ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 450, 2017-02-13 09:00

אלי אלאלוף: יש לנו את הכבוד הגדול, בהפתעה הצטרף אלינו שר הבריאות בכבודו ובעצמו.

אלי אלאלוף: ברשותך, אדוני השר הרב יעקב ליצמן, היום ה-13 בפברואר 2017, י"ז בשבט התשע"ז, השעה 9:01 ואני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלי אלאלוף: אני שוב מברך את השר על שמצא לנכון להצטרף אלינו היום לדיון על נושא בתי החולים הממשלתיים בגליל, דהיינו, צפת, נהריה ופוריה.

אלי אלאלוף: נמצאים אתנו חבר הכנסת דוקטור עבדאללה אבו מערוף וחבר הכנסת יעקב פרי.

אלי אלאלוף: עוד חברי כנסת הבטיחו שיגיעו.

אלי אלאלוף: אנחנו מקיימים דיון בעקבות הדוח של פרופסור גרוטו על בתי החולים בגליל, גם בעקבות הדוח של מבקר המדינה וגם על פי בקשת מספר חברי כנסת.

אלי אלאלוף: אני רוצה לציין, כי נשאלתי ואני רוצה שיהיה ברור לכולנו, שאנחנו לא הזמנו לא בתי חולים של קופת חולים, דהיינו בית חולים העמק, וגם לא הזמנו – למרות שחלק מהחברים שלי יחד אתי עשינו סיור ביום חמישי – את בית החולים בנצרת.

אלי אלאלוף: אנחנו קבענו שהדיונים אתם יתקיימו בנפרד ואכן נקיים אותם כפי שהבטחנו.

אלי אלאלוף: אני חייב לומר לגבי בתי החולים בצפון שיש לי את הזכות כי לפני 11 שנים, אחרי מלחמת לבנון, הכרתי את בתי החולים כקרן רש"י, על פי בקשת משרד הבריאות ומשרד ראש הממשלה דאז ועשינו תכנית אב למיגון בתי החולים בצפון.

אלי אלאלוף: כולם זכו ועשו הרבה מאוד דברים אבל ראינו כמה בעיות קשות וקודם כל בפיתוח.

אלי אלאלוף: רוב בתי החולים כמעט והפסיקו את הפיתוח והוא נגמר לפני כשש-שבע שנים ובשנים האחרונות אין פיתוח.

יעקב ליצמן: איפה?

אלי אלאלוף: בכולם.

יעקב ליצמן: אני יודע שהיום יש פיתוח.

אלי אלאלוף: עכשיו, כן.

אלי אלאלוף: עכשיו יש תכנית נוספת אבל הפיתוח נגמר לפני שש-שבע שנים.

אלי אלאלוף: עכשיו יש תכנית רב שנתית על 15 שנים ומיד אני אתייחס לזה.

אלי אלאלוף: הם חיו בצורת תקצוב גירעונית מראש והשלימו את הגירעונות בדרך כלל בסוף השנה או שנה לאחר מכן, דבר שהכביד עליהם, לפי דוח מבקר המדינה.

אלי אלאלוף: היום אני יודע שמשרד הבריאות, בשנה הקרובה, 2017-2018, יש לו תקציב והוא מתכנן אחרת.

אלי אלאלוף: אני אשמח אם השר יסביר לנו.

אלי אלאלוף: בתכנית שפרופסור גרוטו פרסם יש מספר המלצות לפיתוח בסדרי גודל של כמעט מיליארד שקלים, לפי מה שאני רואה, בשנים הקרובות כולל בתחום של גריאטריה, שיקום ואגפים חדשים בתחום של אונקולוגיה בצפת , מעבדות בנהריה ובפוריה אגף לשיקום כללי וכולי.

אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת איל בן ראובן, חבר שלי בוועדת המעקב אחר תאונות עבודה.

אלי אלאלוף: ברוך הבא.

אלי אלאלוף: לאור זה אנחנו ביקשנו לדון יחד עם החברים.

אלי אלאלוף: רצינו לקיים דיון בן שעה ואני שמח שנמצא אתנו שר הבריאות.

אלי אלאלוף: אתה רוצה לפתוח?

יעקב ליצמן: לא.

אלי אלאלוף: קודם כל להקשיב.

אלי אלאלוף: הייתי שמח אם כל אחד מבתי החולים יסביר לנו את המצב שלו ואחר כך מטעם משרד הבריאות ביקשו שהסמנכ"ל אסרף יסביר את המצב התקציבי.

יעקב פרי: אני רוצה להתייחס עכשיו, אם תיתן לי כמובן.

אלי אלאלוף: לך אני יכול לסרב?

אלי אלאלוף: אתה כבר רשום.

יעקב פרי: אני רשום כי אני צריך ללכת לכמה ועדות אחרות.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: תתחיל אתה ואחר כך מנהלי בתי החולים.

יעקב פרי: בוקר טוב.

יעקב פרי: אני חושב שזה דיון באמת חשוב, לא רק בגלל שהגליל חשוב לכולנו.

יעקב פרי: אנחנו עדים לאחרונה לאיזושהי סדרה של כתבות וסדרה של דוחות על ההפליה או הקושי שקיים בין השירות הרפואי שניתן לתושבי המרכז לזה שניתן לתושבי הפריפריה.

יעקב פרי: אני אומר כבר בגילוי נאות שאני לא מבין ברפואה, ואולי טוב שאני לא מבין ברפואה, אבל אני רוצה לשאול – כמובן ברשות היושב ראש – את כבוד השר שתיים או שלוש שאלות שמתבססות על דוחות שראיתי וקראתי גם בתקשורת וגם דוחות שפורסמו על ידי מומחים לדבר.

יעקב פרי: נאמר, לפחות בכתבה שראיתי בעיתון כלכליסט, שיש 75 רופאים שמחכים לשיבוץ בבתי החולים בצפון והרופאים האלה רואינו על ידי מנהלי המחלקות ונמצאו מתאימים אך לא נקלטו בשל היעדר תקנים.

יעקב פרי: האם יש התייחסות לנושא?

יעקב פרי: האם הכתבה נכונה או לא נכונה?

יעקב פרי: אני אשמח כמובן אם היא לא נכונה.

יעקב פרי: אנחנו מכירים את התכנית הממשלתית להענקת מענקים לרופאים שמועסקים בפריפריה.

יעקב פרי: עד כמה שאני הבנתי או עדיין אין או עדיין לא אושר התקצוב לשנת 2017.

יעקב פרי: אני רוצה לשאול את כבוד השר האם יש התקדמות בנושא מול האוצר.

יעקב פרי: כולנו יודעים שהמענקים האלה, מטרתם לעודד רופאים שיעבדו בפריפריה.

יעקב פרי: אני אסיים בכך שאומר שלפי נתונים שפרסם משרד הבריאות בעצמו בסוף השנה שעברה, מספר הרופאים הממוצע לאלף נפשות באזור הצפון בשנים 2013-2015 הוא 2,3 רופאים לאלף נפשות.

יעקב פרי: האזור כמובן שבו מספר הרופאים הוא הגדול ביותר בארץ הוא תל אביב בה יש 5,1 רופאים לאלף נפשות.

יעקב פרי: אני לא חושב שצריך לקחת את הנתונים האלה ככזה ראה וקדש.

יעקב פרי: אני מבין שיש גם שיקולים אחרים, מספרי בתי חולים וכיוצא בזה, אבל אני חושב שסוגיית התקינה במערכת הבריאות היא סוגיה מאוד מאוד קשה ולפי דעתי היא יכולה, יחד עם המענקים, לתת איזשהו פתרון או קידום למצוקה אתה מתמודדים בתי החולים הממשלתיים בגליל.

יעקב פרי: אני אסיים ואומר שכמי שמגיע באופן יחסי הרבה לצפון, אני יכול לתת רק מחמאות לבתי החולים הממשלתיים, בוודאי לשכני דוקטור ברוך, מנהל בית החולים בנהריה, שהם עושים עבודה שחוץ מהמילה עבודת קודש, אנחנו לא יכולים לומר שום דבר.

יעקב פרי: על כך אני חושב שכחברי כנסת אנחנו צריכים גם להודות, להעריך ולברך.

עבדאללה אבו מערוף: מצטרף לדברים.

יעקב ליצמן: אני אענה אחרי שחברי הכנסת ידברו.

אלי אלאלוף: כרצונך.

איל בן ראובן: אני אומר רק מילה קצרה.

איל בן ראובן: אני בא לא מהכתבות אלא אני בא מהצפון.

איל בן ראובן: אני גר שם וחי עם האנשים.

איל בן ראובן: אני ראיתי את התכנית של המשרד אותה קיבלנו והיא מרשימה מאוד.

איל בן ראובן: אני מאוד מברך עליה במידה והיא יוצאת לדרך.

איל בן ראובן: המציאות בשטח היא מציאות קשה מבחינת האנשים ואת זה חשוב לזכור.

איל בן ראובן: המציאות היא קשה.

איל בן ראובן: אני עוד זוכר משנים קודמות שאשתי הייתה בהריון עם הבת שלי, גרתי אז ביסוד המעלה, היו אני גר ביודפת, היה דיון שלם אם ללדת בצפת או ללדת במקום אחר כי צפת אז נחשב כמקום פחות טוב.

איל בן ראובן: אגב, אני היום יודע שמחלקת היולדות בצפת נחשבת כמאוד טובה.

איל בן ראובן: יש לה שם מאוד מאוד טוב ואני מברך על כך.

איל בן ראובן: אני אומר את זה כי אנחנו היום עוסקים הרבה בצפון וכאשר אדם בא לגור היום בצפון, ואנחנו רוצים שהוא יעזוב את סיר הבשר בתל אביב ויבוא ליסוד המעלה, ללהבות הבשן ולכל המקומות האלה, הוא שואל את עצמו כמה שאלות יסוד.

איל בן ראובן: הוא שואל את עצמו לגבי איכות החיים, הוא שואל לגבי החינוך והוא שואל לגבי הבריאות ומה הוא מקבל בעניינים האלה.

איל בן ראובן: אני חושב שהיום כל הצלחנו – ואני חושב שכאן יש הרבה מקום לכנסת – בהעברת הראש של האנשים וסדר העדיפות לצפון.

איל בן ראובן: סדר עדיפות לאומי, אנחנו באמת רוצים שיהיו שם.

איל בן ראובן: אני חושב שתכנית כזאת, צריך גם מכאן לדחוף אותה ולדאוג שהיא תרוץ ובקצב הנדרש כדי שנוכל באמת לראות ומהר כי יש שם הרבה אנשים סקפטיים.

איל בן ראובן: יש שם הרבה סקפטיות.

איל בן ראובן: ראיתי לא מזמן את גיורא זלץ, ראש המועצה האזורית, שכותב: לקחתי את אימא שלי, כנראה חולת סרטן – גרתי אתו פעם בלהבות הבשן – לרמב"ם, נסענו ארבע וחצי שעות הלוך וחזור כדי להגיע לטיפול רפואי.

איל בן ראובן: זאת אומרת, זה דבר בלתי אפשרי, זה דבר שגורם לכך שאנשים לא יבואו.

איל בן ראובן: עד שהדבר הזה לא ייפתר, אנשים לא יבואו.

איל בן ראובן: עד שהדברים האלה לא ירוצו, זה לא ייפתר.

איל בן ראובן: לכן אני מברך על הדיון הזה ואני אומר כאן שאני מברך על התכנית.

איל בן ראובן: אני אומר יותר מזה, כל מה שאנחנו יכולים לעזור מבחינת דחיפה ולוודא שבאמת התכנית הזאת רצה ומתקדמת, אני חושב שהיום הצפון הוא עניין של סדר עדיפות לאומי עליון למדינת ישראל.

<קריאה: תגיד לכחלון.

איל בן ראובן: אני אגיד גם לכחלון.

איל בן ראובן: נמצא כאן שר הבריאות שאני לגמרי סומך עליו.

יעקב ליצמן: רבותיי, תלמדו, אני מעולם לא אזרוק את זה על מישהו אחר.

יעקב ליצמן: מה שטוב – אני, מה שלא טוב – גם אני.

אלי אלאלוף: לעבדאללה יש ניסיון שטח.

עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב לכולם.

עבדאללה אבו מערוף: כבוד השר, כבוד היושב ראש וכבוד מנהלי בתי החולים שהגיעו וזה מבורך ומאוד חשוב.

אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת זוהיר בהלול, גם כן איש הצפון.

עבדאללה אבו מערוף: אני כמובן אדבר בהמשך.

עבדאללה אבו מערוף: הנושא מוכר לי טוב מאוד ולכן אני רוצה לשמוע את השר ואת מנהלי בתי החולים שנוגעים בעניין.

עבדאללה אבו מערוף: אני מכיר את הנושא ואני יכול לתת עכשיו הרצאה של שעות.

עבדאללה אבו מערוף: אני אשמע את הדברים ונדון.

עבדאללה אבו מערוף: אני מקווה שמהישיבה הזאת יצא משהו מקצועי ולא רק משהו הצהרתי.

עבדאללה אבו מערוף: יש תכנית ואנחנו רוצים להגיע היום עם משהו, עם כמה תקנים בעוד חמישה חודשים יהיו בבית החולים בנהריה, כמה תקנים יהיו בבית החולים בצפת.

עבדאללה אבו מערוף: אני רוצה לשמוע כאן משהו מעשי ולא רק הבטחות.

עבדאללה אבו מערוף: אני באתי לשמוע.

עבדאללה אבו מערוף: יש לי דעה והנושא מוכר לי.

עבדאללה אבו מערוף: באתי לשבת כאן, לשמוע את הדברים ולתת את חלקי בדיון החשוב הזה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת זוהיר בהלול, בבקשה.

זוהיר בהלול: אני לא הצלחתי עדיין לאסוף את נשימותיי אחרי נסיעה ארוכה ומתישה.

זוהיר בהלול: מכיוון שאני עכשיו נמצא בין רופאים ובין אנשים שיכולים גם להציל אותי בשעת מצוקה, מצבי בסדר.

זוהיר בהלול: אולי כמבוא לבריפינג שאני אומר, מילה אחת לכבוד השר שאני רוחש לו הרבה כבוד והרבה הערכה על עבודה אינטנסיבית, מסורה ומלאת חמלה.

זוהיר בהלול: אלא מה, המציאות טופחת על פנינו.

זוהיר בהלול: אנחנו יודעים שדוח גרוטו שהבליח אל מולנו לפני תקופה מסוימת הוא בעינינו אבן.

אלי אלאלוף: הצטרפה אלינו חברת הכנסת יעל גרמן.

אלי אלאלוף: ברוכה הבאה.

זוהיר בהלול: אדוני היושב ראש, זה דוח בעיני כמו אבן ריחיים.

זוהיר בהלול: ממש נכס צאן ברזל.

זוהיר בהלול: זה דוח שמשקף את המחסור המשווע של הצפון בשירותי רפואה.

זוהיר בהלול: אנחנו לא מדברים רק על פער גדול בתוחלת החיים בין הצפון לבין המרכז, שזה קטלני ובלתי נתפס, אלא שאנחנו מדברים על מחסורים מאוד קשים.

זוהיר בהלול: למשל, בית החולים נהריה שהרופא דוקטור מסעוד ברהום הוא המנהל, ואגב, הרבה כבוד אנחנו תולים בעובדה שהצלחתם למנות איש ראוי מקרב האוכלוסייה הערבית, איש אוטנטי שהצליח לחסל את כל החסמים ולהגיע לאחת מהדרגות הרמות ביותר ברפואה הישראלית.

זוהיר בהלול: הכבוד והגאווה שלנו נתונים לו, אלא מה, אני יודע שאצלו למשל חסרות 103 מיטות, אם אני לא טועה.

זוהיר בהלול: אני מנסה לאסוף את הנתונים ולעבד אותם.

<קריאה: יותר.

זוהיר בהלול: במשך שנתיים הוא עלול לסבול ממחסור של 183 מיטות, אם הנתונים האלה נכונים.

זוהיר בהלול: בית החולים פוריה למשל איננו מצליח להציב רף של מחלקות שיקום ראויות לצפון.

יעקב ליצמן: בונים לו בית חולים שלם.

יעקב ליצמן: הולכים לבנות שם, בפוריה, שיקום שלם.

זוהיר בהלול: אני לא יודע.

יעקב ליצמן: הייתי שם וסיכמנו עם שר האוצר על בית חולים שלם בפוריה לשיקום.

אלי אלאלוף: עם 180 מיטות.

יעקב ליצמן: הוא מקבל פתרון.

יעקב ליצמן: מה הבעיה?

זוהיר בהלול: בסדר, אנחנו מקווים שיהיה פתרון.

עבדאללה אבו מערוף: אם כן, הדיון על פוריה מסתיים?

יעקב ליצמן: אם זה הדיון.

זוהיר בהלול: אני מדבר באופן כללי על הצפון.

יעקב ליצמן: דיברת על פוריה.

זוהיר בהלול: כן.

זוהיר בהלול: אני זגזגתי בין בתי החולים.

יעקב ליצמן: לגבי פוריה, זאת לא בעיה.

זוהיר בהלול: אני דיברתי על מחלקות שיקום.

זוהיר בהלול: אני יודע שתמותת תינוקות למשל בצפון היא תמותה קטלנית בלתי נתפסת במדינה נאורה שהציביליזציה שלה נוסקת לגבהים בלתי נתפסים אלא מה, כשאנחנו מדברים על תמותת תינוקות, אנחנו מוצאים שתמותת תינוקות בצפון היא אימתנית, היא מחזה, מיצג טרגי לנו אנשי הפריפריה.

זוהיר בהלול: בנוסף לכך, אני מודע אדוני השר למשל לעובדה שבית החולים נהריה קלט בתקופה של העימותים המדממים בסוריה לא מעט אנשים שהגיעו לקבל טיפול באותו בית חולים.

זוהיר בהלול: לפי המידע שהצטבר אצלי – לא דיברתי עם חברי, ואני מודה שהוא גם חברי וגם ידידי אבל הנה, אני יכול להעיד שלא דיברתי אתו על העניין הזה – בית החולים נהריה הצטווה לקבל, באהבה כמובן כי זה תפקידו הקדוש, פצועים והוא מקבל את הפצועים, מטפל בהם, מקבל גמול שהוא עשרה אחוזים מהעלות הריאלית.

זוהיר בהלול: איך זה יכול להיות?

זוהיר בהלול: לכן בית החולים נהריה למשל, שהוא בית חולים שמבחינתנו הוא מגדל שן של הצלת נפשות, לא מצליח להתעלות מעל לבעיה תקציבית נוראה ולכן הוא לא מסוגל להתייצב.

זוהיר בהלול: אני פונה אליך אדוני השר מכיוון שאני מאמין בך.

זוהיר בהלול: חמלתך ידועה אבל גם תפקידך מחייב.

זוהיר בהלול: אני מאוד מקווה שתמשיך להיות מגדל אור לחולים ולמצב הבריאותי הרעוע בצפון.

זוהיר בהלול: אני פונה אליך בבקשה להמשיך בדרכך אבל גם לזרוק גלגל הצלה לאותם בתי חולים שסובלים ונאנקים.

זוהיר בהלול: בתקופתך זה לא יכול להיות כי לא יכול להיות שר בריאות טוב ממך.

זוהיר בהלול: לא יכול להיות שר בריאות טוב ממך.

זוהיר בהלול: אם בתקופתך אנחנו מדברים על דברים כאלה, זה אומר דרשני.

זוהיר בהלול: אני פונה אליך בקריאת אס.

זוהיר בהלול: או.

זוהיר בהלול: אס להציל את מצב בריאות והרפואה בצפון ולהעניק לאותם בתי חולים שחסרים להם משאבים רציניים כדי להציל חיי אדם, להעניק אותם לאלתר ולהציל בעיקר את אותו בית חולים שהרופא הזה, האיש הזה, מנהל אותו ביד רמה אבל איננו מצליח להתייצב אל מול המצב הנוראי אליו הוא נקלע.

זוהיר בהלול: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת עודד פורר.

אלי אלאלוף: יעל, רוצה לדבר עכשיו או יותר מאוחר?

יעל גרמן: מתי שתיתן.

אלי אלאלוף: מתי שתחליטי.

אלי אלאלוף: השר הציע שקודם חברי הכנסת ידברו.

יעל גרמן: אני אשמח לדבר עכשיו כי אחר כך יש לי דיון אחר.

יעל גרמן: אני מתנצלת מראש.

יעל גרמן: בכל פעם שאני רואה שאתה או מישהו מחבריי יוזם דיון על מצב בתי החולים הממשלתיים, אני מגיעה לכאן קודם כל כדי להביע סולידריות עם בתי החולים.

יעל גרמן: יושב כאן ארז שהוא מנהל בית החולים פוריה ואני רואה גם את ברהום.

אלי אלאלוף: נמצא כאן גם ממלא מקום מנהל בית החולים זיו.

<מורשת פרחאת: אני ממלא מקום מנהל בית החולים זיו.

יעל גרמן: נעים מאוד.

יעל גרמן: נמצא כאן כמובן גם בית החולים העמק ואי אפשר לשכוח אותו.

אלי אלאלוף: רק בתי החולים הממשלתיים.

יעל גרמן: בכל מקרה אני דיברתי על זה מספר פעמים, כבוד השר, ואני מאוד מאוד מעריכה את זה שאתה משתתף בדיון מפני שאני חושבת שברגע ששר משתתף בדיון, יש לכך חשיבות יתרה.

יעל גרמן: אני ביקשתי מספר פעמים, גם בנוכחותך וגם בנוכחות המנכ"ל, שיראו לנו את התוספת התקציבית עליה דיברו כל כך הרבה פעמים, תוספת תקציבית שאמורה להוסיף מיטות ותקנים בבתי החולים בכלל ובבתי החולים בצפון.

יעל גרמן: עד היום לא ראיתי.

יעל גרמן: אמרו לי שזה נמצא בתוך התוספת של קופות החולים, בתוך התוספת של מדד יוקר הבריאות וגם את זה לא ראיתי.

יעל גרמן: אני מבקשת דבר מאוד מאוד בסיסי, אנא אדוני השר, או אם תיתן את זה למנכ"ל שלך, לכל מי שתיתן, אני מבקשת לראות היכן מסתתרת התוספת שתאפשר לבתי החולים, בהתאם להבטחה שניתנה להם, להוסיף מיטות להוסיף תקנים ובאמת לאפשר את הטיפול הראוי לתושבי הצפון.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לך שאנחנו ביקשנו את הנתונים האלה ולכן נמצא כאן סמנכ"ל הכספים, יאיר אסרף, והוא יציג את הנקודות האלה.

זוהיר בהלול: משפט אחד.

זוהיר בהלול: אני הייתי במסיבת העיתונאים לגבי ההכרזה של 15 מיליארד שקלים לחיזוק תכנית הצפון ואינני יודע אם באזור הדמדומים הזה, באזור הדמדומים של התקציב הזה שהוא מעורפל, האם בתי החולים, האם מצב הבריאות מקבל את הנתח שלו בתוך ה-15 או שמא מדובר בתקציב נפרד.

זוהיר בהלול: בלי הקצאה נפרדת או בלי הקצאה מתוך אותה תכנית של הצפון, אני חושב שהמצב הבריאותי יכול לקרוס.

אלי אלאלוף: עודד, בבקשה.

עודד פורר: תודה אדוני.

עודד פורר: בקצרה.

עודד פורר: קודם כל, אני מתנצל על האיחור אבל מאז שהוסיפו תקציבים והרחיבו את כביש 1, גם הרחיבו את זמן הנסיעה.

אלי אלאלוף: תצאו כמוני בשעה 5:45 בבוקר מבאר שבע ותגיעו ב-7:00 לכנסת.

אלי אלאלוף: תמיד יעל כאן לפני.

עודד פורר: אני אומר משהו אדוני השר.

עודד פורר: קודם כל, העובדה שאתה מגיע לישיבה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, זה לא משהו טריביאלי.

עודד פורר: זה מצביע גם על החשיבות שאני בטוח שאתה רואה בנושא ואני יודע שכאשר אתה רואה נושאים חשובים, אני מולך הצלחתי לקדם דברים שלא הצליחו לקדם הרבה מאוד שנים.

עודד פורר: אני נחשפתי לנתונים שהציגו בפני בתי החולים.

עודד פורר: לגבי מיטות אשפוז לאלף נפשות, הפער הוא פער בלתי נסבל.

עודד פורר: זאת אומרת, זה לא פער שאתה אומר לעומת המרכז יש עשרה אחוזים, 15 אחוזים פחות, כאשר לפעמים בצפון, בפריפריה, אתה אומר שיותר קשה לגייס אבל זה פער של כמעט מאה אחוזים, אם אני לוקח את מה שיש במיטות אשפוז בצפון לעומת מיטות אשפוז במרכז.

עודד פורר: אנחנו לא יכולים להשלים עם זה.

עודד פורר: בזמנו בוועדה סמוכה היו מאבקים מאוד קשים על נושא הטבות המס.

עודד פורר: לאחרונה גם נפגשתי עם יישובי קו העימות ולכל אחד יש את הטענות שלו על הטבות המס והיכן.

עודד פורר: אמרתי להם שלקו העימות ובכלל לפריפריה, זה לא הכול בהטבות המס שהולכות לכיס אלא אני הרבה יותר מוטרד מזה ששירותי הבריאות שלהם הם במחצית בהרבה מאוד פרמטרים משירותי הבריאות שמקבלים במרכז.

עודד פורר: אם אנחנו רוצים לשמור את הפריפריה, אנחנו צריכים לתת לה מעטפת שלמה של שירותים ושתהיה דומה למעטפת שניתנת במרכז.

עודד פורר: אני חושב ששירותי הבריאות זה אחד החשובים בה ואני מקווה שנצליח.

עודד פורר: בסוף זה כסף.

אלי אלאלוף: לא רק.

אלי אלאלוף: אדוני השר, אני מבקש ברשותך לאפשר לשלושה מנהלי בתי החולים להתייחס בקיצור ולומר את הדברים לפני שנעביר לך את זכות הדיבור.

אלי אלאלוף: דוקטור מסעוד ברהום מנהריה, בבקשה.

<מסעוד ברהום: בוקר טוב לכולם.

<מסעוד ברהום: היושב ראש, כבוד השר, חברי כנסת.

<מסעוד ברהום: כבר נאמר כאן שזאת תכנית של ממשלת ישראל שחייבת לשמור על מדינת ישראל, אם היא לא שומרת על הגבול שלה.

<מסעוד ברהום: אנשים שגרים בפריפריה הם עדיין מקבלים שירות רפואי פחות מאשר מקבל המטופל במרכז.

<מסעוד ברהום: אין ספק שנעשה בתקופה שלי, עשר שנים, מהפך גם במרכז הרפואי לגליל של נוירוכירורגיה כאשר נפתחה מחלקת נוירוכירורגיה שביעית.

<מסעוד ברהום: אחרי 32 שנים הובא מכשיר בי-פלאן לצנתורי מוח שהוא המכשיר החדש ביותר במדינת ישראל ויש לנו את מחלקת יולדות היפה ביותר שאין במרכז.

<מסעוד ברהום: אבל אנחנו עדיין עדים גם לטכנולוגיות שצריך להחליף אותן.

<מסעוד ברהום: אני יכול להגיד שכמאתיים שקלים טכנולוגיות שנמצאות בבית החולים, צריך היום להחליף אותן.

<מסעוד ברהום: שיפוצים, מעל מאה מיליון שקלים.

<מסעוד ברהום: אתה נכנס למחלקות ורואה שבניין הפנימיות נראה ישן ביותר.

<מסעוד ברהום: הוא נפתח לפני ארבעים שנים במלחמת יום כיפור.

<מסעוד ברהום: אנחנו מדברים על תוחלת חיים, מדברים על כל מיני דברים, אבל אני רוצה להדגיש נקודה אחת ששוכחים אותה.

<מסעוד ברהום: בתקופה האחרונה היה מינוף של הפריפריה על ידי פתיחת הפקולטה לרפואה החמישית במדינת ישראל.

<מסעוד ברהום: הבת שלי לומדת שנה רביעית שם.

<מסעוד ברהום: שאלתי אותה מה מחזיק אותה בפריפריה, איך היא תישאר בפריפריה והיא אמרה לי שהיא צריכה מחלקה חזקה, מנהל טוב, מחקרים, טכנולוגיות שהיא יכולה לא רק להיחשף אליהן במרכז.

<מסעוד ברהום: עם כל הדברים האלה, היא יכולה להישאר.

<מסעוד ברהום: אם אני לא מחזק, ממש דוחף, את הטכנולוגיות החדשות ביותר, את הצוותים וצריך להגדיל את מספר הרופאים, אנחנו חצי ממספר הרופאים בתל אביב.

<מסעוד ברהום: תאר לך איך עובד רופא במחלקה.

<מסעוד ברהום: הוא עובד כמו שני רופאים בתל אביב.

<מסעוד ברהום: רופאים מטורטרים במהלך העבודה.

<מסעוד ברהום: אני רואה איך הם עובדים קשה.

<מסעוד ברהום: יש מחסור בתקינה.

<מסעוד ברהום: אם כן, תקנים, טכנולוגיות, שיפוץ, תשתיות – זה מה שיביא אנשים.

<מסעוד ברהום: זה מה שיביא להחזקת הפקולטה לרפואה.

<מסעוד ברהום: הפקולטה לרפואה, בלי העוגן של בתי חולים חזקים, תהיה חלשה במקרה הטוב ובמקרה הרע היא תנדוד למרכז.

<מסעוד ברהום: בפקולטה לרפואה בגליל שני שליש מהסטודנטים או שישים אחוזים מהסטודנטים לומדים בנהריה, בית החולים הגדול ביותר, והיתר נמצאים בצפת.

אלי אלאלוף: גם בנצרת.

<מסעוד ברהום: גם בנצרת.

<מסעוד ברהום: מעט.

<מסעוד ברהום: אם בתי החולים האלה לא יהיו חזקים מאוד, הפקולטה תהיה חלשה ובמקרה הטוב היא תהיה פקולטה לרפואה חלשה, ובמקרה הרע מבחינתנו היא תנדוד למרכז.

<מסעוד ברהום: לגבי מה שאמר כאן חבר הכנסת אבו מערוף וחבר הכנסת עודד פורר ידידי שלא מזמן נפגשנו על מספר מיטות לאשפוז.

<מסעוד ברהום: מיטה אחת לאלף בגליל המערבי.

<מסעוד ברהום: מיטה אחת לאלף לעומת 1.8 בממוצע.

<מסעוד ברהום: אני זקוק ל-400 מיטות במיידי כדי להיות בממוצע.

<מסעוד ברהום: אני משרת 600 אלף תושבים.

<מסעוד ברהום: בעוד חמש שנים אני אמור לשרת עוד מאה אלף תושבים נוספים.

<מסעוד ברהום: איפה אני אשרת אותם?

<מסעוד ברהום: היום אין לי מקום פיזי להשכיב בו חולים, לא בטיפול נמרץ, לא בפנימיות, לא בכירורגיות.

<מסעוד ברהום: דוחפים אותם בכל מיני מקומות.

<מסעוד ברהום: זה עול קשה מאוד.

<מסעוד ברהום: אני בטוח ואני יודע שהשר מודע לכך.

<מסעוד ברהום: אני יודע זאת כי אנחנו מדברים.

אלי אלאלוף: כשאתה אומר עוד 400 מיטות, אתה יכול להגיד בכמה זמן?

אלי אלאלוף: זה לא מהיום למחר.

<מסעוד ברהום: אם היום כבוד השר חותם על בניין, על מגדל אשפוז אחד של מאתיים מיטות, בניסיון שלי אנחנו ניקח אותו בעוד חמש-שבע שנים.

<מסעוד ברהום: אם לא חותמים היום, לא יהיה.

<מסעוד ברהום: זאת מצוקה קשה ביותר שהשר מודע לה.

<מסעוד ברהום: אין ספק, כמו שאמרתי, שפיתוח בית החולים נעשה בתקופתו בתקופה האחרונה בצורה אדירה אבל לא מספיק.

אלי אלאלוף: תודה.

עודד פורר: נמצא כאן נציג אגף התקציבים?

אלי אלאלוף: כן.

עודד פורר: בסוף זה מגיע אליהם.

אלי אלאלוף: מנהל בית חולים זיו.

זוהיר בהלול: שאלה למנהל.

זוהיר בהלול: מתי אתם מקבלים, רחמנא ליצלן, את האפשרות למחלקה אונקולוגית במקום שאנשים ייסעו 150 קילומטרים?

זוהיר בהלול: אלה אנשים שנאנקים תחת סכנת חיים.

יעל גרמן: אתה מדבר על זיו?

זוהיר בהלול: כן.

<מורשת פרחאת: היושב ראש, כבוד השר, חברי הכנסת.

<מורשת פרחאת: תודה רבה על עצם קיום הדיון ועל ההשתתפות הפעילה בו.

<מורשת פרחאת: אנחנו מאוד מעריכים את זה ומאוד צריכים את זה.

<מורשת פרחאת: אני סגן מנהל בית החולים זיו.

<מורשת פרחאת: אני רוצה להצביע על הדרך.

<מורשת פרחאת: היעדים, אני חושב שהם ברורים.

<מורשת פרחאת: המצוקה ידועה ולא נחזור על הנתונים, לא של תמותת תינוקות, לא של שיעור מיטות ולא של שיעור רופאים.

<מורשת פרחאת: על זה כולנו מסכימים.

<מורשת פרחאת: אנחנו רוצים להצביע על הדרך וכדי להצביע על הדרך.

<מורשת פרחאת: הבעיות הקשות שלנו הן בעניין של תקצוב.

<מורשת פרחאת: אנחנו צריכים את התקצוב בשביל התשתיות, אם אלה מיטות כמו שאמר דוקטור ברהום, וכדי לגייס אנשים, רופאים.

<מורשת פרחאת: כל כך קשה היום לגייס רופאים טובים, רופאים מומחים בכל מיני תחומים ויש לנו כמה חסרים שתכף אצביע עליהם.

<מורשת פרחאת: לפתות מישהו לבוא מהמרכז לפריפריה, זאת משימה קשה מאוד.

<אליעזר רחמילביץ: למה?

<מורשת פרחאת: תכף אני אומר.

<מורשת פרחאת: הצוות שלנו הוא צוות חדור מוטיבציה.

<מורשת פרחאת: מי שנמצא שם, נמצא בגלל השליחות למרות התנאים הקשים.

<מורשת פרחאת: אותם רופאים בכירים עושים תורנויות, עושים כוננויות, נשארים שעות על גבי שעות ועושים זאת מתוך שליחות.

<מורשת פרחאת: למה קשה לגייס רופאים מהמרכז.

<מורשת פרחאת: אין לנו את הפיתויים הכלכליים שיש במרכז, לא בתי חולים פרטיים, לא שירותי רפואה פרטיים ולא מרפאות פרטיות.

<מורשת פרחאת: הקהל שלנו הוא קהל שמונה בין 250 ל-400 אלף – 250 אלף האוכלוסייה הישירה, 400 אלף כאשר גם את בריאות נפש אנחנו מכסים – והם בעצם פרוסים בשטח גדול לעומת רופא שיושב בתל אביב ויש מסביבו מיליוני תושבים בהישג יד.

<מורשת פרחאת: לכן הפיתוי הכלכלי קשה.

<מורשת פרחאת: דבר שני, תעסוקה לבת זוג.

<מורשת פרחאת: כשאתה מעביר רופא, זה לא נגמר בזה כי מה עם בת זוגו?

<מורשת פרחאת: מה עם הילדים?

<מורשת פרחאת: מערכת חינוך.

<מורשת פרחאת: לכן קשה להביא את האנשים לפריפריה וחסרים תחומים מסוימים שהיו משלימים אחד את השני וזה עוד יותר מקשה.

<מורשת פרחאת: ברגע שמומחה יודע שהוא בא והולך להיות מומחה יחיד, הכול עליו, קשה למצוא אנשים כאלה שיתגברו על הקשיים הלוגיסטיים והכלכליים ויבואו.

<מורשת פרחאת: אתן לכם דוגמאות.

<מורשת פרחאת: עד לא מזמן היה לנו רופא מומחה בטיפול נמרץ ילדים.

<מורשת פרחאת: יחיד.

<מורשת פרחאת: דוקטור וינר.

<מורשת פרחאת: כשהוא היה נוסע לחופש, והוא צריך חופש מדי פעם, סוגרים את המחלקה.

<מורשת פרחאת: משאירים אזור שלם עם מאות אלפי תושבים בלי טיפול נמרץ ילדים.

<מורשת פרחאת: האם זה הגיוני?

<מורשת פרחאת: לא.

<מורשת פרחאת: בסוף, אחרי מאמצים, הצלחנו להשיג עוד רופא אבל יש לנו עוד תחומים בהם יש לנו רופא יחיד.

<מורשת פרחאת: רדיולוגיה פולשנית.

<מורשת פרחאת: אם הרופא נוסע לחופש, אנחנו משביתים את השירות שהוא חיוני.

<מורשת פרחאת: נעזרים בבית חולים פוריה, בבית חולים נהריה, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא אבל עדיין זה יוצר פער.

<מורשת פרחאת: כשבן אדם מקבל שבץ מוחי, לוקח זמן עד שהוא מגיע ועד שהוא נבדק ומועבר למקום בו הוא אמור לקבל שירות.

<מורשת פרחאת: זה פוגע בתוחלת החיים, מעלה את התמותה.

<מורשת פרחאת: אלה דברים שכן מתבטאים.

<מורשת פרחאת: זה הקושי לגייס אנשים.

<מורשת פרחאת: יש לנו את האנשים שכן היו רוצים לעשות הכשרות במרכז בתחומים נבחרים אבל זה עולה כסף.

<מורשת פרחאת: האם אנחנו מתוקצבים על זה?

<מורשת פרחאת: לא.

<מורשת פרחאת: האונקולוגיה, כמו שאמר חבר הכנסת זוהיר בהלול, כל כך קשה למטופל ומטופלת אונקולוגית מהגליל ומהגולן שצריכה לנסוע שעות על מנת לקבל טיפול כימותרפי או רדיותרפי.

יעל גרמן: מה עם המאיץ הקווי שאושר ב-2013?

<מורשת פרחאת: תכף אתייחס.

<מורשת פרחאת: אנחנו נבחרנו להיות המרכז האונקולוגי של הצפון ותודה לקובעי המדיניות ולכל מי שהשתתף בקביעה הזאת.

<מורשת פרחאת: היום יש לנו מכון רדיותרפיה שאמור להתחיל לעבוד, אנחנו מקווים, בחודש הבא אבל אין לנו מחלקה אונקולוגית.

<מורשת פרחאת: שירותי המעטפת המלאים אומרים שזה מרכז אונקולוגי על כל השירותים.

זוהיר בהלול: האם הפסיקו לממן אתכם למרות שהמחלקה עדיין לא מתפקדת?

<מורשת פרחאת: כן.

<מורשת פרחאת: מכון הרדיותרפיה הוא בשלבי סיום של התקנה, כיול מכשירים והוא אמור להתחיל לעבוד.

<מורשת פרחאת: יש לנו מכשיר, גייסנו אנשים על הקרן שליד בית החולים, על התאגיד, לא מהמדינה.

<מורשת פרחאת: זאת אומרת, שירות שהוא לא על ידי המדינה אלא אנחנו מביאים אותו מהתאגיד כי אנחנו רוצים לצאת לדרך על מנת לתת מענה לתושבי הצפון.

<מורשת פרחאת: אלה משאבים אדירים להשיג פיזיקאים, מומחים ברדיותרפיה, טכנאים טיפוליים.

<מורשת פרחאת: זאת תעשייה שלמה של כוח עבודה מאוד מיומן.

<מורשת פרחאת: אנחנו מאתרים אותם מהמרכז ומכל מיני מקומות אבל בעצם זה לא מתוקצב.

<מורשת פרחאת: את דוגמה.

אלי אלאלוף: הסנכרון הוא לא טוב?

אלי אלאלוף: אני רואה שיש תכנון תקצוב לשמונים מיליון שקלים למרכז אונקולוגי.

<מורשת פרחאת: נכון, הבעיה היא לא רק הסנכרון אלא גם השקעה נוספת בתשתיות נלוות.

<מורשת פרחאת: עוד מעט מתחילים לעשות הקרנות אבל אם מטופל צריך אשפוז אונקולוגי, אין לנו מחלקה אונקולוגית.

<מורשת פרחאת: מחלקה זה תשתית פיזית של בינוי, זאת תקינה, שירותים, אחיות, אנשי צוות, שטח, זאת תשתית שלמה פיזית והון אנושי שצריכה להתלוות לזה.

<מורשת פרחאת: לחלק הזה של הקרנה אנחנו נעשה אותו אצלנו, את החלק של האשפוז נמשיך לשלוח לרמב"ם.

<מורשת פרחאת: צריך להדגיש שגם את החלק הזה אנחנו לוקחים על הגב שלנו.

<מורשת פרחאת: יש לנו צורך בתקצוב פעילות שמטרתה לייצג שירותים שאינם, מחלקה אונקולוגית, ולתגבר מחלקות של רופא יחיד ויש לנו לא מעט כאלה, אם זה כף יד, אם זאת רדיולוגיה פולשנית, אם זה מומחה במחלקה לרפואה דחופה.

<מורשת פרחאת: כדי לגייס עוד, צריך תקצוב.

<מורשת פרחאת: אני רוצה להצביע על בעיה יותר גדולה.

<מורשת פרחאת: פסיכיאטריה.

<מורשת פרחאת: אנחנו בית החולים שמשרת כ-400 אלף תושבים בפסיכיאטריה.

<מורשת פרחאת: בית החולים שלנו הוא בן 107 שנים.

<מורשת פרחאת: בית החולים לפסיכיאטריה הוא אותו בית חולים שנוסד אז והתשתיות בהתאם.

<מורשת פרחאת: מגיע משרד הבריאות כרגולטור ורואה את התשתיות.

<קריאה: זה בבית החולים צפת או שזה בית חולים נפרד?

<מורשת פרחאת: בית חולים נפרד.

<מורשת פרחאת: אנחנו קוראים לו אגף.

<מורשת פרחאת: זה בית חולים זיו המקורי שנבנה ב-1910.

<מורשת פרחאת: אלה התשתיות.

<מורשת פרחאת: בא משרד הבריאות כרגולטור ואומר שהתשתיות פסולות והמתקנים פסולים.

<מורשת פרחאת: אנחנו יודעים אבל איך אנחנו נבנה?

<מורשת פרחאת: מחכים לבית חולים פסיכיאטרי עליו מדובר שנים ואנחנו מבינים שזה חלום שאולי לא בדיוק בהישג יד.

<מורשת פרחאת: לכן אני מסכם ברמת המקרו.

<מורשת פרחאת: במדינה – אני לא רוצה להגיד משרד הבריאות או משרד האוצר - קובעים סטנדרט גבוה ומצוין, וטוב שכך, אבל הסטנדרט הגבוה הזה לא מתוקצב.

<מורשת פרחאת: לבית החולים אין את היכולת האוטונומית לייצר את הכסף הזה.

<מורשת פרחאת: תקצוב מערכת הבריאות, כולם יודעים, הוא תקצוב בחסר.

<מורשת פרחאת: אז גם תקצוב בחסר, תיקנון מבוסס על העבר, דרישות של העתיד – פער עצום עליו צריך לגשר בתקצוב ובמימון.

<מורשת פרחאת: אין דרך אחרת.

<מורשת פרחאת: תודה.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: מנהל בית החולים פוריה.

אלי אלאלוף: הצטרפה אלינו חברת הכנסת שולי מועלם.

אלי אלאלוף: ברוכה הבאה.

שולי מועלם-רפאלי: תודה אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: אני מתנצלת על האיחור.

<ארז און: שלום.

<ארז און: כבוד השר, כבוד היושב ראש, חברי כנסת נכבדים, עמיתיי.

<ארז און: כפי שנאמר על ידי קודמיי, הנושא הוא התושבים.

<ארז און: הנושא שצריך לעמוד לנגד עינינו הוא התושבים שגרים בצפון ולא אחזור על הדברים שנאמרו.

<ארז און: הפערים ואי השוויון שקיים בבריאות בין הצפון לבין המרכז, נכון גם לדרום, אלה פערים גדולים בכל מדד בריאות.

<ארז און: לעומת זאת, הזמינות והנגישות של שירותי הרפואה הם נמוכים יותר בצפון מאשר במרכז בכמות המיטות, במספר הרופאים, בכמות חדרי הניתוח ובכמות טיפול נמרץ וכמובן גם בנושא של מיטות שיקום.

<ארז און: בעשר השנים האחרונות או בשנים האחרונות, אודות לשר והמדיניות של משרד הבריאות, אנחנו רואים את המהפך לנגד עינינו.

<ארז און: בתי החולים בצפון התחזקו.

<ארז און: התקנים שניתנו בעקבות ההסכם של 2011, נקלטו רופאים עליהם וחיזקו את בתי החולים בצורה יוצאת מן הכלל.

<ארז און: תוספת של השירותים, של ה-MRI בבתי החולים, של ניתוחי הלב בפוריה, של ההקרנות בצפת, הנוירוכירורגיה בנהריה, הוכחנו כמנהלי בתי חולים, כבתי חולים, שאנחנו מסוגלים לעמוד במשימה הזאת שהיא לפתח את השירותים בצפון לטובת התושבים.

<ארז און: זאת המשימה שלנו ולשם כך אנחנו נמצאים.

אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת יצחק וקנין שגם הוא מהצפון.

<ארז און: גיורא זלץ מבחינתי הוא בר מזל כי הוא יכול לעזוב את העבודה שלו, יש לו רכב והוא יכול לקחת את האימא שלו לרמב"ם.

<ארז און: הרבה מהתושבים שלנו הם משכבות סוציו אקונומיות נמוכות ואין להם את האפשרות לעשות את זה.

<ארז און: אין להם את האפשרות לעזוב את העבודה ולקחת את בן המשפחה לקבל את טיפולה קרינה או לחילופין לקחת את הילד לטיפול שיקומי שיכול להימשך כמה חודשים בבית לוינשטיין.

<ארז און: המשמעות היא לעזוב את הבית, לעזוב את העבודה וללכת ולגור היכן שצריך לגור כדי לעשות את זה.

<ארז און: כלומר, התפקיד שלנו כמנהלי בתי חולים הוא להנגיש את השירותים הטובים שיש גם במרכז, להנגיש אותם לצפון.

<ארז און: להביא אותם אלינו.

<ארז און: אנחנו יכולים לעשות את זה, יש לנו את היכולת לעשות את זה ואני חושב שיודעים את היכולות האלה.

<ארז און: הפערים הם בסופו של דבר תוספת של מרכזי מצוינות.

<ארז און: אלה לא רק תקנים, אלה לא רק מיטות, אלא זאת המהות שעומדת מאחוריהם.

<ארז און: מרכז השיקום שיוקם בבית חולים פוריה, זאת בשורה אדירה.

<ארז און: זה שינוי אסטרטגי.

אלי אלאלוף: מתי הוא יוקם?

<ארז און: חמש שנים.

<ארז און: תכנית חמש-שנתית.

<ארז און: היא תעשה מהפכה בנושא השיקומי בצפון.

<ארז און: צריך להמשיך במהפכות האלה.

<ארז און: צריך להביא לצפון את השירותים שקיימים במרכז.

<ארז און: מה צריך בשביל זה?

<ארז און: מעבר למשאבים, זה לעודד את הרופאים להגיע לצפון.

<ארז און: אני חוזר לנושא הרופאים.

<ארז און: לעודד רופאים טובים, רופאים איכותיים, לעזוב את המרכז, וזה קשה.

<ארז און: בהגרלת הסטאז' האחרונה שהייתה לפני שבוע, סטודנטים לרפואה, הם עדיין לא רופאים, שמונים אחוזים רוצים לעשות את הסטאז' בבתי החולים במרכז, באיכילוב, בשיבא, בבלינסון.

<ארז און: כמעט אף אחד לא רוצה לעשות את הסטאז' בבתי החולים בצפון.

<ארז און: מדוע?

<ארז און: הם מסתכלים ורואים איפה הם יכולים להתפתח ברמה המקצועית.

<ארז און: אנחנו צריכים לבנות את בתי החולים בצפון כך שהם יהיו אטרקטיביים לא פחות מאשר בתי החולים במרכז ולכך כמובן המשמעות היא משאבים ולהמשיך את המגמה הברוכה שהייתה עד עכשיו.

<ארז און: תודה.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת דב חנין.

אלי אלאלוף: אדוני השר, בבקשה.

אלי אלאלוף: אנחנו ממשיכים בסיבוב נוסף אחרי דברי השר.

יעקב ליצמן: תודה אדוני היושב ראש, חברי הכנסת.

יעקב ליצמן: הפער הרפואי בין הפריפריה למרכז, זה לא דבר חדש אלא הוא היסטורי ומקומם.

יעקב ליצמן: אבל בהחלט עשינו צעדים גדולים כדי לשפר את המצב ולצמצם את הפערים.

יעקב ליצמן: כל אחד כאן בתורו אמר כל מיני דברים שהוא קיבל, ואם תאספו הכול ביחד תראו כמה מחלקות עשינו, חדרי ניתוחים חדשים וסיעוד.

יעקב ליצמן: אני אומר לכם יותר מזה.

יעקב ליצמן: בשנת 2011 היה לי ויכוח עם מנהל בית החולים זיו ואמרתי לו שאני אתן לו עשרה מיליון שקלים ושיביא לי מצ'ינג בסך עשרה מיליון שקלים ואז אישרתי לו את האפשרות להקמת מרכז לטיפול בחולי סרטן.

יעקב ליצמן: אז הגענו אפילו להסכם עם רמב"ם, אז היה פרופסור קטן צריך לבוא אחת לשבוע לטפל בחולים, כפי שהיום למשל, ואתם לא יודעים, פעם בשבוע פרופסור רענני מנתח בפוריה.

יעקב ליצמן: אלה המנתחים הכי גדולים.

יעקב ליצמן: פעם בשבוע הוא עולה לפוריה.

יעקב ליצמן: לכן ברור שעושים את כל הדברים.

יעקב ליצמן: בזמנו הלכתי לאילן שוחט וביקשתי ממנו שיביא לי מצ'ינג.

יעקב ליצמן: אני אומר לכם מה שתי הבעיות שקיימות ועוד מעט אני אחלק בין השוטף לפיתוח.

יעקב ליצמן: הבעיה בפריפריה מול המרכז היא שבמרכז יש פילנתרופיה.

יעקב ליצמן: יש הרבה פילנתרופיה ואנשים נותנים שם כסף.

יעקב ליצמן: בפריפריה קשה להשיג כסף.

יעקב ליצמן: אם מישהו יכול לתרום בניין ענק במרכז ולא משנה לאיזו מטרה – ואני מאוד מכבד את זה כי הממשלה לא נותנת את הדברים האלה – בפריפריה אין את זה.

יעקב ליצמן: שם זה קשה מאוד לקבל.

יעקב ליצמן: לכן למשל השנה אנחנו לא נותנים שום דבר לפיתוח במרכז, חוץ מחדרי מיון שאת כולם משפרים עכשיו.

יעקב ליצמן: במרכז אני לא נותן לפיתוח.

יעקב ליצמן: אגב, גם בחלוקת המיטות שלא סיימנו אותה – וזאת אדוני תשובה גם לחברת הכנסת גרמן – ולא קיבלתם אותן, מסיימים עכשיו והדגש יהיה פחות ירושלים, פחות מרכז ויותר פריפריה.

יעקב ליצמן: מסיימים את זה עוד יום.

יעקב ליצמן: אם כן, אנחנו כן שמים את הדגש בפריפריה יותר מאשר במרכז.

יעקב ליצמן: זה לא כמו שאני רוצה ואז אני מגיע לבעיה הגדולה ביותר.

יעקב ליצמן: כאשר הגענו להסכם תקציב אוצר ובריאות, תלת שנתי, ויושב כאן נציג האוצר, הייתה מלחמת עולם על מיטות.

יעקב ליצמן: מלחמת עולם.

יעקב ליצמן: לא רצו לתת לי כמעט כלום.

יעקב ליצמן: הגענו להסכם על מאתיים מיטות בשנה.

יעקב ליצמן: מה אפשר לתת במאתיים מיטות לרחבי הארץ בשנה?

יעל גרמן: צריך 400 מיטות בשביל הגידול הטבעי ולא כדי לצמצם את הפערים.

יעקב פרי: מאתיים מיטות לכלל בתי החולים?

יעקב ליצמן: חתמתי על זה.

יעקב ליצמן: אם אני בא לעשות הסכם עם האוצר ואני צריך לראות לסל התרופות עוד 150 מיליון שקלים, 160 מיליון שקלים - - -

יעל גרמן: למעשה אתה אומר שאין פתרון.

יעל גרמן: זאת אומרת, אי אפשר יהיה לצמצם.

יעקב ליצמן: אני מצמצם.

יעקב ליצמן: אני אומר שזאת חלוקה בעייתית.

יעקב ליצמן: אני מתכוון לדבר עם שר האוצר.

יעקב ליצמן: בתקינה של רופאים אנחנו בהחלט הולכים להתחשב בפריפריה ופחות במרכז.

אלי אלאלוף: כולל בתמריצים?

יעקב ליצמן: אני אגע עכשיו בתמריצים.

יעל גרמן: התמריצים הובטחו, 75 מיליון שקלים.

יעקב ליצמן: לא הובטחו השנה.

יעקב ליצמן: אני דיברתי עם שר האוצר ושנינו הגענו למסקנה והולכים לבדוק את זה ברצינות.

יעקב ליצמן: עוד אין הבטחה.

יעקב ליצמן: אם שר האוצר מבטיח, הוא נותן אבל עוד אין לי הבטחה.

יעקב ליצמן: אני אגיד לכם משהו יותר חשוב כרגע ויכול להיות שחלקכם תחלקו עלי.

יעקב ליצמן: אם נשיג את המענקים, אני רוצה רק לבכירים.

יעקב ליצמן: אני מעוניין להביא בכירים לשם.

יעקב ליצמן: עם רופאים פחות או יותר נסתדר.

יעקב ליצמן: אני רוצה בכירים שיבואו לשם ואני מוכן לתת להם פי שניים מכפי שאני נותן במענקים רגילים אבל אני רוצה בכירים כי אם לא, המצב יישאר כפי שהוא.

יעקב ליצמן: עוד רופא, פחות רופא, לא מעניין אותי.

יעקב פרי: הם יסחבו אחריהם.

עודד פורר: המתמחים יבואו אחרי הבכירים.

יעקב ליצמן: אני רוצה את המענקים לבכירים ואני אומר את זה במפורש.

יעקב ליצמן: אני רוצה מענקים, אני לא אוותר, אני אדבר עם שר האוצר על כך.

יעקב ליצמן: אגב, לדעתי הוא יהיה מוכן לתת את זה.

יעקב ליצמן: הוא עוד לא נתן תשובה סופית.

יעקב ליצמן: אני רוצה את זה לבכירים.

יעקב ליצמן: כמה שיותר בכיר, אני מוכן לתת לו יותר כסף מאשר במרכז, אם הוא יעבור לפריפריה.

יעקב ליצמן: זאת המדיניות של משרד הבריאות.

יעקב ליצמן: לא דיברתי על הסיעוד שניתן לפוריה.

יעקב ליצמן: נתנו גם סיעוד לכרמיאל.

יעקב ליצמן: שם אנחנו פותחים סיעוד אחר.

יעקב ליצמן: אני רוצה להתייחס ברשות

יעקב ליצמן: כם לשוטף שהוא לא פחות חשוב לי.

שולי מועלם-רפאלי: אתה יכול גם בנקודה מסוימת, אם יהיה לך זמן, להתייחס גם לסיפור של המיון הקדמי של קריית שמונה?

שולי מועלם-רפאלי: איפה זה עומד ומה קורה עם זה?

יעקב ליצמן: אני אתייחס.

יעקב ליצמן: אני אגיד את זה באופן פשוט.

יעקב ליצמן: הרעיון של חדר מיון קדמי הוא שלי והמטרה הייתה להוריד את חדרי המיון כי אנשים לא צריכים לבוא על כל שטות אליהם.

יעקב ליצמן: מי שיבוא לחדר מיון קדמי יקבל טיפול במקום.

יעקב ליצמן: התנאי שלי היה שזה צריך להתחלק בין שלושה: שליש המפעיל, שליש העירייה ושליש משרד הבריאות.

יעקב ליצמן: אני קיימתי.

יעקב ליצמן: אני שילמתי.

יעקב ליצמן: אגב, התנאי היה שזה חייב להיות פתוח מ-7:00 בלילה עד 7:00 בבוקר ולא עד 11:00 בלילה ולא ביום.

יעקב ליצמן: ביום לא צריך.

יעקב ליצמן: ביום יש את קופות החולים ואפשר לפנות אליהן.

יעקב ליצמן: שם בקריית שמונה העירייה לא נותנת כסף, היא רוצה שיהיה כל היום ואני לא מוכן כי אם זה כך, מה אני אומר למגזר הערבי ולמקומות אחרים שאני רב אתם על זה?

יעקב ליצמן: דין אחד לכולם .

יעקב ליצמן: כולם משעה 7:00 בערב עד 7:00 בבוקר וכולם שלושה שלישים.

יעקב ליצמן: כולם, בלי יוצא מן הכלל כי אחרת הרסתי את כולם.

יעקב ליצמן: גם לערבים אין כסף וגם הם בוכים לי.

יעקב ליצמן: אמרתי לו שיביא לי כסף.

יעקב ליצמן: אגב, אנחנו כרגע לא מאשרים חדשים כי אנחנו בודקים את זה מחדש.

יעל כהן-פארן: מה העלויות עליהן מדובר?

<קריאה: כמיליון ו-800 אלף שקלים בשנה בקריית שמונה.

יעל כהן-פארן: זה הכול?

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: בכל מקום.

<קריאה: בכל מקום.

יעקב ליצמן: תכפילי את הסכום הזה בעשרים מקומות.

עודד פורר: גם לעיריית קריית שמונה, מיליון ו-800 אלף שקלים זה הרבה כסף.

יעקב ליצמן: זה לא מעט כסף.

יעקב ליצמן: אני מסכים אתך.

יעל גרמן: אני חושבת שהדיון סטה מהעיקר.

אלי אלאלוף: נחזור לבתי החולים.

יעקב ליצמן: תן לי.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת מאיר כהן היקר, בריאות טובה.

אלי אלאלוף: אני שמח לראות אותך.

יעקב ליצמן: לכן אני אומר שאנחנו בודקים את זה מחדש כי מתברר שהעלויות קצת יותר גבוהות והתחילו לגנוב לי כמה שעות.

יעקב ליצמן: אני אומר שאנחנו בודקים כי זה כי מתברר שהעלויות קצת יותר גבוהות.

יעקב ליצמן: אנחנו בודקים את עצמנו מחדש ונעשה קריטריונים חדשים.

יעקב ליצמן: אנחנו רוצים לפתוח עוד כמה מקומות.

אלי אלאלוף: נחזור לשוטף.

יעקב ליצמן: נחזור לשוטף.

יעקב ליצמן: משרד הבריאות הגיע להסכם עם משרד האוצר – האוצר התנגד בתחילת השנה וכמעט אילצנו אותו – שבמקום שבסוף שנה אנחנו נריב כדי לכסות גירעונות של כל בתי החולים, אנחנו ניתן להם מימון קדימה בתחילת השנה.

יעקב ליצמן: הגענו אתם להסכמה וחייבנו אותם שלא תהיה סולחה, לא יהיה שום דבר לגבי השוטף, אני לא אהסס להטיל סנקציות על מי שעובר על השוטף שלו כי האוצר לא האמין לי יותר.

יעקב ליצמן: אם אני נותן את הכסף ואחר כך בסוף השנה הגירעון קיים שוב, אין חוכמות.

יעקב ליצמן: אני התחייבתי.

יעקב ליצמן: נתתי מילה שלי שאני לא אוותר לאף אחד.

יעקב ליצמן: מתחייב לא לוותר לאף אחד ואכן אני לא אוותר.

יעקב ליצמן: יש בית חולים אחד, ואני לא רוצה לנקוב בשמות בגלל כבודם של המנהלים, שקיבל מהאוצר ועיכבתי לו, עם כל הכבוד.

יעקב ליצמן: לא שחררתי.

יעקב ליצמן: יש אחד גדול מאוד שבסוף דווקא הגיע לאיזון.

יעקב ליצמן: השנה אנחנו משנים כי אנחנו מתחילים את זה כבר עכשיו.

יעקב ליצמן: יש אחד שקיבל חשב מלווה מהמשרד.

יעקב ליצמן: לא יכול להיות שמתחייבים לדברים שלא עומדים בהם ולא עומדים בהסכם.

יעקב ליצמן: אי אפשר.

יעקב ליצמן: האוצר צודק כי אם אנחנו רוצים לשנות, אני צריך להפגין אמינות כלפי האוצר שמה שאני מבטיח, אני הולך לקיים ולא יהיה הבדל בין המרכז בבית החולים הגדול לבין הפריפריה.

יעקב ליצמן: יש טענה אחת של כמה בתי חולים שהם צודקים בה והיא לגבי פליטי סוריה.

יעקב ליצמן: זאת טענה צודקת אבל לא בכמות שאומרים.

יעקב ליצמן: זה לא מצדיק את הגירעון שעשו אבל הטענה קיימת.

יעקב ליצמן: לכן הגיעו להסכם עם משרד הביטחון שהוא ישלם אבל משרד הביטחון לא משלם.

יעקב ליצמן: לכן כתבתי מכתב לראש הממשלה ולשר הביטחון והודעתי להם שאם התשלום לא יסודר, אני אתן הוראה להפסיק.

יעקב ליצמן: לא מעניין אותי כלום.

יעקב ליצמן: אני אאסור על בתי החולים לקבל אותם.

יעקב ליצמן: תעשו מה שאתם רוצים.

יעקב ליצמן: אי אפשר להיות יפים על חשבוני.

<קריאה: באיזה סכומים מדובר?

יעקב ליצמן: הרבה כסף.

יעקב ליצמן: מה זה משנה כמה?

יעקב ליצמן: לבית החולים כל מיליון שקלים, זה כסף.

זוהיר בהלול: מה עם הגיבנת?

יעקב ליצמן: רגע.

יעקב ליצמן: רבותיי, פעם אחת שאני בא אליכם, תנו לי לדבר.

אלי אלאלוף: שמת לב שהגיע גם חבר הכנסת נחמן שי?

יעקב ליצמן: שלום אדוני.

נחמן שי: שלום ידידי.

נחמן שי: בוקר טוב.

יעקב ליצמן: לכן, אני לא הולך לוותר על זה.

יעקב ליצמן: אם אני אראה שאני לא מקבל את הכסף, כולל רטרואקטיבית, אני אעשה דברים.

יעקב ליצמן: אני אשתגע.

יעקב ליצמן: ביום חמישי המנכ"ל אלי גרונר ישב אתנו לגבי ההצעות של בתי החולים ואם אני לא אהיה מרוצה, אני מבטיח לכם שאני נותן הוראה לא לקבל יותר.

זוהיר בהלול: שאלתי אדוני השר לגבי הגיבנת.

זוהיר בהלול: הרי יש גירעון קודם.

זוהיר בהלול: זה לא מעכשיו קדימה אלא זה מעכשיו אחורה.

יעקב ליצמן: אדוני לא מקשיב לי.

יעקב ליצמן: מה אמרתי?

יעקב ליצמן: אמרתי שאני אבקש גם רטרואקטיבית.

זוהיר בהלול: סליחה.

עבדאללה אבו מערוף: כבוד השר, לגבי הרופאים ברדיוס הזה, חיפה ואפילו צפונה, עד צפת, עד טבריה, עד קריית שמונה, עד נהריה, כמה רופאים מובטלים אחרי סטאז' שמחכים לעבודה?

עבדאללה אבו מערוף: יש נתונים?

יעקב ליצמן: אני לא יודע לענות לך.

יעקב ליצמן: אסרף ייתן לך תשובה.

יעקב ליצמן: זה לא שייך אליו אבל הוא יעביר לך את התשובות.

יצחק וקנין: אדוני השר, לפני שאתה יוצא, שאלה אחת.

יצחק וקנין: לגבי בית חולים נהריה, נגעת בנושא של אותם חולים שבאים מסוריה, הבעיה היא שגם התעריף שמשלם משרד הביטחון הוא תעריף נמוך לעומת התעריף שהם צריכים לקבל.

יצחק וקנין: כמעט חצי עלות האשפוז.

יצחק וקנין: הפצועים האלו הם פצועים קשה שהעלות שלהם היא קרוב ל-10,000 שקלים ליום אשפוז.

יצחק וקנין: גם מה שנותן משרד הביטחון, אלה אפילו לא חמישים אחוזים מיום אשפוז.

יצחק וקנין: אם ניקח את העלויות האמיתיות, זה לוקח אותנו למקום אחר.

יצחק וקנין: לכן הגירעון שם הוא גירעון גדול.

יעקב ליצמן: סגן יושב ראש הכנסת, אדוני, תחכה לדיון ביום חמישי ונראה איך אנחנו מסתדרים עם האוצר.

שולי מועלם-רפאלי: זה עניין לאומי.

אלי אלאלוף: תודה אדוני השר.

אלי אלאלוף: אנחנו ממשיכים.

אלי אלאלוף: יש לנו עוד חצי שעה לדיון.

אלי אלאלוף: אני חוזר לשאלה של חברת הכנסת יעל גרמן – שנאלצה לעזוב את הישיבה - לגבי תקצוב המיטות.

אלי אלאלוף: השלמת אינפורמציה דרך הסמנכ"ל.

<מסעוד ברהום: כבוד היושב ראש, נקודה קטנה לגבי התקצוב השוטף.

<מסעוד ברהום: יש לנו בעיה והבעיה היא שקודם כל התקציב שנקבע לכל בתי החולים הוא לא ריאלי.

<מסעוד ברהום: אנחנו מתחילים במצב לא ריאלי וקשה לעמוד בתקציב.

<מסעוד ברהום: מתחילת השנה להגיד שכל בתי החולים עומדים בתקציב, זה מה שיש, זאת אומרת שהחולה ה-101 לא ייכנס לחדר המיון.

<מסעוד ברהום: זאת המשמעות.

<מסעוד ברהום: אנחנו לא יכולים.

<מסעוד ברהום: אין בעיה למנהל בית חולים לאזן את בית החולים לו.

<מסעוד ברהום: אין בכלל בעיה.

<מסעוד ברהום: לא יתפתח כלום.

<מסעוד ברהום: אני אעצור ניתוחים.

<מסעוד ברהום: אין בעיה.

<מסעוד ברהום: אני שמעתי שמשרד הבריאות סיים בתקציב מאוזן וחיובי, ותכף נשמע מהסמנכ"ל מה המשמעות מבחינתי.

<מסעוד ברהום: אם המאזן שלו חיובי ונשאר לו כסף, כמה חולים שזקוקים לניתוח פרק הירך לא נותחו כי אין כסף?

<מסעוד ברהום: כמה תשתיות לא שופצו?

אלי אלאלוף: נקבל סקירה תקציבית של יאיר אסרף.

אלי אלאלוף: ברוך הבא חבר הכנסת דוקטור אחמד טיבי.

<יאיר אסרף: נאמרו כאן הרבה מאוד דברים.

<יאיר אסרף: אני רוצה לתת סקירה מהירה ואני אתחיל דווקא מהנושא של קופות החולים.

<יאיר אסרף: לפני כן, הערה אחת לדברים שאמר השר לגבי שני מיליון השקלים במיון קדמי בקריית שמונה.

יעל כהן-פארן: הוא אמר 1.8 מיליון שקלים.

<יאיר אסרף: גברתי באמת הביעה פליאה לגבי גובה הסכום.

<יאיר אסרף: אני חייב לומר לך שכאשר מנתחים את תקציב מערכת הבריאות, מסתכלים על אותם ארבעים מיליארדי שקלים מבינים שאנחנו בסוף מגיעים לאזורים של שניים, שלושה וארבעה מיליון שקלים ואנחנו עושים חשיבה מאוד מאוד קפדנית גם על כל מיליון שקלים ועל חצי מיליון שקלים.

<יאיר אסרף: זאת מערכת במחסור.

<יאיר אסרף: אגב, מרבית מערכות הבריאות בעולם הן מערכות בריאות שנמצאות במחסור.

<יאיר אסרף: אין גבול לצורך בהשקעה להצלת חיי אדם וכמובן שאין גבול גם למאמצים שהממשלות נוקטות בהם.

<יאיר אסרף: אני אתחיל דווקא מהמקום של קופות החולים.

<יאיר אסרף: במסגרת ארבעת ההסכמים התקציביים האחרונים, 2015, 2016, 2017 ו-2018, הגענו להישגים מאוד מאוד מרשימים.

<יאיר אסרף: הצלחנו לתת שיפוי לקופות בדמות מקדם דמוגרפי.

<יאיר אסרף: בעצם כל שנה תוספת מלאה לסל הבריאות בגובה הגידול באוכלוסייה, כשני אחוזים לערך.

<יאיר אסרף: רק הדבר הזה הוא כמיליארד שקלים לבסיס קופות החולים.

<יאיר אסרף: הדבר הזה הוא מייצר את היכולת מול הגידול דמוגרפי מחד.

<יאיר אסרף: מנגד, כשאנחנו באים לשיטת הקצאת המקורות לקופות החולים, אנחנו יחד עם משרד האוצר נותנים משקל גבוה יותר למבוטחים שגרים בפריפריה.

<יאיר אסרף: לכן מאליו בגינם מוקצים מקורות גבוהים יותר ביחס למרכז הארץ.

<יאיר אסרף: יש לנו רצון במשרד הבריאות לא רק לעצור בשלב ההקצאה - - -

מאיר כהן: מה שאתה אומר זה נכון אבל זאת חלוקה של קפיטציה מאוד ברורה.

מאיר כהן: .

<יאיר אסרף: זה בדיוק המשפט הבא שלי.

מאיר כהן: אני חושב שהלקות הגדולה – ואני חוזר ואומר לכם את זה – שנכון שאתם נותנים לקופת חולים איקס לפריפריה בגלל הריחוק וכל הפרמטרים של הקפיטציה אבל אין לכם רגולציה שדואגת שאכן - - -

<יאיר אסרף: מצוין.

<יאיר אסרף: זה בדיוק מה שבאתי לומר.

<יאיר אסרף: התפרצת לדלת פתוחה.

מאיר כהן: עם זה אתם חיים כבר עשרים שנים, עם העוול, ונותנים יד לעוול.

<יאיר אסרף: לא.

<יאיר אסרף: לא הייתי משתמש במונח עוול.

<יאיר אסרף: אנחנו מנסים לעשות טוב.

מאיר כהן: האמן לי שאני זעקתי לשמים.

מאיר כהן: הסתבר שבפריפריה שילמו בלילה לרופא בידיעה של הקופות פחות כסף מאשר לרופא שהיה במרפאת בטרם במודיעין או בירושלים.

<יאיר אסרף: אנחנו שוחחנו אז גם על הנושא הזה וניסינו לקדם אותו.

<יאיר אסרף: בכל מקרה, זאת בדיוק הכוונה שלנו, משלב ההקצאה גם לעבור לשלב המימוש ויש לנו רצון להכניס פרמטרים שיבדקו גם את מידת ההשקעה בפריפריה.

<יאיר אסרף: זאת עמדת משרד הבריאות וזה עדיין לא הגיע לכלל הכרעה מול האוצר אבל יש דיונים ולכן גם הנושא הזה עדיין לא נסגר.

אלי אלאלוף: נמצאים כאן נציגי קופות החולים?

<קריאה: לא.

<יאיר אסרף: כל השחקנים המרכזיים במערכת הבריאות מדברים על זה שחסרים מקורות כי מערכות בריאות בנויות על תופעה של מחסור כלכלי.

<יאיר אסרף: שיפרנו גם את מדד יוקר הבריאות בצורה ניכרת.

<יאיר אסרף: המדד שבעצם משפה את קופות החולים בגין העלויות שהן מוציאות, בין היתר גם עלויות שכר מאוד מאמירות בפריפריה.

<יאיר אסרף: צריך להבין שכאשר מסתכלים על ארבע-חמש שנים קדימה, רק עלויות שכר שמשויכות לפריפריה, לא בסיס אל התוספות הייעודיות, הן עולות על 300 מיליוני שקלים.

<יאיר אסרף: רק הדבר הזה, מעבר למרכז, זה גם מייצר תמריצים להגיע לפריפריה.

<יאיר אסרף: הגדלנו משמעותית את סל הבריאות מ-300 ל-500 מיליון שקלים כולל המשך הרפורמה ברפואת שיניים.

אלי אלאלוף: אנחנו מדברים על בתי החולים הממשלתיים בגליל.

<יאיר אסרף: אבל הראשה של מערכת הבריאות הן ארבעת קופות החולים וקופות החולים הן אלה שרוכשות שירותים גם מבתי החולים הציבוריים וגם בפרפריה.

<יאיר אסרף: כשמסתכלים על היחסים הפיננסיים, מגיעים לחוק ה-קייפ שהוא החוק שמסדיר את היחסים הפיננסיים.

<יאיר אסרף: עכשיו אני אתייחס ספציפית לפריפריה.

<יאיר אסרף: כפי שאמר השר, יש תכנית לתוספת של 1,500 מיטות בשש השנים הבאות עם תעדוף מאוד ברור לפריפריה.

<יאיר אסרף: התכנית מגובשת בימים הקרובים.

<יאיר אסרף: גם בית חולים נהריה, גם בית חולים פוריה וגם בית חולים זיו יקבלו מיטות במסגרת ההקצאה הזו.

שולי מועלם-רפאלי: בית חולים העמק לא?

<יאיר אסרף: ברור שכן.

שולי מועלם-רפאלי: לא ציינת אותו.

<יאיר אסרף: לא ציינתי אותו כי הדיון מראש הוגדר לגבי בתי החולים הממשלתיים, אבל ודאי שכן.

<יאיר אסרף: כל בית חולים לפי החלק שלו בתכנית.

<יאיר אסרף: יש כבר תכנית אבל היא עדיין לא אושרה סופית ולכן לא הייתי רוצה לנקוט במספרים, אבל יש התייחסות לכל בית חולים.

<יאיר אסרף: דיברתי על נושא ההקצאה של הקפיטציה.

אלי אלאלוף: תרשה לי להגיד לך כמה מיטות כתובות בדוח שלי.

אלי אלאלוף: בפוריה מדובר על 180 מיטות במסגרת מרכז השיקום.

<יאיר אסרף: כרגע, בשלב הראשון, יש מחצית מהמיטות.

<יאיר אסרף: יש את השלב הראשון, פרויקט של כ-150 מיליוני שקלים.

<מסעוד ברהום: ה-1,500 מיטות כוללות מיטות לא כלליות?

<יאיר אסרף: לא.

<יאיר אסרף: רק כלליות.

<יאיר אסרף: ההתייחסות של מיטות שיקום, אלה בין היתר גם מסגרות המשכיות לבתי חולים כלליים.

<יאיר אסרף: לא בהכרח שזה יצא משם.

<יאיר אסרף: כרגע, לגבי פוריה, יש תכנית לכתשעים מיטות עד 2021 וזה בעצם יהיה המועד של פתיחת בית החולים השיקומי.

<יאיר אסרף: אלה כ-150 מיטות.

<יאיר אסרף: יש שלושה חדרי ניתוח שאנחנו נזכה, אני מקווה - - -

אלי אלאלוף: כמה מיטות?

אלי אלאלוף: אנחנו רוצים להבין במיטות.

אלי אלאלוף: אני יודע שזאת מלחמה מאוד קשה עם האוצר כי אנחנו יודעים שמיטה זה לא המחיר אלא המערכת המלווה ויודעים שזה הרבה כסף כי זה לשנים רבות ואין סופיות, בעזרת השם.

אלי אלאלוף: מתי תהיה לנו תמונה מדויקת?

אלי אלאלוף: אפשר לקבל את זה?

<יאיר אסרף: כן.

<יאיר אסרף: ברגע שזה יאושר אצל השר, נוכל להציג.

<יאיר אסרף: אני מניח שבשבוע הקרוב.

אלי אלאלוף: אנחנו נעשה מעקב בוועדה ואנחנו נקבל ונעביר לחברים.

יעל כהן-פארן: אפשר לקבל משהו גם אם זה עוד לא אושר?

יעל כהן-פארן: אפשר לקבל תמונה שתראה מה מתוכנן?

<יאיר אסרף: אמרתי.

<יאיר אסרף: יש תכנון להוספת כמאתיים מיטות מדי שנה למערכת וזה ממש ברמה של צרכים.

<יאיר אסרף: למשל, דיבר דוקטור ברהום על התפוסות בבית החולים, ואפשר גם לבדוק ולראות – בדקנו ממש ברגע זה – שכרגע יש תפוסה של בין 95 אחוזים למאה אחוזים בבית החולים.

<יאיר אסרף: זאת אומרת, זה משהו שאנחנו חווים אותו כל הזמן, מנטרים אותו כל הזמן, בודקים אותו ומקבלים החלטות בהתבסס על נתונים עובדתיים.

<מסעוד ברהום: אתמול היה מאה אחוזים.

עודד פורר: אנחנו יורדים כאן לדיון מיקרו שלדעתי הוא סוטה מהעניין.

עודד פורר: יושב כאן נציג של אגף התקציבים.

עודד פורר: מערכת הבריאות מתוקצבת בחסר, ואת זה אנחנו יודעים ואין על זה עוררין.

יעל כהן-פארן: הוא בעצמו אומר את זה.

עודד פורר: אם מערכת הבריאות מתוקצבת בחסר, בסוף בפריפריה החסר הוא כפול ומכופל.

עודד פורר: הרי יש מדיניות ברורה של האוצר לתקצב את המערכת הזו בחסר כי גם אם יש פחות מיטות, גם צורכים פחות שירותים.

עודד פורר: זאת לא רק ההוצאה הישירה על המיטות, כמה עולות המיטות, אלא אנשים, לא עלינו, הם חולים והם גם באים להתרפא, אז עדיף שיהיו חולים בפריפריה ולא יתרפאו.

עודד פורר: זאת המדיניות בתקצוב החסר הזה.

עודד פורר: לכן אני אומר שהפנייה שלנו כאן צריכה להיות לאגף התקציבים ברמת המקרו, כמה כסף יוסיפו למערכת הבריאות כדי לתגבר ושהכסף הזה גם ילך לפריפריה כדי להתחיל לצמצם את הפערים.

אלי אלאלוף: חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להגיד לכם.

אלי אלאלוף: אנחנו החלטנו בעקבות דוח גרוטו לעשות דיונים ספציפיים על תחום זה ואחר כך על תחום אחר.

אלי אלאלוף: אנחנו נגיע גם לדיון הכללי אבל כרגע התכנסנו תחת הכותרת של בתי חולים ממשלתיים בצפון.

אלי אלאלוף: בבקשה, בואו נתמקד בזה.

עודד פורר: בסדר, אבל הכסף צריך לבוא.

אלי אלאלוף: אתה אומר דבר שאני מסכים אתו.

עודד פורר: הם כל הזמן מעבירים את הכסף מכיס ימין לכיס שמאל.

אלי אלאלוף: כרגע אני רוצה לדעת אם בכלל יש כיס בגליל.

אלי אלאלוף: בואו נאפשר ליאיר.

אלי אלאלוף: יאיר, יש לך שבע דקות.

אלי אלאלוף: אני מבקש לקבל תמונה מדויקת עד כמה שאפשר, ואם לא, גם מה שלא מדויק, אנחנו רוצים לשמוע.

<יאיר אסרף: עוד הערה אחת לגבי הדברים שנאמרו עכשיו.

<יאיר אסרף: בסופו של דבר כשמסתכלים על השנים האחרונות רואים שהממשלה מתעדפת באופן משמעותי את תקציב הבריאות על פני נושאים אחרים אבל עדיין המסגרת של התקציב הכוללת היא מסגרת שמוגדרת בהיקף ההוצאה הציבורית בישראל.

<יאיר אסרף: לכן אנחנו בהחלט מגיעים להישגים.

<יאיר אסרף: זה לא עניין של מלחמה מול משרד האוצר אלא אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מאוד טוב.

<יאיר אסרף: הבעיה היא אילוצים שיש לכל צד בהקשר הזה.

אלי אלאלוף: שאלה אחת לשני הנציגים, כולל של האוצר.

אלי אלאלוף: תוספת במס בריאות, האם זה יכול לחזק גם את בתי החולים?

<קריאה: ודאי.

<אלעד מסאסא: אני חייב להתייחס.

<אלעד מסאסא: קודם כל, לפני מס בריאות, אני אתייחס להערה שנאמרה קודם.

<אלעד מסאסא: תקציב הבריאות יגדל באופן דרמטי בשנת 2017.

<אלעד מסאסא: הוא גדל בחמישה מיליארד שקלים.

אלי אלאלוף: אתה רוצה שאני אומר לך שגדל התקצוב אבל אנשים מתים?

אלי אלאלוף: בואו נדבר על עובדות.

אלי אלאלוף: אני שואל שאלה פשוטה ומבקש לקבל תשובה פשוטה.

אלי אלאלוף: האמן לי, אני אקשיב לכל דבר שתגיד, אבל שאלתי שאלה.

אלי אלאלוף: אם מס בריאות עולה, האם הכסף גם מגיע לפריפריה?

<אלעד מסאסא: אני אענה על השאלה לגבי מס בריאות.

<אלעד מסאסא: זה חלק מהמקורות של סל הבריאות, אבל בנוגע לעניין של תקצוב מערכת הבריאות, בשנת 2017 התקציב יגדל בחמישה מיליארד שקלים ובתקציב השנתי הוא יגדל בשמונה וחצי מיליארד שקלים.

<אלעד מסאסא: זה הגידול השנתי הגבוה ביותר במערכת מאז ומעולם.

<קריאה: זה לא מספיק.

<אלעד מסאסא: הוא מצביע באמת על הצבת מערכת הבריאות בראש סדר העדיפויות של הממשלה.

<אלעד מסאסא: עוד נתון אחד.

<אלעד מסאסא: הגידול מצביע על כעשרים אחוזים לעומת גידול של כל תקציב הממשלה שהוא שמונה אחוזים.

<אלעד מסאסא: זאת אומרת, הממשלה באמת מציבה את מערכת הבריאות בראש סדר העדיפויות.

<אלעד מסאסא: לגבי מס הבריאות.

<אלעד מסאסא: מס בריאות הוא בעצם מקור של סל הבריאות.

<אלעד מסאסא: סל הבריאות הוא מה שמממן את השירותים הרפואיים שאנחנו מקבלים.

<אלעד מסאסא: זה מה שמוגדר בחוק.

<אלעד מסאסא: מס בריאות הוא חלק מהמדיניות הכוללת של הממשלה להעלאת מסים.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: יאיר, תסיים בבקשה.

<יאיר אסרף: אני אדבר על מספר דברים שאנחנו באמת משקיעים בהם בהקשר של הצפון.

<יאיר אסרף: דיברו כאן החברים גם על מכון רדיותרפיה בבית החולים זיו עם התמיכה ההיקפית של PTC של MRI.

<יאיר אסרף: אגב, MRI בכל שאר בתי החולים שאדוני דיבר לגביהם – גם בנהריה וגם בפוריה.

<יאיר אסרף: גם עליות שכר ממוקדות בפריפריה משמעותית גבוהות יותר מאשר במרכז הארץ, כ-300 מיליון שקלים לארבע שנים.

<יאיר אסרף: מענקים לרופאים, התייחס לזה השר, עם דגש למומחים בתחומים ספציפיים שיחזקו את הפריפריה.

<יאיר אסרף: יש תקציב ייעודי לתוספת תשתיות בפריפריה לרבות טיפות חלב שגם זה דבר שיסייע, אני מקווה, לניטור של תהליכים שקשורים גם בהריון, גם בחיבור של הקהילה למערכי הרפואה בקבילה ובאשפוז.

<יאיר אסרף: שדרוג של רפואת החירום.

<יאיר אסרף: בנהריה בשנים האחרונות נפתח מכון מאוד מאוד משובח לבריאות האישה בסכום של 120 מיליון שקלים.

<יאיר אסרף: נפתח מיון מאוד מאוד מרשים שרבים במרכז הארץ יכולים רק להתקנא בו.

<יאיר אסרף: נוירו-כירורגיה שזה באמת תחום המומחיות כמעט הגבוה ביתר בעולם הרפואה בנהריה.

<יאיר אסרף: מעבדות.

<יאיר אסרף: הרחבה של השיקום במסגרת עיזבון אננדרג.

<יאיר אסרף: דברים מאוד מאוד משמעותיים שקרו.

אלי אלאלוף: אנחנו שמענו כאן שגם כאשר מקבלים שירותים חדשים ויפים ואסטטיים, אחר כך יש בעיות של הטמעת המערכות החדשות ובעיות תקציביות.

אלי אלאלוף: אתם עושים מעקב על זה?

<יאיר אסרף: בהחלט.

אלי אלאלוף: אתם באים לתקן את זה?

<יאיר אסרף: בהחלט.

<יחזקאל חי: כמו ועדת חקירה.

<יחזקאל חי: אנחנו קניני בי-פלן לצנתור מוח וכל הזמן עכשיו שואלים אותנו למה - - -

אלי אלאלוף: מי אדוני?

<יחזקאל חי: אני מנהל הכספים של בית חולים נהריה.

<יחזקאל חי: אני חושב שכל הדיון הזה צריך להגיד את האמת.

<יחזקאל חי: אני כבר לא יכול לשמוע.

<יחזקאל חי: צריך להגיד את האמת.

<יחזקאל חי: קנינו מכשיר לצנתורי מוח שמכסה את כל הצפון.

<יחזקאל חי: כל מי שמקבל סטרוק, בא לבית חולים נהריה.

<יחזקאל חי: הגיע הרופא, בא מאיכילוב, קנינו מכשיר, וריבונו של עולם, חטאנו ופשענו.

<יחזקאל חי: לא יתכן שמאותו רגע צריכה להיות ועדת חקירה לבית חולים נהריה מדוע הוא קנה את המכשיר הזה.

<יחזקאל חי: 300 אנשים עשו סטרוק באזור הזה.

<יחזקאל חי: זה אזור של פוריה, צפת, נהריה, עפולה, חדרה ורמב"ם.

אלי אלאלוף: למה קיבלת ועדת חקירה?

<יחזקאל חי: אתה שאלת את השאלה האם הם בודקים.

<יחזקאל חי: מה בודקים?

<יחזקאל חי: מה בדקו?

<יחזקאל חי: באו ואמרו למה אנחנו עשינו צנתורי מוח בנהריה והצילו את מוחמד מכפר יאסיף ואת גברת כהן מנתיב השיירה.

<יחזקאל חי: למה עשו את הדבר הזה למה עשו ועדת חקירה לבדיקה הזאת?

<יחזקאל חי: אני אומר שעשו לנו ועדת בדיקה למכשיר הזה.

<יחזקאל חי: זה היה כסף ואסור היה להוציא כסף אלא ברישיון משרד הבריאות.

אלי אלאלוף: אני לא התכוונתי לנאום שלך.

אלי אלאלוף: אני שואל.

אלי אלאלוף: דוקטור ברהום אמר שהוא קיבל ציוד וקיבל מערכות אבל לא תקצבו את הפעלתם.

אלי אלאלוף: לזה התכוונתי ולא למה שאתה נואם לי כאן.

<יחזקאל חי: גם ההפעלה של המכשיר הזה.

<יחזקאל חי: קנינו מכשיר.

<יאיר אסרף: אני אסיים ואומר לגבי שיטת התקצוב.

<יאיר אסרף: אלה שינויים דרמטיים מאוד לעומת השנים האחרונות.

<יאיר אסרף: בתחילת השנה אנחנו מקצים למערכת את המקורות בצורה, בהבנה שלנו, ריאלית תוך קיום דיאלוג מול בתי החולים והגעה להסכמים תקציביים שנתיים.

<יאיר אסרף: אי אפשר מצד אחד לבקש לקחת את תוספת המקורות המאוד משמעותית שחברי באוצר ציין אותה ומנגד לא לקחת את האחריות על עמידה ביעדי תקציב.

<יאיר אסרף: צריך לזכור שחוק יסודות התקציב הוא חוק שהכנסת חוקקה.

<יאיר אסרף: צריך לשמור על המתח הזה ולעמוד ביעדים שנקבעו.

אלעזר שטרן: בחמישה מיליארד השקלים יש מדד לתעדוף הגליל?

<יאיר אסרף: ודאי.

<יאיר אסרף: כל הדברים שאמרתי.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: דוקטור נמרוד רחמימוב, בבקשה.

<נמרוד רחמימוב: אני מנהל מחלקה אורתופדית בבית חולים נהריה ויושב ראש ארגון רופאי המדינה.

<נמרוד רחמימוב: מכל האנשים שנמצאים כאן מסביב לשולחן, אני זה שנמצא בשטח ומטפל בחולים האלה.

<נמרוד רחמימוב: בשבת האחרונה אני הייתי כונן, באתי לבית החולים לטפל באישה, לנתח אישה שנפלה ושברה חוליה בגב.

<נמרוד רחמימוב: תפסה אותי התורנית של טיפול נמרץ, רופאה ותיקה מומחית ואמרה לי שהיא נופלת מהרגליים.

<נמרוד רחמימוב: בטיפול נמרץ אמורים להיות 18 חולים אבל יש 33 חולים שמחולקים בין שני אתרים כי שמו אותם כבר בהתעוררות בחדר ניתוח כי אין מקום והיא רצה ממקום למקום.

<נמרוד רחמימוב: מי שמסתובב במחלקות הפנימיות שלנו לא רואה מגדלי אשפוז מפוארים שבנו כמו בהדסה ובאיכילוב עם חדרים סמי פרטיים ופרטיים אלא הוא רואה חדרים שניבנו לשלושה חולים לא מרווחים ושמו בהם ארבעה חולים.

<נמרוד רחמימוב: הוא רואה חולים שמו אותם בחדר האוכל ובמסדרונות.

<נמרוד רחמימוב: המחסור הזה הוא דבר שפוגע באנשים בשטח.

<נמרוד רחמימוב: כתוצאה מזה אנשים נפגעים.

<נמרוד רחמימוב: יפה מאוד שיושבים כאן

<נמרוד רחמימוב: אנשי הכספים וטופחים לעצם על השכם ואומרים שהשנה עשינו מהפכה שאין כדוגמתה ונותנים את הכסף מראש, אבל אוי ואבוי למי שלא יעמוד בתקציב.

<נמרוד רחמימוב: משרד הבריאות ומשרד האוצר, יש להם היסטוריה ארוכה ואין להם מושג כמה כסף צריך למערכת הבריאות.

<נמרוד רחמימוב: הם לא יודעים לתכנן את זה קדימה.

<נמרוד רחמימוב: השיטה עבדה עד עכשיו כך שאנחנו הוצאנו כמה שהיה צריך ולא ברווחה.

<נמרוד רחמימוב: הוצאנו כמה שהיה צריך לטפל בחולים ואחרי כן השלימו את הגירעונות.

<נמרוד רחמימוב: עכשיו הם באים ואומרים נתנו לכם מספיק, אבל הם לא נתנו מספיק.

<נמרוד רחמימוב: הכסף שנתנו מראש הוא לא מספיק.

<נמרוד רחמימוב: עשו עוד יותר דבר מסוכן והוא שאמרו שאם לא תעמדו בתקציב, אנחנו נחסום אתכם, נסגור אתכם.

<נמרוד רחמימוב: זה דבר שאסור לאפשר לו לקרות כי כתוצאה מכך אנשים ימותו.

<נמרוד רחמימוב: אנחנו לא יכולים לאפשר לזה לקרות.

<נמרוד רחמימוב: לא חסרות דוגמאות לחוסר התכנון הזה אבל זה תפקידכם כחברי כנסת למנוע את המצב הזה.

<נמרוד רחמימוב: אני כתבתי מכתב בתחילת הישיבה.

<נמרוד רחמימוב: יש 75 רופאים שרוצים לבוא לעבוד בבתי החולים בצפון, רוצים לעבוד, אנחנו צריכים אותם, בדקנו אותם, אלה רופאים טובים – לא מאפשרים לקלוט אותם בדיוק מהסיבות האלה.

<נמרוד רחמימוב: באים ואומרים לנו שחרגנו מהתקציב ואנחנו לא עומדים ביעדים ולכן לא ייתנו לנו לקלוט רופאים.

<נמרוד רחמימוב: אנחנו צריכים אותם בשביל לעבוד ולא בשביל הלוקסוס.

<נמרוד רחמימוב: אנחנו צריכים אותם בשביל לטפל בחולים.

<נמרוד רחמימוב: את החסמים האלה צריך לעצור.

<נמרוד רחמימוב: צריך להגיד לבתי החולים הממשלתיים, במיוחד בצפון תוציאו כמה שאתם צריכים, תוציאו כמה שאתם צריכים, כי אנחנו בפיגור גדול מאוד לעומת מה שצריך.

<נמרוד רחמימוב: תושבי הצפון הם לא סוג ב'.

<נמרוד רחמימוב: כדי להצליח לתת רפואה טובה, צריך רצון, צריך יכולת וצריך משאבים.

<נמרוד רחמימוב: לנו יש רצון, אנחנו כרופאים רוצים לתת רפואה בדיוק כמו במרכז.

<נמרוד רחמימוב: יש לנו גם יכולות.

<נמרוד רחמימוב: יש רופאים מצוינים בצפון שרוצים לתת, אבל אנחנו צריכים משאבים.

<נמרוד רחמימוב: אנחנו צריכים שאתם תפתחו את הארנק הלאומי ותתנו לצפון את המשאבים שצריך.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: פרופסור רחמילביץ, בבקשה.

<אליעזר רחמילביץ: אני קודם כל רוצה להגיד שאני נמצא כאן כמה פעמים כנציג ההסתדרות הרפואית ואני בסך הכול מודה לכם.

<אליעזר רחמילביץ: אני מודה לכם כי אני רואה שאכפת לכם ואני רואה כאן שבעה חברי כנסת.

עודד פורר: זאת העבודה שלנו.

<אליעזר רחמילביץ: תסלח לי, אני יושב כאן

<אליעזר רחמילביץ: כמה פעמים ואני לא ישבתי בהרבה ישיבות בדיון בוועדת הבריאות שראיתי שנכחו בו חברי כנסת רבים כמו בדיון הזה.

<אליעזר רחמילביץ: אני רוצה לברך אתכם.

<אליעזר רחמילביץ: אני רוצה להוסיף למה שאמר ידידי, דוקטור נמרוד רחמימוב, שהייתה לי הזכות ללמוד עם אביו פרופסור רמי רחמימוב, חתן פרס ישראל.

<אליעזר רחמילביץ: אתה איש מעשי מאוד, מר אלאלוף, תכנית חירום.

<אליעזר רחמילביץ: כל מה שאמרתם, יש התקדמות עצומה ואני מאוד מכבד את זה ואני אמרתי את זה גם לליצמן אבל כרגע צריך תכנית חירום.

<אליעזר רחמילביץ: אמר ברהום שצריך לעשות תכנית מה הם המקצועות בהם צריך תוספת מיידית כדי שלא ייסעו 45 דקות ומה הם הדברים.

<אליעזר רחמילביץ: אמר ליצמן שהוא רוצה מומחים מהשורה הראשונה.

<אליעזר רחמילביץ: בבקשה.

<אליעזר רחמילביץ: באיזה מקצועות חירום, עד שכל התכניות היפות שלכם יתגשמו.

<אליעזר רחמילביץ: זה מה שצריך לעשות עכשיו כתכנית חירום.

<אליעזר רחמילביץ: אדוני, כבוד נציג שר האוצר, זה יעלה יותר כסף.

<אליעזר רחמילביץ: בזמנו אני הייתי יועץ בחדרה, הייתי יועץ בבאר שבע, הייתי נוסע פעם בשבוע ואם אתה רוצה שהמומחים הכי טובים יבואו לבתי החולים בצפון – ואני בעד – לא יעזור כלום אלא צריך בשביל זה למצוא את התקציב.

<אליעזר רחמילביץ: זה הפתרון המיידי הדחוף שאתם צריכים לבקש ולדרוש ולעשות, וזה לא כל כך הרבה.

<אליעזר רחמילביץ: זאת הבקשה שלי כרופא שמטפל בחולים ואני מצטרף למה שאמר כאן דוקטור רחמימוב.

<אליעזר רחמילביץ: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת שולי מועלם.

שולי מועלם-רפאלי: תודה אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: החברים מהאוצר, אני חושבת שמה שבעיקר חסר זאת לא באמת העלייה המרשימה בתקציב הנוכחי אלא מה שחסר זה בתוך הדבר הזה איזושהי הבנה שזה לא מספיק.

שולי מועלם-רפאלי: כשאתם מעלים את התקציב למערכת הבריאות, שזה דבר גדול והוא נעשה באמת אחרי עבודה יסודית של היושב ראש בוועדת אלאלוף, זה בסוף מתפרס על הכול.

שולי מועלם-רפאלי: לא סתם יש עוד ועוד ועוד דוחות על הצפון.

שולי מועלם-רפאלי: המצב בצפון הוא קטסטרופלי.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני, לא יעזור אם תזדעזע מהאמירה.

שולי מועלם-רפאלי: דוח אחרי דוח, שנה אחרי שנה, גם דוחות פנימיים של מדינת ישראל וגם של ה-OECD מצביעים על תמותה מוקדמת יותר בפריפריה, בין חמש לשמונה שנים.

שולי מועלם-רפאלי: יכול להיות שזה בסדר ותוחלת החיים הכללית של מדינת ישראל שונה, אז מאזנים את זה עם זה שבצפון מתים יותר, אבל זה לא באמת כי אני לא מדברת על מי שמת אלא אני מדברת על מי שחי.

שולי מועלם-רפאלי: זה נורא יפה כל הדברים המצוינים שאמרת כאן ודווקא מי שנמצא כאן בוועדה בלי הפסקה יודע ושומע אותם גם ברצף אבל אני חושבת שהשינוי הזה של יתר תקצוב למערכת הבריאות הוא דבר ברוך.

שולי מועלם-רפאלי: צריך להחליט על תכנית לאומית לצפון.

שולי מועלם-רפאלי: זה נכון בחינוך, זה נכון בפיתוח, זה נכון בהרחבת ישובים, זה נכון בהבאת תעשיות היי-טק וזה אקסטרה נכון במערכת הבריאות.

שולי מועלם-רפאלי: דבר אחרון שאני רוצה לומר.

שולי מועלם-רפאלי: אמר כאן השר שיש ישיבה לגבי הפצועים הסורים.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא חושבת שלמישהו בחדר הזה יש שאלה על זה שמדינת ישראל לא יכולה לעמוד מנגד.

שולי מועלם-רפאלי: כאשר עומדים פצועים על הגבול שלה, היא חייבת לקבל אותם, לטפל בהם ולעשות את מה שלא רק הרופאים חתומים עליו אלא כל בן אנוש.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא יקרה מעצמו וזה גם לא יקרה מהתקציב הקיים של מערכת הבריאות.

שולי מועלם-רפאלי: זה שזה נופל על בית חולים נהריה, זה מציב אותנו במקום מאוד מאוד קשה.

<מסעוד ברהום: 300 מיליון שקלים.

שולי מועלם-רפאלי: כן.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאי אפשר להתעלם מהצורך בתכנית ביחס לצפון היא נכונה לרופאים, היא נכונה לאחיות, היא נכונה לפסיליטיס, היא נכונה להגדלת מספר המיטות.

שולי מועלם-רפאלי: יש דוח וזה ברור לחלוטין.

שולי מועלם-רפאלי: זאת לא חכמה עכשיו לתקוף אותי כשאני בקואליציה.

שולי מועלם-רפאלי: בסדר, אני יודעת שאני בקואליציה ומי שמכיר אותי גם יודע איזו עבודה אני עושה בנושא הזה.

שולי מועלם-רפאלי: יחד עם זאת, אני מרגישה ששר הולך ושר בא ואתם לא משנים את התפיסה שמערכת הבריאות כולה צריכה יותר תקצוב ומערכת הבריאות בצפון צריכה עוד יותר עין חזקה.

מאיר כהן: חברת הכנסת מועלם, אין בשולחן הזה קואליציה ואופוזיציה בקשר לבריאות.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

מאיר כהן: אני בא מדימונה, אתם באים מהצפון, אנחנו תמימי דעים.

מאיר כהן: אני גדול התומכים בצפון ובדרום וכמו כולנו אנחנו באמת – פרופסור רחמילביץ – עושים כמיטב יכולתנו.

מאיר כהן: אבל אני לא מתעלם מהבקשה של משרד הבריאות.

מאיר כהן: גם כשיש צורך – ואני מסכים אתך לגמרי – בתכנית חירום לצפון, תכנית ממוקדת, תכנית הבראה לצפון – כך אני קורא לזה – אבל עם כל הכבוד שיש לי למנהלי בתי החולים, ויש לי כבוד גדול מאוד, אי אפשר לייצר שיח עם משרד הבריאות שבא ואומר שאנחנו רוצים להוציא כמה שאנחנו צריכים.

מאיר כהן: יש בזה משהו שגורם למשבר.

מאיר כהן: כאשר משרד הבריאות בא לבית חולים ואומר שהוא יודע שהם בגירעון וכי הוא רוצה לעשות תכנית הבראה יחד אתם, שיאמרו לו מה הצרכים שלהם, אבל אם אלה הצרכים, עד סוף השנה הם צריכים לעמוד בזה.

מאיר כהן: כלומר, התחושה שנובעת מהדברים של השר, צריך להיות הוגנים.

מאיר כהן: הוא אומר שהוא בא לבתי החולים, הוא יושב אתם, הוא מסכם אתם על תקציב והם אומרים לי שזה מה שהם צריכים השנה.

מאיר כהן: בתוך התקציב גלומה גם מציאות בה בלת"מים כאלה ואחרים, אז בסדר, הוא אומר, שיעמדו בתקציב הזה.

<נמרוד רחמימוב: המציאות היא בלת"ם אחד גדול.

<נמרוד רחמימוב: אף אחד לא יודע להגיד כמה.

מאיר כהן: בסופו של דבר גם מערכת הבריאות – וברחבי העולם במקומות שהיא מצליחה, זה לא בגלל שיש אנשים שהם יותר אנושיים אלא זה גם בגלל שיש אנשים שיודעים להתנהל.

מאיר כהן: זה עסק כלכלי.

מאיר כהן: לנהל בית חולים, זה סיפור.

<נמרוד רחמימוב: הייתה החלטה שעלתה בחיי אדם.

מאיר כהן: אני מסכים אתך.

מאיר כהן: החלטה מטורפת.

<נמרוד רחמימוב: אף אחד לא ידע לנבא את זה מראש.

אלי אלאלוף: אני מתנצל, אני חייב לסיים את הדיון.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לכם בכמה מלים.

אלי אלאלוף: ראשית, אני מודה לכל מי שבא מרחוק ובמיוחד למנהלי בתי החולים.

אלעזר שטרן: אפשר לשאול שאלה?

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: כשאני מתחיל, אני לא מרשה גם לחברים שלי להפסיק אותי.

אלי אלאלוף: אבל אתה חוצפן שאני אוהב, אז בסדר, תשאל.

אלעזר שטרן: אנחנו אחרי שהתקציב נסגר.

אלעזר שטרן: צריך לומר את האמת.

אלעזר שטרן: את השאלה של קואליציה ואופוזיציה, אני לא רוצה לפתוח אותה כאן.

אלי אלאלוף: לא קיימת.

אלעזר שטרן: לקואליציה היו כמה דברים חשובים אחרים שידעה להילחם עליהם.

אלעזר שטרן: עכשיו אני מבין שזה משחק בתוך התקציב.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, זה לא מספיק לנו שאומרים לנו חמישה מיליארד שקלים.

אלעזר שטרן: אני מצטרף למה שנאמר כאן.

אלעזר שטרן: אם יש חמישה מיליארד שקלים, השאלה אם לוקחים בחשבון את הברוך היחסית גדול ביחס לאחרים שיש בגליל וכאן כל הנתונים הם באמת על השולחן.

אלעזר שטרן: אני חושב שמה שצריך להיות כאן, יכול להיות שפרופסור רחמילביץ אומר תכנית חירום ובתי החולים אומרים שבודקים אותם אבל אני חושב שאנשים לא יצאו מכאן עם תחושה של אשליה.

אלעזר שטרן: הדבר היחיד שבתוך משרד הבריאות, אם באמת אנחנו מתכוונים למה שאנחנו אומרים, זה שבתוך התוספת הגדולה של החמישה מיליארד שקלים ושל השמונה וחצי מיליארד שקלים, ייתנו תעדוף ולא אנחנו שגרים בצפון נוסעים אוטומטית או לתל השומר או לרמב"ם.

אלי אלאלוף: לחברים שלי יש שאלות ארוכות.

אלי אלאלוף: תודה.

אלעזר שטרן: אני מודה לך שאפשרת לי.

אלי אלאלוף: אני רוצה למקד את הדיון הזה.

אלי אלאלוף: אני באמת מודה לכל מי שבא ובמיוחד למנהלי בתי החולים מפני שהם באמת נושאים בעול גדול מאוד ובאחריות גדולה.

מאיר כהן: במציאות כמעט בלתי אפשרית.

אלי אלאלוף: כן.

אלי אלאלוף: ביום חמישי הייתי בבתי חולים בצפון, בנצרת, והתרשמתי כמה קשה להזיז את העגלה הזאת.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם שאני מאוד מתרגש שבתחום הבריאות השילוב של החברה הישראלית הולך וגדל, שילוב של יהודים וערבים מתבטא שם בצורה מרשימה מאוד ויפה מאוד.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שבעיני זה אולי אחד הדברים היפים שיש במדינה שלנו בימים שלא תמיד אנחנו יודעים לראות את הדברים הטובים.

אלי אלאלוף: אני אומר שהיום הנושא של הבריאות בכלל הוא בתת תקצוב.

אלי אלאלוף: רמת ההוצאה של המדינה בתחום הבריאות הוא אחד הנמוכים ביותר ב-OECD.

אלי אלאלוף: זה ברור.

אלי אלאלוף: שלא יהיו אשליות.

אלי אלאלוף: אנחנו יודעים, ואני אומר את זה למרות שננזפתי ואני חוזר ואומר כי לצערי זאת האמת, אנשים מתים לפני הזמן בגלל מערכת הבריאות.

אלי אלאלוף: שיהיה ברור.

אלי אלאלוף: למרות זאת צריך עוד להמשיך ולעשות ולהיאבק.

אלי אלאלוף: כיושב ראש ועדה אני מוצא לנכון לא לרדת מהמערכת הזאת כל הזמן ואני אומר שעם כל האהבה וההערכה האישית שיש לי לשר הבריאות ולשר האוצר שהוא גם ידידי וחברי וראש הרשימה שלי, צריך להמשיך וללחוץ על המערכת שתגדיל את התקציב שלה בכלל בנושא הבריאות ותשים דגש על הפריפריה, כפי שאמר השר.

אלי אלאלוף: ראשית, זה קשה יותר לגייס כסף ואתם יודעים שפעם הייתי אחד המומחים לגיוס כספים, ושנית, מפני שהמערכת היא כלכלית חלשה בפריפריה ולכן ההוצאות לבריאות יכולות להיות אך ורק באמצעות הרפואה הציבורית ולא הפרטית.

אלי אלאלוף: במרכז הארץ, ברפואה הפרטית משלימים את הצרכים שלהם מכספי האזרחים העשירים שלנו.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שבזכות המנהיגות שלכם – באמת, אני אומר לא כדי להחמיא לכם – הגישה היא שונה.

אלי אלאלוף: אל תוותרו.

אלי אלאלוף: תמשיכו להגיד את זה.

אלי אלאלוף: תמשיכו לתבוע מהמדינה את מה שאתם חושבים שזה טוב כדי לשרת את האזרחים של המדינה הזאת.

אלי אלאלוף: אתמול ביקרתי את האחיין שלי.

אלי אלאלוף: אם הוא לא היה גר ליד בית חולים מאיר, היום הייתי במקום אחר אתו.

אלי אלאלוף: הצילו אותו מפני שהוא הגיע בחמש דקות.

אלי אלאלוף: מי שזקוק לשירות כזה ונמצא בפריפריה, כל אחד מאתנו מכיר את העובדות לצערי.

אלי אלאלוף: אני גם חייב לציין, ואני שומע אותך דוקטור רחמימוב, את המסירות אני פוגש בצפון.

אלי אלאלוף: היא פשוט מדהימה.

אלי אלאלוף: ליוויתי לצערי כמו כל אחד מאתנו בני משפחה במרכז הארץ – אין מה להשוות בחמלה, ברגישות, באהבה לחולה, בטיפול.

אלי אלאלוף: לשמוע את מנהל המיון בבית חולים מסוים זה או אחר בצפון, יכול להיות בגלל הלחץ במרכז, אין מה להשוות ביחס של המערכת הרפואית בצפון.

אלי אלאלוף: לכן צריך לעשות הכול.

אלי אלאלוף: אני בטוח שהחברים שלי יסכימו.

אלי אלאלוף: אנחנו נעשה מעקב מתמיד.

אלי אלאלוף: אני אקבל את תכנית הביצוע של הצפון בשבועות הקרובים ואני מראש מודיע לכם שברגע שאני ארגיש שהיא מספיק טובה כדי להציג אותה בפניכם, אני אציג אותה.

אלי אלאלוף: אני אחזור ואבקש שתבואו ונציג אותה בוויכוח, כי אני לא מאמין, אני איש פריפריה, שהמרכז יודע מה אני צריך.

אלי אלאלוף: לפעמים אני רואה איזה גשר במקום אחר שעולה מיליוני שקלים ולא פותר את הבעיה של אזור הדרום שזקוק לו במקומות מסוימים, אז אני לא אגיד שזה פוליטי אבל לפעמים זאת נראית לי טעות.

אלי אלאלוף: אני חושב שפחות צריך להשקיע בתשתיות אדירות.

אלי אלאלוף: אני קצת עסקתי בבנייה ואני רואה כמה בזבוזים ונותנים פחות שירות שנדרש למטופל.

אלי אלאלוף: המדינה לא צריכה לתת מצ'ינג - אני אקח דוגמה שלא קשורה אליכם - במאה מיליון דולר על ספרייה שאף אחד לא ימצא בה טוב יותר מכפי שיש היום למערכת של הספרייה הלאומית.

אלי אלאלוף: אבל המדינה גרמה לזה שהיא תפסיד מאה מיליון דולר ועוד מאה מיליון דולר של התורם.

אלי אלאלוף: אני לא בעד זה.

אלי אלאלוף: לכן כשאתם מקבלים כסף לפיתוח, תעשו אותו יעיל.

אלי אלאלוף: בתי חולים יעילים לא נראים רע אבל לא להשתולל בתשתיות.

אלי אלאלוף: אני חושב שיש כאן מקום לייעל את המערכת.

אלי אלאלוף: אני לא בא בטענות לאף אחד שמעז לתת שירות לאדם, גם מעל המכסה.

אלי אלאלוף: להפך.

אלי אלאלוף: זה היופי שלכם.

אלי אלאלוף: אי אפשר לדחות מישהו כי גמרת את המכסה שלך ואתה לא יכול לנתח אותו בברך.

אלי אלאלוף: איזה אבסורד אבל זה קיים במערכת.

אלי אלאלוף: אני גם חייב להגיד לכם שקופות החולים חייבות להתאמץ קצת יותר.

אלי אלאלוף: אני הזדעזעתי לשמוע ששירותים של בתי חולים מסוימים הם בהנחה של עד ארבעים אחוזים מהמחירון שנקבע על ידי המדינה כדי לתת שירות לבית חולים שהוא מתאים.

אלי אלאלוף: אחד מבתי החולים האלה, דוקטור ברהום ניהל אותו.

אלי אלאלוף: זה בלתי נסבל.

אלי אלאלוף: איפה אנחנו?

אלי אלאלוף: הסחטנות הזאת במשא ומתן על עלות השירות שנקבע על ידי המדינה כעלות מסוימת, הזדעזעתי לשמוע שבנצרת, שם יש יכולות אדירות, מנהלים משא ומתן, כל בית חולים עם כל קופה בנפרד, ומורידים להם את המחירים בצורה מטורפת.

<מסעוד ברהום: אין להם כוח.

<מסעוד ברהום: אני הייתי מנהל בית חולים שם.

אלי אלאלוף: לכן ציינתי אותך.

אלי אלאלוף: תארו לכם למה הגענו.

אלי אלאלוף: איפה אתם משרד הבריאות?

אלי אלאלוף: איפה האוצר?

אלי אלאלוף: איפה הרגולטור?

אלי אלאלוף: איך יכול להיות שאנחנו עושים עוול כזה?

אלי אלאלוף: בגלל שזאת אוכלוסייה ערבית ואפשר לזלזל בה?

יצחק וקנין: זה לא שייך.

אלי אלאלוף: יצחק היקר, אתה מכיר את הדעות שלי ואני מכיר את שלך.

יצחק וקנין: זה לכל העם.

אלי אלאלוף: גם זה.

אלי אלאלוף: זה קיים גם בבתי חולים אחרים.

<יאיר אסרף: טיפלנו בזה.

אלי אלאלוף: אני מקווה שזה כן טופל במסגרת חוק ההסדרים האחרון.

<יאיר אסרף: זה טופל.

אלי אלאלוף: אתם מפקחים על זה.

<יאיר אסרף: כן.

אלי אלאלוף: זה הרבה כסף.

אלי אלאלוף: זה כל הגירעון של חלק מבתי החולים, בגלל האילוץ לתת את ההנחות האלה.

אלי אלאלוף: תארו לכם.

יצחק וקנין: כל הקופות מסיטות את החולים למקומות אחרים.

אלי אלאלוף: נכון.

אלי אלאלוף: התחרות היא אכזרית.

מאיר כהן: מישהו אפשר את זה לקופות.

אלי אלאלוף: אני חושב שאנחנו נמשיך בסדרת הדיונים שלנו והם לא נעימים.

אלי אלאלוף: שיהיה ברור, הם לא נעימים.

אלי אלאלוף: אנחנו נעקוב כדי להצליח לאט לאט לתקן את הבעיות שאנחנו מגלים ושאתם מגלים לנו.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה