: ארבעה חודשים וסמכות להאריך במקרים מיוחדים.

משה גפני: כן.

משה גפני: בבקשה, תקריאי.

משה גפני: אייל, נוסיף בנוסח סמכות הארכה בטעמים מיוחדים.

<אייל לב ארי: של כמה זמן ההארכה?

<שרה קנדלר: של עוד ארבעה חודשים.

<שרה קנדלר: אז את חוצה את השמונה, לא.

<שרה קנדלר: אז את מטיבה את מצבך באופן יחסי.

<שרה קנדלר: לא, לא.

<שרה קנדלר: עוד חודשיים לחצי שנה.

<שרה קנדלר: את לא יכולה להטיב את מצבך.

<שרה קנדלר: זה פשרה, זה לא הרעת תנאים.

<שרה קנדלר: אבל השגרה תהיה ארבעה חודשים.

<שרה קנדלר: בסדר גמור, ועוד חודשיים לחצי שנה.

<שרה קנדלר: ואז עוד ארבעה חודשים.

<שרה קנדלר: לא, לא - כבוד היו"ר.

<שרה קנדלר: הפשרה הופכת להיות הרעת תנאים.

<שרה קנדלר: טוב, חודשיים נוספים.

<שרה קנדלר: בסדר, ניסיתי.

<שרה קנדלר: גם פה ארבעה, שרה.

<קריאה: בסדר.

<שרה קנדלר: כן, יבוא ארבע.

<אייל לב ארי: לא.

<אייל לב ארי: צריך להגיד במקום ארבעה, במהלך תקופת - - -

<שרה קנדלר: כן, בדיוק.

<שרה קנדלר: במהלך תקופת ה - - -

<אייל לב ארי: ואז או ארבעה או ארבע פלוס שתיים.

<שרה קנדלר: נכון.

<גלית ניב: כבוד היו"ר, רק דבר אחד.

<גלית ניב: אם יש התייעצות עם הלשכה זה חייב לבוא בתקנה, אחרת איך יהיה סמכות?

<גלית ניב: לא כתוב את זה בשום מקום.

<שרה קנדלר: הוא ביקש מאתנו, אבל לא בתקנות.

<גלית ניב: אנחנו מבקשים שההתייעצות עם לשכת רואי חשבון תהיה בתוך התקנה.

<גלית ניב: היום אנחנו יושבים פה, מחר אנשים אחרים יושבים פה.

<גלית ניב: אם זה לא יהיה כתוב, לא תהיה התייעצות.

משה גפני: כן, אבל אין בתקנות התייעצות עם רואי החשבון.

משה גפני: אני הייתי מעוניין בזה.

משה גפני: אתם צריכים להתייעץ איתם.

<עדי טל: צריך לזכור שיש להם משקל מאוד משמעותי במוסד לתקינה ויושבים שם מספר רב של נציגים - - -

משה גפני: לא משנה.

משה גפני: יש לי גישה מיוחדת ללשכות, ובמיוחד ללשכת רואי חשבון, ובמיוחד שמזמינים אותי לוועידה שלהם - לא, סתם.

משה גפני: אבל צריך את ההתייעצות בגלל שעם כל הכבוד אתם יושבים ברשות לניירות ערך, הם נמצאים בשטח והם עומדים מול האנשים.

משה גפני: אני מבקש את ההתייעצות איתם.

משה גפני: סיימת את ההקראה?

<שרה קנדלר: כן.

משה גפני: מי בעד אישור התקנות?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד - רוב

משה גפני: נמנעים - אין תקנות ניירות ערך (דוחות כספיים שנתיים) (תיקון מס' ), התשע"ו–2016, אושרו.

משה גפני: התקנות אושרו.

משה גפני: אנחנו עוברים לתקנות הבאות.