ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 452, 2017-02-13 12:18

אלי אלאלוף: היום ה-13 בפברואר 2017, י"ז בשבט התשע"ז, השעה 12:18 ואנחנו אמורים לקיים ישיבת פרידה מחבר, יותר נכון מאח, פרופסור שלמה מור יוסף, מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שבחיים לא חלמתי שאנחנו נגיע למעמד כזה, הוא ואני.

אלי אלאלוף: אני חייב להתחיל בגילוי אישי כי לא יכול להיות אחרת.

אלי אלאלוף: את שלמה אני מכיר מזה עשרים שנים כשהוא בא להפוך את מערכת הבריאות של באר שבע לבית חולים סורוקה.

אלי אלאלוף: מאז דרכינו לא נפרדו.

אלי אלאלוף: אני לא חושב שברמה מקצועית לפחות, שום דבר שעשה מאז ושום דבר שעשיתי אני מאז, היו הרבה דברים גם לו וגם לי, אבל במיוחד לו, לא נעשו ללא התייעצות בינינו.

אלי אלאלוף: זה רק מעיד על רמת החברות.

אלי אלאלוף: גם אם נאלצתי לפעמים כאן בישיבות להיות פורמליסט, כל הזמן אני מרגיש שעם שלמה זאת התייעצויות, בנייה משותפת של דברים לטובת האוכלוסיות הכי נזקקות למדינה ושהכי נזקקות לשירות, לחום ולתנאים הטובים ביותר.

אלי אלאלוף: שלמה, אחרי שהיה הסגן בבית החולים הדסה ובבאר שבע, הייתי בפגישה הזאת, זה היה בוקר בבאר שבע ובארצות הברית לילה, אז הודיעו לו שיחזור להדסה כמנכ"ל בית החולים והוא עשה זאת בצורה מדהימה מעל עשר שנים.

אלי אלאלוף: כשהוא עזב, ניסיתי לשדל אותו למשהו אחר אבל לא הצלחתי.

אלי אלאלוף: אז הוא הגיע לביטוח לאומי ואני מודה שמאוד לחצתי עליו שיסכים לכך.

אלי אלאלוף: עכשיו שהוא עוזב, אני מקווה למצוא, לא באותו רמה, פרטנר ברמה המדהימה של שלמה.

אלי אלאלוף: שלמה הוא איש מקצוע בכל תחום שהוא היה, ביוזמות ובדרכו השקטה והמאוד רצינית ומאוד מסודרת.

אלי אלאלוף: אני לא חושב שהיו כל כך הרבה שינויים בחוקים של הביטוח הלאומי מאשר בתקופה ששנינו עמדנו כל אחד בתפקידו.

אלי אלאלוף: לשלמה יש רגישות אישית ומי שעוד לא מכיר אותה, היא פשוט לא ניתנת לתיאור במלים הפשוטות שלי.

אלי אלאלוף: הוא חבר שאף פעם לא עסוק.

אלי אלאלוף: זה פשוט מדהים.

אלי אלאלוף: אפשר להתקשר אליו ואם לא תוך עשר דקות, תוך דקה הוא חוזר ועוזר, ועוזר לאנשים הפשוטים.

אלי אלאלוף: אני אף פעם לא ביקשתי ממנו עזרה חס וחלילה, לא אישית ולא לאנשי מעמד אלא ביקשתי ממנו עזרה רק לאנשים שאנחנו חייבים ללמוד לשרת אותם.

אלי אלאלוף: מבחינה מקצועית עשינו דברים.

אלי אלאלוף: יהיה דוח אבל הכול נעשה ברגישות אנושית מדהימה.

אלי אלאלוף: גם עת דיברנו על הפנסיה לעצמאים, גם עת דיברנו על המצוקות, גם בדוח העוני לא היה דבר שלא הלכתי לשלמה ושאלתי איך עושים ומה עושים.

אלי אלאלוף: זה היה קל לעשות את זה כי ידעתי איזה תשובות טובות ינחו את העשייה שעשיתי ואכן אני אומר לך, שלמה, אין לנו ברירה אלא לכאוב את העזיבה שלך.

אלי אלאלוף: הלוואי שנהיה בהמשך באותה רמה.

אלי אלאלוף: המוסד לביטוח לאומי הוא מוסד הכרחי להתמודדות חברתית של המדינה אבל הוא זקוק להרבה רפורמות ואני מקווה שמי שמחליף אותך יהיה מסוגל לבלוע את כל הרפורמות הנדרשות.

אלי אלאלוף: קצב הרפורמות, הסגנון, התשובות שניתנו היום בביטוח הלאומי בזכות הרגישות האישית של שלמה, זה פשוט לא יאומן.

אלי אלאלוף: בוודאי אנחנו נדע להעריך את זה עם הזמן.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שליד כל החוקים, אחד הדברים שמאוד אהבתי באופן אישי והרגשנו היה שיפור השירות בביטוח הלאומי.

אלי אלאלוף: זה עוד לא טוב, שלמה אומר את זה ולא אני, אבל זה כבר משהו אחר לגמרי לעומת מה שהיה לפני חמש שנים.

אלי אלאלוף: הביטוח הלאומי לא יוציא את העולם מהעוני, את העניים מהעוני, אבל הוא כלי חשוב מאוד בניתוחים שהוא הגיש והציג כדי שנבין שההתמודדות בעוני היא חובת חברה והיא לא באחריות העניים בלבד.

אלי אלאלוף: גם להם יש אחריות אבל החברה והממשלה.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שהמצב הוא לא הכי טוב בתחום הזה.

אלי אלאלוף: התקציבים אינם מספיקים המשאבים שעומדים היום לרשות המלחמה בעוני אינם מספיקים.

אלי אלאלוף: דיברתי על זה בכל הרמות, ודאי אצל שר האוצר ואצל ראש הממשלה באופן אישי.

אלי אלאלוף: לשלמה כעובד מדינה היה האומץ גם לכתוב את זה.

אלי אלאלוף: לנו הנבחרים יותר קל, אבל לו להגיד את זה, ולעשות כדי לתקן, זה דורש ממנו אומץ לב בלתי רגיל.

אלי אלאלוף: שלמה פשוט לא מוותר.

אלי אלאלוף: לא מה שהיה לפני עשרים שנים, זה מה שיהיה אינשאללה עוד מאה שנים ואני בטוח שכל אחד כאן יגיד רק דברים מדהימים כי זה מה שמגיע לך.

אלי אלאלוף: אני אשמח אם חברי הכנסת יתייחסו, אבל נעשה פינג פונג.

אלי אלאלוף: היות ויש לנו זמן מוגבל, תמיד הזמן לדברים הטובים הוא מוגבל, אני מבקש מכל אחד להתחשב ולומר את הדברים בקיצור.

אלי אלאלוף: השר הפתיע והבטיח שהוא יבוא.

מירב בן ארי: תודה רבה אדוני היושב ראש.

מירב בן ארי: אני התייצבתי ראשונה כי אני חייבת ללכת אבל היה לי חשוב להגיע לכאן ולהשמיע מאחר ואני כאן פחות משנתיים, אבל בתקופה שזכינו לעבוד ביחד, באמת חשוב היה לי לבוא ולומר את שבחך בפניך.

מירב בן ארי: בזכותך הצלחתי להעביר את החוק של מענק לימודים שהגדיל את מענק הלימודים במקום מכיתה א' עד ח', מכיתה ט' עד י"ב.

מירב בן ארי: זה החוק הראשון שלי והחוק הכי חשוב מבחינתי.

מירב בן ארי: זה לא משנה היכן אני אהיה בעוד שנה או בעוד שנתיים, אנחנו ממשיכים לדאוג גם לחד הורית ולהבטחת הכנסה כך שיקבלו את מענק הלימודים.

מירב בן ארי: הכול בזכותך.

מירב בן ארי: כמובן שהייתי צריכה לגייס את הכסף, אבל בסוף אתך ועם הצוות שלך עשינו באמת מהפכה והיה חשוב לי לבוא ולציין את זה.

מירב בן ארי: אני רוצה לומר עוד משהו.

מירב בן ארי: קודם כל, כל מה שאמר יושב ראש הוועדה אלי אלאלוף, כמובן הכול נכון.

מירב בן ארי: אני רוצה גם לשבח אותך על עוד משהו.

מירב בן ארי: מנהל טוב נבחן בסוף בדרגת השטח ואנשי הביצוע שלו.

מירב בן ארי: זכיתי להכיר כמה מהמנהלים שלך ברשויות, כמובן את עופר מתל אביב אתו אני בעבודה שוטפת אבל גם אחרים.

מירב בן ארי: לדעתי אחת התכונות החשובות בעיני היא שגם המנהלים של הסניפים בביטוח לאומי הם באמת מהחזון שלך הלכו וקידמו את הסניפים.

מירב בן ארי: אנחנו רואים את זה גם בהנגשה, גם באינטרנט אבל גם כשאתה מגיע לסניף.

מירב בן ארי: אני הלכתי לעשות סיורים בסניפים ובאמת נחשפתי איך זה יורד מרמת המנהל עד לרמה של אותה מזכירה שמטפלת.

מירב בן ארי: בעיני זו נקודה מאוד חשובה שצריך לציין.

מירב בן ארי: מילה אחת אחרונה כי באמת בשתי דקות אי אפשר להגיד הכול בפניך.

מירב בן ארי: אני גם רוצה לציין את אורי קנדל שהיה אתך וחשוב לומר שהיה אתנו וליווה אותנו בכל התהליך.

מירב בן ארי: כמובן את אלעד שנכנס והחליף אותו בצורה טובה אבל חשוב לומר מילה טובה על אורי.

מירב בן ארי: אמר היושב ראש שאתה כל כך זמין ונגיש, אבל זה חלק מזה שגם העוזר שלך כל כך אתך.

מירב בן ארי: הסיוע שלך לכל הנושא של חד הוריות, שזה נושא שהוא בנפשי, מאוד מאוד עזר, התמיכה שלך, הראייה לגבי העניין של הקיזוז של מזונות הילדים, לאורך כל הדרך התבטאת בצורה מאוד ברורה בעניין הזה וחשוב לי לפרגן לך.

מירב בן ארי: כמובן אני רוצה לאחל לך המון הצלחה בהמשך הדרך.

מירב בן ארי: תודה רבה.

אילן גילאון: לא הייתי מאמין שאני אתרגש מפרידה ממנכ"ל בכלל או ממנכ"ל הביטוח הלאומי בפרט.

אילן גילאון: אותך פגשתי בפעם הראשונה עת באת אלי לחדר כדי שנדבר על העניינים.

אילן גילאון: אני מודה שהייתה אהבה ממבט ראשון משום שבפעם הראשונה הבנתי שלך יש את הסיכוי להוציא את הביטוח הלאומי מן הארון, שאחרי כל כך הרבה שנים הוא לא ידע את זהותו המינית, אם הוא ביטוח או מס.

אילן גילאון: אתה היית מאה אחוזים ביטוח.

אילן גילאון: זאת התחושה שנתת.

אילן גילאון: הבנתי שלפני יושב בן אדם שהוא קרוץ מן החומרים האלה.

אילן גילאון: להפעיל כרטיס אשראי זה דבר מאוד בסיסי, לדעת לבכות בלי בצל בכיס זה דבר שני, לדעת לקבל החלטות זה דבר שלישי והאוריינטציה שלך כל כולה הייתה של בן אדם נגיש.

אילן גילאון: אני עוסק הרבה שנים בנגישות ונגיש זה קודם כל שם תואר לאדם.

אילן גילאון: לא שם עצם אלא שם תואר לאדם.

אילן גילאון: זה היה לך יותר מכל דבר אחר באוריינטציה שלך.

אילן גילאון: לתקן מצב, לתקן מוסד, לתקן דבר, לתקן מדינה, זה הרבה יותר קשה מאשר לייסד אותה כי זה כל כך הרבה שנים של עיקום שאתה צריך ליישר והתחלת לעשות את זה ונתת בנו – יושב כאן דני פיטוסי ולימור, כל האנשים שסביבך שחיו גם לפניך במוסד וגם האוריינטציה שלהם השתנתה ובזה באמת אני ראיתי את החשיבות שלך, במנהיגות הזאת.

אילן גילאון: חבל לי מאוד שאתה הולך.

אילן גילאון: אני תמיד שמח שיש רופא בסביבה, זה תמיד נוח לי אבל יש גם עוד אופציות.

אילן גילאון: אנחנו נדבר על זה אחר כך.

מירב בן ארי: הוא רופא נשים.

אילן גילאון: אני מוכן להיבדק אצלו.

אילן גילאון: אין לי בעיה.

אילן גילאון: אני הבאתי לך משהו קטן שהכנתי כי אני חושב שזה ראוי.

אילן גילאון: זה נעשה מוורדים.

אילן גילאון: כשאתה גומר את הצנצנת, תחזיר אותה ואני עושה לך שוב.

אילן גילאון: כל זמן שאני חי, אתה מסודר עם הריבה.

אילן גילאון: תודה.

קארין אלהרר: אני אתחיל בזה שאני ממש עצובה וכועסת על המהלך הזה.

קארין אלהרר: גם בעבודות הקודמות שלי עבדתי עם המוסד לביטוח לאומי ולכן ידעתי ואני יודעת מאוד להעריך את השינוי המשמעותי העמוק שהנחלת.

קארין אלהרר: זאת הייתה פעם ראשונה ששמעתי מנכ"ל שאומר: אנחנו לא מושלמים, אנחנו צריכים לדעת לתקן.

קארין אלהרר: הוא לא רק אמר אלא גם עשה.

קארין אלהרר: השולחנות העגולים, המפגשים המקצועיים.

קארין אלהרר: כחברת כנסת לא הכרתי מנכ"ל ביטוח לאומי אחר ואני חושבת שבעניין הזה זכיתי.

קארין אלהרר: אני כבר יודעת להגיד שאנחנו לא נמצא עוד מנכ"ל כמוך.

קארין אלהרר: אני יודעת להגיד את זה כי ראיתי כמה לפניך.

קארין אלהרר: בעיני זאת טעות והחמצה כי באמת המוסד לביטוח לאומי עלה על פסים שחייבים להמשיך באותה הדרך.

קארין אלהרר: אי אפשר לסטות מהדרך הזאת.

קארין אלהרר: מאז אתה בתפקיד אני שיניתי פאזה לגבי מה זה המוסד לביטוח לאומי.

קארין אלהרר: אמר את זה אילן בצורה הכי טובה אבל אם פעם הייתי הקטגורית הקשה ביותר, היום בהרבה מאוד מקומות הפכתי להיות הסניגורית.

קארין אלהרר: אמרתי, רגע, אתם לא מבינים, הם כן עושים, אני רואה.

קארין אלהרר: קודם כל, ברכות על כל מה שהצלחת לחולל ועשית.

קארין אלהרר: הרבה הצלחה בדרך החדשה.

קארין אלהרר: מגיע לך.

קארין אלהרר: עבדת מאוד קשה בשנים הללו.

קארין אלהרר: אני מאחלת לנו שיבוא מישהו דומה.

קארין אלהרר: לפחות דומה.

קארין אלהרר: תודה רבה, רבה, רבה.

אלי אלאלוף: אני אחרוג מהרגלי ואני אתחיל בחברות הכנסת ואחר כך חברי הכנסת.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להחזיר גם אותי וגם את פרופסור מור יוסף ולספר כאן בוועדה שכמו שאתה התחלת, אדוני, גם אני מכירה את שלמה את היה מנהל בית חולים סורוקה.

שולי מועלם-רפאלי: אני אחות אחראית במחלקת ילדים, מחלקת הילדים הכי עמוסה במדינת ישראל.

אלי אלאלוף: תחזרי עכשיו.

אלי אלאלוף: היא שונה לגמרי.

שולי מועלם-רפאלי: אני יודעת.

שולי מועלם-רפאלי: בזכותך.

שולי מועלם-רפאלי: פרופסור מור יוסף בא להיות מנהל סורוקה ובחורף הקשה של 1997, שלא משנה מה תגידו, עדיין חורף הכי קשה של השירות המטאורולוגי בחמישים השנים האחרונות, פרופסור מור יוסף פותח אתי כל בוקר בשעה 6:55 במחלקת ילדים ואומר לי: אנשים אני לא יכול להביא לך בשלב הזה, אבל כל דבר אחר שהמחלקה צריכה, תקבלו מהנהלת בית החולים.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מציינים עכשיו, פרופסור מור יוסף, עשרים שנים לאסון המסוקים, ממש בימים אלה, ואני רוצה ממש להודות לך על כך שהיית קרן אור גדולה בלילה החשוך ההוא ושהנחית כמנהל בית חולים את כל הנהלת בית חולים סורוקה שאתם לוקחים אחריות עלי ועל הבנות שלי.

שולי מועלם-רפאלי: כשהגעתי לכאן, היית אחד האנשים שנתנו לי כאן את תחושת הבית, חברי הכנסת והשרים שעבדו אתי ביחד על החוק ויושבת כאן חברתי אורלי וחברי אילן שראו אז ורואים עד היום יחד עם כל מי שיושב כאן אנשים כבני אדם ואת העידוד שקיבלתי ממך במאבק הזה.

שולי מועלם-רפאלי: הפגישה הראשונה שעשיתי כחברת כנסת לפני ארבע שנים הייתה עם פרופסור מור יוסף.

שולי מועלם-רפאלי: באתי אליו ואמרתי לו שהתיקון הטוב הזה שעשינו בשביל אלמנות צה"ל חייב להתקדם לאלמנות ואלמנים בכלל.

שולי מועלם-רפאלי: לצערי אני והוא עדיין לא הצלחנו בזה אבל אני חושבת שהצלחנו בהרבה דברים אחרים, שהביטוח הלאומי לקח יותר ויותר אחריות לשינוי עליו דיברו קודמיי.

שולי מועלם-רפאלי: לשינוי, לראייה המוחלטת של אנשים כבני אדם שלמים, להבנה שילד שחולה בסרטן הוא לא לבד בעולם, מבוגר שאובד למשפחה שלו הוא קודם כל אובדן ולתוך זה נכנסים הדברים.

שולי מועלם-רפאלי: השינוי הזה הביא גם שיפור מאוד גדול בקשר של אנשי המוסד עם הציבור אותו הוא משרת, הקשבה בלתי פוסקת לדברים שעלו בבית הזה ודרכך אני רוצה לומר - כמו קארין וכמו אילן - תודה גדולה למנהלים בביטוח הלאומי, על הנגישות הבלתי פוסקת שלנו כחברי כנסת.

שולי מועלם-רפאלי: בסוף אנחנו לא באים בשם עצמנו אלא אנחנו באים בשם ציבור רחב.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו ממשיכים ביחד אתם, עם הרוח הזאת שאתה הבאת ושתמשיך בעזרת השם אצל אנשים שיבואו אחריך כי לביטוח הלאומי יש משמעות גדולה בציבוריות הישראלית ואיך תראה כאן החברה, ובעיקר בעיקר בשאלת הערבות ההדדית.

שולי מועלם-רפאלי: אני מאחלת לך שתביא את האור והטוב הזה שלך למקומות אחרים ושמה שעשית בביטוח הלאומי יישאר שם כהשראה רוחנית גדולה לכל מי שיבוא אחריך בעזרת השם.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב ראש, אלי אלאלוף, אני רוצה להודות לך על שנתת לנו חברי הכנסת היום הזדמנות לבוא ולהתייחס.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו, כמו שבדרך כלל מבקר את אותם פקידים, את אותם מנהלי תכניות שלפעמים לא הם יצרו או שלא הם הובילו, ולפעמים גם כאשר יש ניגוד בהשקפות עולם, אנחנו זכינו וראינו גם מנהלים שבאים ומגנים בחירוף נפש על תכניות שאין בינן לבין ביטוח לאומי דבר וחצי דבר.

אורלי לוי אבקסיס: את המנגינה הזאת אתה שינית.

אורלי לוי אבקסיס: אתה באת אלינו ונתת לנו כלים, דווקא בגלל שבידיך היה המידע.

אורלי לוי אבקסיס: הנגשת אותו לא רק לציבור הרחב אלא גם לנו, לחברי הכנסת, עת גזרות כלכליות היו בפתח.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעזרנו בנתונים האלה ואנשים כאן לא יודעים כמה עיזים הוצאנו מתוך תקציבים בעקבות אותם כלים שניפקתם לנו.

אורלי לוי אבקסיס: השיח המתנצל או לא מתנצל, המתגונן, שהיה נהוג בביטוח הלאומי עבור כל דבר שהיית שואל או מבקש לשנות, קודם כל נדמה היה שהם שומרים על הקופה ואין זה משנה אם לשם כך היא נועדה או למשהו אחר.

אורלי לוי אבקסיס: הערכים לא היו בפרונט.

אורלי לוי אבקסיס: הערכים שהם בעצם אותה רשת ביטחון לימים קשים, אולי הרשת הבסיסית ביותר שבן אדם שמשלם כל החיים שלו והנה, נפלה עליו איזושהי טרגדיה והוא היה צריך להילחם, וזה היה המונח, מול הביטוח הלאומי.

אורלי לוי אבקסיס: זה היה שגור בפי כל.

אורלי לוי אבקסיס: את זה אתה שינית.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ראינו איך אתה הזדעזעת לא פחות מאתנו בגין אי מיצוי זכויות וכאשר באו חברות מסחריות ועשו מזה ביזנס, באת ואמרת שאנחנו בעצמנו צריכים להנגיש את זה מכיסנו ועל ידינו ועל ידי האנשים שלנו כדי שלא יחתכו בבשר החי של מה שכבר הצליחו להשיג.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כל כך מודים לך על כך.

אורלי לוי אבקסיס: אין לי אלא אולי לחזור שוב ושוב על מה שאמר חברי חבר הכנסת אילן גילאון שהעברנו לא מעט מאבקים עוד טרם כניסתך לתפקיד והיה לנו קצת יותר קל כי קיבלנו את האוזן שדיברה יותר על ביטוח ועל סיעוד ופחות על מס.

אורלי לוי אבקסיס: אני שמחה שהיית בצד הנכון.

אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה מאוד שאת הלפיד הזה יהיה מי שיישא בהמשך בגאווה ושאנחנו לא נרגיש החמצה גדולה כי היום אנחנו קצת חוששים מהבא בתור.

אורלי לוי אבקסיס: כל כך כיף לי לראות אותך ואת אלי אלאלוף בראש השולחן והלוואי ובהמשך באמת יהיו לכם עוד צמתים והזדמנויות להביא את הרגישות הזו שהיא בעצם צדק חברתי.

רחל עזריה: אני ארשה לעצמי, אני לא אדבר על הדברים בהם נתקלתי עת עבדתי עם הביטוח הלאומי ואיך כחברת כנסת צעירה נדהמתי מהמהירות ומהגישה.

רחל עזריה: מגיעים, כולם בחדר, מיד אפשר לדון, לסגור דברים ולהתקדם הלאה.

רחל עזריה: אני לא אדבר על זה אבל אני חושבת שאתה היית מוביל, אולי גם באיזשהו אופן בטח בהקשר של הביטוח הלאומי נחשון לפני המחנה בהבנה שהאתגר שעומד היום לפתחנו הוא הנושא של צמצום פערים.

רחל עזריה: אני חושבת שהחברה הישראלית, יש לנו איזו תופעה מאוד מעניינת של חלוקה בין אנשים שאומרים שהכול בלתי אפשרי לבין אלה שיודעים שגם הבלתי אפשרי הוא אפשרי.

רחל עזריה: לכל דור בחברה שלנו יש אתגר ואני חושבת שהאתגר של הדור שלנו הוא אתגר של צמצום פערים ולאפשר לכולם את ההזדמנות השווה.

רחל עזריה: אני חושבת שבמובן הזה לא רק שהיית מאלה שאמרו שהבלתי אפשרי הוא אפשרי, אלא היית נחשון לפני המחנה ואפשר לראות איך החדר הזה מלא באנשים שידעו שמי שיהיה שותף למהלך כזה, זה אתה, במיוחד בשבתך כמנכ"ל הביטוח הלאומי היכולת לעשות מהפכה גדולה.

רחל עזריה: אני חושבת שעוד הרבה מאוד שנים הרבה מאוד אנשים יודו לך, בין אם ידעו שזה אתה ובין אם פשוט ידעו שהמציאות השתנתה לטובתם.

רחל עזריה: על זה תודה גדולה.

אלי אלאלוף: תרשו לי לתת את רשות הדיבור למומו.

<מומו דהאן: שלום לכולם.

<מומו דהאן: אני רוצה להגיד לך שלושה דברים שתיקח אתך.

<מומו דהאן: אתה המנכ"ל הראשון של ביטוח לאומי שהיה אפשר לקרוא לו שליימה והוא עונה.

<מומו דהאן: אתה המנכ"ל הראשון של ביטוח לאומי שקצבת הניידות שלנו הלכה בגלל הישיבות בכל הארץ איך לייעל את המערכת והגענו אליהן.

<מומו דהאן: אתה המנכ"ל הראשון שזוכה בפרידה שלך שיהיו כאן

<מומו דהאן: מעורבים כל החברים שלוחמים למען זכויות הנכים שבאו להגיד לך תודה.

<מומו דהאן: אתה עמדת מול תופת של תקשורת שתקפה אותך בלי רחם.

<מומו דהאן: לקחת על עצמך קיטבג ישן אבל אתה הזכרת לי סרט שראינו על אשת הברזל, המנהיגה של אנגליה מרגרט תאצ'ר שלא פחדה והכניסה את היד לאן שצריך וזעזעה את המערכות.

<קריאה: היא לקחה את זה לכיוון אחר.

<מומו דהאן: שלמה, אני רוצה להגיד לך משהו.

<מומו דהאן: יש כאן פספוס אחד והוא שהמשפחה לא כאן כדי שתשמע את הדברים שבאמת מגיעים לך.

<מומו דהאן: אתה יודע מה?

<מומו דהאן: לא כל אחד שעוזב תפקיד זוכה לזה.

אילן גילאון: אנחנו נבוא אליך הביתה ונגיד להם את זה.

אילן גילאון: אל תדאג.

<מומו דהאן: לא כל אחד שעוזב תפקיד במקום הזה מקבל את המלים הטובות האלה.

<מומו דהאן: בשנים האחרונות אנחנו מובילים רעיון, מיזם חברתי שכולכם יודעים, תחנת רדיו חברתית וכאן זה המקום להגיד תודה לביטוח לאומי, תודה לשלמה שעמד בראש האנשים שהדלת שלהם פתוחה.

<מומו דהאן: באמת, הייתה לנו דלת פתוחה ובאנו עם המיזם הזה וביום הראשון שנכנסת לתפקיד עשינו לך כתבה בעיתון שלנו, במגזין "הארגון", ואתה אמרת שאתה נכנס לדבר אבל אתה הולך לעבוד שם קשה.

<מומו דהאן: אתה באמת עבדת, שלמה.

<מומו דהאן: עשית כאן מהפכה רצינית, העלית את הרף של ביטוח לאומי.

<מומו דהאן: אני דווקא רוצה להגיד לקארין חברה שלי שאני מאמין שאחרי שלמה יבוא טוב.

<מומו דהאן: אי אפשר ללכת אחורה.

<מומו דהאן: מה שהיה עם הנושא של הנכים פעם בשנת 2000, היום אי אפשר ללכת עם ציבור הנכים אחורה.

<מומו דהאן: שלמה הרים את הרף למקום גבוה שאנחנו נדאג שמי שלא יכול להגיע לאף הזה, אנחנו נעזור לו.

<מומו דהאן: יש לנו עגלות ואנחנו יכולים להרים את הכיסא גבוה.

<מומו דהאן: נעזור לו להרים אותו גבוה לרף הזה כי אי אפשר ללכת אחורנית.

קארין אלהרר: אני מאחלת לעצמי שאני טועה.

<מומו דהאן: בעזרת השם.

<מומו דהאן: שלמה, תרשה לי כחבר.

<מומו דהאן: המון פעמים ביקשו ממני מהתקשורת לבוא ולתקוף את ביטוח לאומי ואמרתי לא, אנחנו לא שם, יש שינוי במוסד הזה.

<מומו דהאן: אני רוצה להגיד לך בשמי ובשם הארגון שאני עומד בראשו, חבריי, אחיותיי וכל הציבור הזה שבאמת נהנה מהיום הראשון שאתה הגעת, תודה.

<מומו דהאן: אל תעזוב אותנו.

<מומו דהאן: אנחנו רוצים אותך אפילו כאן בפוליטיקה.

<מומו דהאן: שייקחו אותך מפלגות טובות שחורטות על דגלן נושא חברתי והיכן שאתה תהיה, אפילו שאני לא מזוהה פוליטית ויודעים זאת כאן כולם, אני אעשה את הכול שאתה תצליח.

<מומו דהאן: תודה.

דב חנין: תודה לך שלמה על כל הדברים הרבים שעשית.

דב חנין: בכל ההיבטים האישיים אני מצטרף לדברים החמים שאמרו עליך חבריי.

דב חנין: אבל אני רוצה לומר משהו בהיבט אחר.

דב חנין: אתה השארת לנו מתנה נוספת וזה הרעיון שנתת בימים האחרונים שהוא מבטא דבר נוסף, הוא מבטא השקפת עולם כוללת והשקפת עולם שמבטאת גם את הניסיון והידע שצברת.

<שלמה מור יוסף: היא כתובה כאן ומהיום היא תהיה באתר האינטרנט.

דב חנין: יפה מאוד.

מיקי רוזנטל: לא לכולם יש את האומץ להגיד את זה.

דב חנין: בדיוק.

דב חנין: אבל היא מבטאת גם את התבונה האישית והמקום הערכי.

דב חנין: אני אומר את הדברים מכיוון שחלק גדול מהדברים שאתה אמרת לצערי הם לא דברים שהם מקובלים על כולם.

דב חנין: לצערי הגדול אתה עבדת עם ממשלה שלא בכל הדברים שאתה באת ברעיון הזה משדרת באותו כיוון.

דב חנין: דווקא לכן אני חושב שהדברים הם כל כך חשובים.

דב חנין: אני מאוד מודאג עם העזיבה שלך, לא רק בהיבט האישי אלא באמת בהיבט המערכתי.

דב חנין: אני מאחל לכולנו שרבים יקראו את מה שכתבת ואתה כותב ויעלה לאתר ושלא רק יקראו אלא ייקחו את הדברים האלה כתכנית עבודה למה שאנחנו צריכים לעשות ביחד בשנים הקרובות.

דב חנין: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: פרופסור רחמילביץ.

<אליעזר רחמילביץ: אני מייצג כאן את ההסתדרות הרפואית וכשראיתי בסדר היום של הוועדה שיש ישיבת פרידה לידידי, חברי, תלמידי שלמה מור יוסף, אמרתי שזאת הזדמנות ושמחתי.

<אליעזר רחמילביץ: אני מכיר את שלמה מאז הוא היה סטודנט.

<אליעזר רחמילביץ: הוא היה בין תלמידיי.

<אליעזר רחמילביץ: אחר כך נפגשנו הרבה פעמים.

<אליעזר רחמילביץ: בזמנו, כשהייתי יועץ בבית חולים סורוקה והייתי נוסע לשם פעם בשבוע, שלמה היה בא לקחת אותי והיו לנו שיחות שבועיות על הרבה נושאים במשך תקופה ארוכה.

<אליעזר רחמילביץ: אחר כך, בזמן שהוא היה מנכ"ל הדסה, הוא היה גם המנהל שלי וגם הייתה לי הזכות לעבוד לצדו בהרבה שלבים בתקופה זו.

<אליעזר רחמילביץ: בשנים האחרונות אנחנו חברים בפרלמנט מיתולוגי ירושלמי שהיושב ראש שלו הוא חבר כנסת לשעבר יחזקאל זכאי והנשיא היה הנשיא המיתולוגי יצחק נבון זכרונו לברכה.

<אליעזר רחמילביץ: שלמה הוא אחד החברים בפרלמנט זה וגם אני, כשאני יכול.

<אליעזר רחמילביץ: כך שאני מכיר ורואה בשלמה באמת ממש חבר.

<אליעזר רחמילביץ: מה שאמרת קודם כבוד היושב ראש, זה נכון מאוד.

<אליעזר רחמילביץ: אין דבר כזה ששלמה לא עונה.

<אליעזר רחמילביץ: שלמה זמין תמיד.

<אליעזר רחמילביץ: דיברתם על האישיות שלו ואני כל כך שמחתי לשמוע את כל המחמאות שהוא קיבל מכם ואני חושב שהן מגיעות לו במאה אחוזים.

<אליעזר רחמילביץ: אני אומר שלי יש זכות גדולה ולציבור הרופאים יש זכות גדולה שיש להם נציג שהגיע לעמדה כה בכירה כמו שלמה.

<אליעזר רחמילביץ: אני רק יכול לברך אותך קודם כל בבריאות ושזאת לא המילה האחרונה שנשמע לגביך וכי עוד נכונו לך דברים.

מיקי רוזנטל: שלמה, דיברו הרבה בשבחך.

מיקי רוזנטל: באמת אתה רופא מצוין, היית מנכ"ל מצוין של הביטוח הלאומי ואין על כך עוררין, אבל יש מעט מאוד אנשים שהם גם מנכ"לים טובים, גם רופאים טובים וגם בני אדם.

מיקי רוזנטל: השילוב הזה הוא השילוב המנצח.

מיקי רוזנטל: לכן אני מאוד מבקש ממך שתמשיך לשרת את הציבור כי אתה פנינה נדירה בנוף הציבורי שלנו.

מיקי רוזנטל: אתה גם איש מקצוע וגם בן אדם וזה באמת נדיר.

מיקי רוזנטל: למרות שלא האמנת שאנחנו מסוגלים כאן בכנסת לעשות דברים, הוכחנו לך שאפשר גם לעשות כאן שינויים.

מיקי רוזנטל: אני חושב שבעזרתך עשינו את אחד השינויים המהותיים ביותר בשנים האחרונות בחוק הביטוח הלאומי שעשה הרבה מאוד טוב להרבה מאוד אנשים וחסך להם אלפי שקלים ועשרות אלפי שקלים, ולא נרחיב על כך.

מיקי רוזנטל: אני מאחל לך בריאות טובה ואני מאחל לך שתמשיך לתרום לציבוריות הישראלית כי היא ממש זקוקה לך.

<גיא שמחי: אני מאוד עצוב על העזיבה שלך.

<גיא שמחי: אני רוצה לציין את היותך אדם קשוב.

<גיא שמחי: אתה עומד בראש מערכת כל כך גדולה וכל כך משפיעה אבל יודע להקשיב לאחרון האדם.

<גיא שמחי: לא הייתה פעם אחת – וזה כל כך נכון – שלא ענית לטלפון או לא חזרת ומדהים היה לראות כמה שיתפת אותנו, את האנשים עם מוגבלות, בתוך קבלת ההחלטות.

<גיא שמחי: לא ישבת שם למעלה וקיבלת בשבילנו החלטות אלא כל החלטה קריטית וכל צומת קריטית, היית מזמן אותנו ביחד, מה שגם נתן לנו הזדמנות לראשונה לשבת ביחד ולדבר כי גם האוכלוסיות שלנו לא ידעו תמיד לדבר.

<גיא שמחי: אבל אצלך בחדר, באולם הכי גדול שהיה אפשר כדי להכניס את כולם, יכולנו לדבר בינינו וזה היה משהו חדש.

<גיא שמחי: כמנכ"ל המרכז לעיוור עבדנו על הפרה מאוד בוטה של השר"ם כלפי אוכלוסיית העיוורים.

<גיא שמחי: אצלך זה התחיל על ידי הקמה של ועדה בראשות פרופסור בן-יהודה שהחליטה בהכרה שלך שצריך לשנות כאן משהו והיא החליטה לשנות את המבחן ואז כמובן אחר כך עם יאיר לפיד שסיים את הנושא הזה ונעשה תיקון אדיר של עוולה של 35 שנים לציבור אנשים עם עיוורון ולקויות ראייה.

<גיא שמחי: מבחינתי עזיבתך היא הפסד גדול שלך כאדם לנו ולקהילות כי לא נוכל לדבר אתך, להקשיב לך, לשמוע אותך ולהיות אצלך כדי לדבר ביחד.

<גיא שמחי: אני מקווה מאוד שיהיו לנו עוד מפגשים בכובע אחר כדי שתוכל להמשיך ולעשות את הדברים המדהימים שעשית.

קארין אלהרר: יש כאן קריאה גורפת: אל תלך.

עבדאללה אבו מערוף: אם עוד יש אפשרות לעשות איזושהי פרסה – תלוי בך, תלוי בממשלה – זה היה הטוב ביותר והדבר הנכון.

עבדאללה אבו מערוף: לא הכרתי אותך קודם לכן.

עבדאללה אבו מערוף: אני באתי לכנסת ואחד הדברים שאנחנו עושים כאן בוועדה ובכלל הוא העניין החברתי שהוא החשוב ביותר וחשוב לי אישית.

עבדאללה אבו מערוף: יש פתגם בערבית שאומר שאם לא ניסית את הבן אדם, אתה לא מכיר אותו.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו ניסינו אותך והכרנו אותך וחבל שאתה עוזב ולא הספקנו ליהנות מהעשייה שלך.

עבדאללה אבו מערוף: הפכת את המוסד לביטוח לאומי והוא אכן המוסד לביטוח לאומי כפי שצריך להיות.

עבדאללה אבו מערוף: אני מקווה שאכן המוסד כך ימשיך בהנהלה החדשה וכי אתה תנווט במידת האפשר להמשך העשייה הזאת.

עבדאללה אבו מערוף: תודה רבה.

עבדאללה אבו מערוף: נקווה שאכן עוד ניפגש ויהיה לנו משהו משותף לעשייה החברתית ולצדק שכולנו שואפים אליו.

עבדאללה אבו מערוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: ברוך הבא אדוני השר.

מיכאל מלכיאלי: ברשות כבוד השר וברשות המנכ"ל הפורש, אני רוצה לומר לך אדוני פרופסור מור יוסף שאני חדש כאן במשכן.

מיכאל מלכיאלי: נכנסתי לכאן לפני שלושה חודשים והגעתי כמו אדם חדש עם הרבה רצון לשנות הרבה דברים.

מיכאל מלכיאלי: לא תמיד מודעים למגבלת הכוח.

מיכאל מלכיאלי: פניתי אליך כחבר כנסת חדש עם מספר בקשות, אליך ולמנכ"לים נוספים.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לומר לך שהופתעתי מאוד - ואני כל כך מתחבר לדברים שנאמרו קודם ולא אחזור עליהם שוב – מהיעילות ו מהזמינות המיידית.

מיכאל מלכיאלי: ברשותך, אני רוצה גם להזכיר את אחד מהצוות שלך, את אלעד זכות.

מיכאל מלכיאלי: שלחתי אליך מכתב והוא הגיע במיוחד כדי לפגוש אותי, ישב אצלי בחדר, דן אתי ביחד בסוגיה וקידם אותה בצורה מהירה מאוד.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לאחל לביטוח הלאומי שייקחו את הרף הגבוה שאתה הצבת ומשם ייקחו אותו קדימה עד כמה שאפשר.

מיכאל מלכיאלי: לך באופן אישי, הרבה הצלחה בהמשך הדרך.

<אייבי מוזס: אני ממלא מקום יושב ראש ארגון נפגעי פעולות האיבה.

<אייבי מוזס: אני חושב שזה האדם הנכון במקום הנכון בחמש השנים האחרונות, עם כל הפיגועים הכי קשים במדינה שלנו, עמד בראש הפירמידה, אני לא יודע אם הוא אדם או שהוא מלאך שירד אלינו בחמש השנים האלה וחבל שהוא עוזב.

<אייבי מוזס: אני אסביר לנוכחים כאן מה הם הפיגועים שלנו.

<אייבי מוזס: יש משפחות שלמות שנכחדו.

<אייבי מוזס: יש יתומים משני הורים.

<אייבי מוזס: יש ילדים קטנים בלי גפיים.

<אייבי מוזס: זאת אמנם קבוצה קטנה של אנשים, אנחנו מעט, כמה אלפים בודדים, אבל הצרות והקושי של האנשים גדולים.

<אייבי מוזס: לטפל בקבוצה כזאת של אנשים, אני באמת לא מאחל לאף אחד שלא יכול לטפל להיות שם.

<אייבי מוזס: העזרה שקיבלנו אנחנו כארגון מהמנכ"ל ומהעובדים שלו בביטוח לאומי, לא קיים באף מוסד בארץ.

<אייבי מוזס: לטפל במשפחה קטנה שאיבדה את ההורים, ילדים קטנים יתומים, אין את זה באף ארגון אחר.

<אייבי מוזס: לבקש משלמה שאנחנו צריכים עזרה ממקום כזה וכזה, תמיד הדלת פתוחה.

<אייבי מוזס: שלמה בעצמו אח שכול, אשתו גם נפגעת פעולות איבה ואיבדה את אבא שלה ותמיד הוא היה מדבר אתנו בגובה העיניים.

<אייבי מוזס: אני עוד לא ראיתי אדם פשוט מדהים.

<אייבי מוזס: הוא יושב אתך והוא מדבר אתך בגובה העיניים.

<אייבי מוזס: הוא מכיר את הבעיה כי הוא בעצמו עבר את זה.

<אייבי מוזס: אני לא יודע למה אתה עוזב.

<אייבי מוזס: אני יכול לתת לך כרטיס אדום ולא להוציא אותך.

<אייבי מוזס: אדוני השר, באמת.

<אייבי מוזס: תאריך לו את תקופת הכהונה שלו.

<אייבי מוזס: אני בטוח שתצליח במקום אחר כמו שהצלחת אצלנו ואני לא אעזוב אותך.

<אייבי מוזס: אני אנדנד לך.

<אייבי מוזס: יהיו לי בעיות, אני ארים לך טלפון.

<אייבי מוזס: תודה לך.

<נעמי מורביה: אשריך.

<נעמי מורביה: לא הגעת למצב שאתה צריך לכרות לעצמך אוזן כדי שיעריכו את העבודות שלך ואת מה שאתה עושה.

<נעמי מורביה: אני כבר מקנאה במקום הבא אליו אתה הולך ואני לא יודעת לאן אתה הולך.

<שלמה מור יוסף: גם אני לא.

מיקי לוי: גילוי נאות.

מיקי לוי: שלמה ואני חברים.

מיקי לוי: כל מה שאני אגיד, אל תחשדו בי, זה מהלב עצמו.

מיקי לוי: אני אדבר חצי בגוף שלישי.

מיקי לוי: בין התפקידים הרבים שעשה שלמה במהלך חייו, בעיקר דבר מרכזי אחד – התרומה לחברה במדינת ישראל.

מיקי לוי: הוא היה בקלות יכול להפנות את הכישורים שלו לעסקים ולביזנס ולעשות לביתו אבל הוא בחר לתרום לאורך כל הדרך שלו לטובת החברה בישראל.

מיקי לוי: בכישוריו כי רבים, הייתי אומר שהוא הטביע את חותמו בכל תפקיד ובעיקר בביטוח הלאומי, שינוי תדמיתו ודרכו של המוסד.

מיקי לוי: מדינת ישראל חייבת לך תודה ענקית על התרומה הזאת.

מיקי לוי: אחד מחבריי חברי הכנסת אמר שחבל שהמשפחה לא מגיעה.

מיקי לוי: מכיוון שאני מכיר את המשפחה ואת האישה והדיון בשידור, אני אוריד את זה על דיסק ואעביר לרעייתו.

מיקי לוי: המשך דרך מוצלחת מכל הלב.

אלי אלאלוף: מי שמכיר את שלמה יודע שהוא לא היה מביא את המשפחה.

ישראל אייכלר: אני כיושב ראש הוועדה לפניות הציבור, ראיתי על סדר היום נושא שלא צריך חקיקה ולא צריך הצבעות אלא פשוט לבוא ולברך את פרופסור שלמה מור יוסף.

ישראל אייכלר: באתי כי אמרתי שאני צריך להיות כאן.

ישראל אייכלר: אני מכיר את פרופסור מור יוסף עוד עת היה מנכ"ל הדסה אבל משום מה במקום לקרוא לו פרופסור מור יוסף, מנכ"ל הדסה, מנכ"ל הביטוח הלאומי, קוראים לו שלמה.

ישראל אייכלר: זה אומר את הכול.

ישראל אייכלר: בתקופתך הצלחת ליישם הרבה דברים.

ישראל אייכלר: הדברים בהם אנחנו טיפלנו זאת הקצבה לילדים עם נכות קשה ובכלל כל נושא הילדים הנכים.

ישראל אייכלר: תמי דהייתה לנו דלת פתוחה אצלך.

ישראל אייכלר: בשם הוועדה כולה אני רוצה לציין את עוזרתך הנאמנה הגברת אריאלה ליאור שענתה ביעילות ובמהירות לכל הפניות של הוועדה.

ישראל אייכלר: גם הצוות הנוכחי, הגברת לימור לוריא, מנהלת אגף נכויות במוסד לביטוח לאומי.

ישראל אייכלר: בכלל, הנגשת הביטוח הלאומי לציבור, זה אתה פרופסור מור יוסף.

ישראל אייכלר: אני רוצה לומר משהו יותר כללי, אדוני היושב ראש.

ישראל אייכלר: תמיד אמרו בביטוח לאומי שזה החוק כי חוקי הביטוח הלאומי הם מאוד נוקשים.

ישראל אייכלר: אמרו שזה החוק ואין מה לעשות.

ישראל אייכלר: אתה ידעת או אתה לימדת אותנו במעשיך שהכבדת הבירוקרטיה היא אם כל עוול והקלת הבירוקרטיה היא יישום החוק.

ישראל אייכלר: זה יישום החוק וזה ביצוע הסדר האזרחי הטוב.

ישראל אייכלר: עלה בי רעיון, אני לא יודע אם זה נכון מבחינה הלכתית או האם לזה התכוונו כאשר אמרו טוב שלא רופאים לגיהינום, אבל יכול להיות שלפעמים בגיהינום צריך רופאים טובים.

ישראל אייכלר: אני הייתי אומר טוב שברופאים לביטוח הלאומי.

ישראל אייכלר: הביטוח הלאומי היה גיהינום גדול בשביל האנשים שהיו צריכים אותו והוא הפך אותו לגן עדן.

ישראל אייכלר: אני לא רוצה לומר שהכול כבר מתוקן, אבל קידמת את הביטוח הלאומי מגוף שאי אפשר להזיז בו כלום למקום שעונה מיד על מכתבים.

ישראל אייכלר: לא רק לכם הוא ענה על המכתבים אלא גם לפונים שלנו והוא ענה אישית, פרופסור מור יוסף חתום על המכתבים עליהם יכולה לענות גם המזכירה.

ישראל אייכלר: לכן אני רוצה לברך אותך.

ישראל אייכלר: כמו שנאמר, אילן אילן במה אברך אותך, שכל הנטיעות שנוטעים ממך יהיו כמותך.

ישראל אייכלר: בכל מקום בו תלך, תצליח.

ישראל אייכלר: מי יבוא במקומך, ילמד ממך ומדרכיך.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

אלי אלאלוף: אני ממש מתנצל.

אלי אלאלוף: אני יודע שיש הרבה שרוצים לדבר.

אלי אלאלוף: אני הייתי מוכן לתת לכולם, אבל יש לוח זמנים.

<ולרי זילכה: תודה.

<ולרי זילכה: אני מבית איזי שפירא, פורום הארגונים וההורים למען ילדים עם מוגבלות.

<ולרי זילכה: אני חושבת שיש לי פריבילגיה להיות מאחרוני הדוברים כי אני באה כאן בשם הילדים עם המוגבלות אבל יש כאן באמת איזשהו קונצנזוס לגבי כלל האוכלוסייה וזה מראה שבאמת הקשב שלך הוא לא רק לאוכלוסייה ספציפית אלא לכל הצרכים שנמצאים על השולחן.

<ולרי זילכה: אני רוצה להגיד שלנו יש פריבילגיה באמת לעבוד עם מטה יוצא מן הכלל שמטפל בנושא של ילדים עם מוגבלות אבל באמת הרוח והנגישות וההנהגה שלך מאפשרת לדברים לקרות.

<ולרי זילכה: אני בתפקיד שלי קרוב לשמונה-תשע שנים והשינויים שנעשו במהלך השנים ושהולכים ונעשים כל הזמן הם פשוט יוצאים מן הכלל וכמו שנאמר, מתחשבים לא רק בילדים אלא בהסתכלות המשפחתית.

<ולרי זילכה: אני רוצה מאוד מאוד לברך אותך על השינוי ולהגיד תודה רבה.

<יהודה דורון: אני רוצה להגיד שפגשתי אדם מיוחד, אדם ששומע את הנכים, יושב אתנו, מקשיב לבעיות שלנו ואם עולה איזה רעיון שצריך לבצע אותו, הוא קורא לנו לחדר.

<יהודה דורון: לפעמים היו לנו מאבקים קשים והתנצחויות אבל בסופו של דבר שלמה ראה את מכלול ציבור הנכים בישראל ותמיד ניסה לגשר ולראות שכולם נענים.

<יהודה דורון: אני רוצה להגיד לו תודה רבה בשם ציבור הנכים ואני רוצה להעניק לך את השי בשם ארגון הנכים.

<יהודה דורון: תודה.

אלי אלאלוף: אדוני השר, בבקשה.

חיים כץ: מפגש שני בסדרה וכנראה שזה לא המפגש האחרון כי השבוע יהיה לנו עוד מפגש פרידה משלמה.

חיים כץ: במפגש הראשון הצגנו לו מקאמה שמציינת אותו ומסגרנו את זה במסגרת של זהב.

חיים כץ: אמרתי שזה בן אדם עשוי מזהב.

חיים כץ: היחס שלו, ההתייחסות שלו, הנגיעה שלו באנשים היא עם לב גדול.

חיים כץ: כל דבר טוב מגיע לסיומו ושלמה כפי שאני מכיר לא הולך לעשות לביתו אלא הוא הולך לעשות למגזר הציבורי.

חיים כץ: אולי הוא לא יודע מה הוא הולך לעשות, אבל אנחנו משערים לאן הוא הולך.

חיים כץ: גם בפורום הזה תודה רבה לך על כל מה שעשית לביטוח הלאומי, לאזרחים הנזקקים ואשרי המדינה שיש לה אנשים שבאים ונותנים את ליבם כמוך.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: באנו עכשיו מכנס, פיילוט חדש, במקום לתת חבילות מזון לאנשים שיעמדו ויצטלמו, יקבלו תלוש מזון כדי שיוכלו לקנות מה שהם רוצים חוץ מאלכוהול וסיגריות.

חיים כץ: זה פיילוט של 55 מיליון שקלים על 10,800 משפחות ב-37 ערים בהן מתגוררים ערבים, יהודים, חרדים, נוצרים, דרוזים, מגוון של האוכלוסייה ולכן איחרתי כי אחרת הייתי בא לכאן בהתחלה והייתי נותן לך בראש, אם היית מסכים.

אילן גילאון: שאלתי רק אם זה מצופה זהב או זהב.

אלי אלאלוף: היות והשר היה קצר כי הוא חוסך לדיון השלישי שלו בנושא, אני יכול לאפשר לכמה חברים להתייחס.

עליזה לביא: תודה אדוני היושב ראש.

עליזה לביא: גם אני באתי כדי להודות ולברך את פרופסור מור יוסף על העבודה הרבה.

עליזה לביא: אני רוצה רק להוסיף במשפט אחד.

עליזה לביא: תודה אדוני היושב ראש על האפשרות.

עליזה לביא: אני משמשת כיושבת ראש ועדת המשנה למיגור תופעת הסחר בנשים וזנות.

עליזה לביא: ישבנו עם פרופסור מור יוסף כדי לראות איך אנחנו מקדמים את הרעיון שיסייע לנשים משוקמות מזנות כזכאיות לקצבת נכות נפשית, לראות איך אפשר לתמוך ולסייע ואיך אפשר לעשות את זה גם באותן מסגרות תעסוקה כדי לתת להן את היכולת לרכוש מקצוע או הכשרה מקצועית כזו או אחרת.

עליזה לביא: אני מאוד שמחה שנקבעה ישיבת המשך ואני מקווה מאוד שהאני מאמין שלך ימשיך ויהדהד.

עליזה לביא: אדוני השר, אני יודעת שהנושא הזה של האוכלוסיות המוחלשות ביותר בחברה קרובות ללבך והנושא הזה של סל שיקום לנשים שנמצאות בזנות, זאת לא בחירה.

עליזה לביא: הן לא בחרו להיות שם.

עליזה לביא: אלה הסיפורים היותר קשים, החצר האחורית של החברה בישראל וכחברה מוסרית אנחנו חייבים לבוא ולראות איך אנחנו עושים את זה.

אלי אלאלוף: בדרך כלל לא הולכים לביטוח הלאומי עם עורך דין אבל כאן אני חייב להגיד שההתנהגות של לשכת עורכי הדין בוועדה שלנו היא תמיד אצילית.

אלי אלאלוף: הישיבות הראשונות עם הלשכה היו עם צעקות אבל אני חושב שהיום אנחנו מבינים טוב יותר את התפקיד, האחד של השני.

אלי אלאלוף: אני באמת אשמח לשמוע את עורכת הדין ענת קאופמן בשם לשכת עורכי הדין.

<ענת קאופמן: אני רציתי לציין את חג פורים שאנחנו עומדים בפתחו.

<ענת קאופמן: מעבר לכל הסיפורים של רעשנים וכולי, אנחנו זוכרים וצריכים לזכור דבר מאוד חשוב והוא שיתוף פעולה פורה והכרחי בין אסתר ומרדכי שהביא לנס הגדול.

<ענת קאופמן: אני חושבת שהמסר הזה חשוב ויפה גם בעניין שלנו למעמד הזה בו אנחנו נפרדים מפרופסור שלמה מור יוסף, כיוון שאסתר ומרדכי לימדו אותנו כי שיתופי פעולה שנעשים במקומות אסטרטגיים ובנקודות רלוונטיות יכולים להניב פירות יפים, פוריים ויעילים וזה החזון שלנו למצב שצריך לשרור בין הלשכה לבין הביטוח הלאומי.

<ענת קאופמן: שני הגופים האלה יכולים להביא לתוצאות יפות מאוד ולהסב הרבה נחת לאזרחים בנפרד אבל יחד כוחנו מתעצם פי כמה.

<ענת קאופמן: חלק משיתופי הפעולה שהם חדשים, פורצי דרך כגון שימוש באמצעים טכנולוגיים, חיבור למחשב, ממשק עורכי דין, חקיקה עדכנית ועוד.

<ענת קאופמן: אני יכולה לומר שהביטוח הלאומי, בעזרתו של פרופסור מור יוסף וראש לשכת עורכי הדין אפי נווה, באמת אנחנו רואים היום ניצנים של שיתוף פעולה מהסוג הזה שאנחנו שואפים אליו ואנחנו חושבים שצריך להמשיך הלאה ולטפח את שיתוף הפעולה הזה ואת המהפכה הזו שהיא לטובת האזרחים ולטובת הביטוח הלאומי.

<ענת קאופמן: אני חושבת שאנשים רבים כבר חשים את השינויים המבורכים שנולדו משיתוף הפעולה הזה וזאת למעשה המטרה העליונה שלנו, להרבות טוב במיוחד לאלה שזקוקים לנו.

<ענת קאופמן: נגישות וידידותיות זו, זאת מהפכה שפרופסור מור יוסף בהחלט קידם ודחף ויש להמשיך מתוך הבנה שככל שהמוסד יעשה מצדו מאמץ אמיתי לעזור, כך הערך שלו בעיני הציבור יתעצב.

<ענת קאופמן: אני רוצה לאחל לך מתוך תפילת שחרית של שבת, שכל מי שעוסקים בצורכי ציבור באמונה, הקדוש ברוך הוא ישלם שכרם, יסיר מהם כל מחלה וירפא בכל גופם וישלח ברכה והצלחה בכל מעשי ידיהם.

<ענת קאופמן: אמן.

אלי אלאלוף: שלמה, בבקשה.

<שלמה מור יוסף: אדוני השר, אדוני היושב ראש, חברי הכנסת שטרחו ובאו וחבריי מסביב לשולחן ובאמת כל אחד שיושב כאן היה אצלי במשרד, הייתי אצלו בשטח, עשינו הרבה מאוד דברים ביחד ובהרבה דברים לא הצלחנו.

<שלמה מור יוסף: מה שאני יכול להגיד זה שניסיתי לפתוח את הלב של הביטוח הלאומי.

<שלמה מור יוסף: אני רוצה להגיד כאן תודה לעובדי הביטוח הלאומי, למנהלים שבאו לוועדות הכנסת, לעורכי הדין שבאו לוועדות הכנסת ולעובדים בשטח שהלכו יחד אתי במהלך הזה.

<שלמה מור יוסף: הם עברו את השינוי.

<שלמה מור יוסף: אני באתי, הם היו שם, כדי שמישהו יעבור שינוי, הוא צריך הכרה פנימית שהוא צריך את השינוי.

<שלמה מור יוסף: עובדי הביטוח הלאומי הלכו אתי יד ביד ובאמת במאמץ גדול שחלקו בא ממני, חלקו בא מהשרים שהנחו אותי במהלך הדרך – אם זה משה כחלון או מאיר כהן או השר חיים כץ – ואם אלה יושבי ראש הוועדה כאן, בהתחלה חבר הכנסת חיים כץ ואחר כך חבר הכנסת אלי אלאלוף, עם כל המעורבים, כל אחד בתחומו.

<שלמה מור יוסף: יש כאן הרבה מאוד אנשים שהתקיפו את הביטוח הלאומי לאורך הרבה שנים וכולל בתקופה האחרונה, וזה בסדר.

<שלמה מור יוסף: אבל יש כאן הרבה מאוד אנשים שמבינים עכשיו יותר טוב את הביטוח הלאומי ומה שיותר חשוב, בביטוח הלאומי יש הרבה יותר אנשים שתופסים את התפקיד שלנו בצורה קצת שונה וזה נאמר כאן מסביב לשולחן וזה היה היעד המרכזי, לשמש מוסד של צדק ולא של צדקה ולתת לאזרחים את מה שהמדינה צריכה לתת להם.

<שלמה מור יוסף: לא את מה שהמדינה עושה טובה לתת להם.

<שלמה מור יוסף: כתפיסה.

<שלמה מור יוסף: אני חושב שהתפיסה הזאת מאפיינת את המהלכים שנעשו בביטוח הלאומי ואני חושב שאנחנו נמצאים עכשיו במצב שמכאן אפשר להתקדם קדימה.

<שלמה מור יוסף: אני משוכנע שמי שייכנס לתפקיד, ואני מקווה במהרה אדוני השר, זה אחד הדברים החשובים – ואני יודע שלא הכול תלוי בך – אבל חשוב מאוד שייכנס מישהו לתפקיד וימשיך את התנופה וייתן לה את המאפיינים שלו ואת הצביון שלו.

<שלמה מור יוסף: היה לי מאוד מרגש שיושב ראש הוועדה בחר להיפרד ממני בצורה הזאת ולא רק בצורה אישית אצלו בחדר.

<שלמה מור יוסף: אני באמת נרגש מאוד מהנוכחות הכול כך נרחבת, גם של חברי הכנסת ואני מכיר את הנוכחויות השונות, אבל גם של כל החברים שעבדנו והתווכחנו וחלק השגנו וחלק לא השגנו, אבל הכול היה מתוך כבוד והערכה הדדית האחד לשני, גם ברגעים הקשים של המחלוקות ושל ויכוחים.

<שלמה מור יוסף: הדרך היא עוד ארוכה.

<שלמה מור יוסף: אני נתתי לשר רשימה של נושאים שאני חושב שצריך לקדם.

<שלמה מור יוסף: אני כתבתי אותם באיזושהי חוברת שאני אשים אותה באתר האינטרנט וכמובן שאני אתן אותה לשר ולמנכ"ל שיחליף אותי.

<שלמה מור יוסף: אני בהחלט רואה בישיבה הזאת את השלב הבא להתפתחות של המוסד לביטוח לאומי ואני מודה לכם מקרב לב ובהרבה התרגשות.

<שלמה מור יוסף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תרשו לי לציין את חברות הכנסת תמר זנדברג ונורית קורן שלא הספיקו לדבר ואני מתנצל.

אלי אלאלוף: אני מודה לכולכם על שדהייתם כאן.