ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 661, 2017-02-28 13:00

משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו עוסקים בדיון מהיר של חבר הכנסת מיקי רוזנטל על דרישת החשבת הכללית היוצאת למכרז פתוח על זיכיון משאבי ים המלח.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי רוזנטל, זאת הצעה שלך לדיון מהיר ואני מציע שתציג את הדברים, גם עם לוחות הזמנים.

מיקי רוזנטל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי רוזנטל: אנחנו באים עכשיו מבג"ץ בעניין מיסוי דירה שלישית.

משה גפני: אני יודע על הבג"ץ על מיסוי דירה שלישית אבל אני לא יודע שאתה בא משם.

משה גפני: אולי תאמר לנו משפט או שניים.

מיקי רוזנטל: השופטים, אם הבנתי מרוח השאלות שלהם – אתה יודע שקשה לפענח – חושבים שנפל פגם יסודי בהליך החקיקה.

מיקי רוזנטל: על-פי ההערכה שלי הם יוציאו בקרוב צו ביניים נגד החוק, כך אני חושב.

מיקי רוזנטל: שלושת השופטים, שאחד מהם, סולברג, נחשב שופט שמרן שלא מרבה להתערב בהחלטות המדינה, גם הוא ביקר מאוד את ההליך.

מיקי רוזנטל: עכשיו לעניין שלנו.

מיקי רוזנטל: קודם כול אני רוצה להגיד לכם שמדובר באחד העניינים הכלכליים הדרמטיים ביותר, באחת ההחלטות הדרמטיות ביותר שקשורות לכלכלת ישראל.

מיקי רוזנטל: רק כדי להבין את סדרי הגודל, על איזו גיזת זהב אנחנו מדברים – מ-1999 ועד 2016 כי"ל חילקה לבעלי המניות שלה דיווידנדים בהיקף של 29.6 מיליארד שקלים, כלומר ב-16-17 שנים בממוצע קרוב ל-2 מיליארד שקלים בשנה.

מיקי רוזנטל: ההשקעה הזאת יצרה לכי"ל רווח לפני מס של 23 מיליארד שקלים.

מיקי רוזנטל: המספרים האלה רק מסבירים מה עומד על כף המאזניים.

מיקי רוזנטל: למדינה יש היסטוריה עגומה של טיפול במכרזים על הנכסים שלה.

מיקי רוזנטל: ראינו את זה בבז"ן, מכרז שהותקף קשות על ידי בג"ץ, אנחנו רואים את זה עכשיו בקצא"א – הזיכיון נגמר בעוד דקה, המדינה בכלל לא יודעת בעצמה, היא חלוקה, מגיעה עד הרגע האחרון, לא בטוחה בעצמה וכולי.

מיקי רוזנטל: הזיכיון של כי"ל אמור להסתיים ב-2030.

מיקי רוזנטל: אנשים אומרים: טוב, זה מעבר להרי החושך.

מיקי רוזנטל: אז אני קודם כול רוצה להפנות את תשומת לבכם, בגלל שמדובר בעניינים כל-כך סבוכים ולא באיזו גחמה אישית שלי, חילקתי לכם נייר מתוך דוח ועדת ששינסקי, שאומר את הדברים הבאים: "הוועדה ממליצה על הקמת צוות ייעודי, שימונה על-ידי החשבת הכללית, אשר יעסוק בנושא זה תוך מתן פרשנות ברורה לשטר הזיכיון, אשר תביא לבהירות וודאות..." – אתייחס לעניין הזה.

מיקי רוזנטל: אני מתייחס בעיקר לתאריכים.

מיקי רוזנטל: "הוועדה ממליצה כי צוות זה יגיש המלצותיו לממשלה עד לסוף הרבעון הראשון של שנת 2015".

מיקי רוזנטל: אנחנו כבר ברבעון הראשון של שנת 2017 ולא רק שאין המלצות אלא כבר אין חשבת.

מיקי רוזנטל: ההמלצה הראשונה הייתה לגבי שווי הנכסים.

מיקי רוזנטל: "בנוסף, ממליצה הוועדה כי יקום צוות נוסף אשר יגבש המלצות באשר לפעולות הממשלה הנדרשות לקראת תום תקופת הזיכיון, ויבחן את אופן הקצאת הזיכיון העתידי.

מיקי רוזנטל: הוועדה ממליצה כי הצוות יגיש את המלצותיו לממשלה עד לסוף הרבעון הראשון של שנת 2016.

מיקי רוזנטל: " אנחנו שנה אחרי והצוות הזה בקושי התכנס.

מיקי רוזנטל: מדובר בגרירת רגליים של המדינה.

משה גפני: מה היה מצופה על-פי דוח ששינסקי?

משה גפני: מה הכוונה פה?

משה גפני: מכיוון שהחשב הכללי החדש אמור להיפגש איתי.

מיקי רוזנטל: אסביר את הסוגיה.

מיקי רוזנטל: יש הרבה מאוד סוגיות סבוכות.

מיקי רוזנטל: אני מצטער מאוד שמר חזקיהו לא נמצא פה ואני גם מצטער שהכלכלן הראשי של משרד האוצר לא פה.

מיקי רוזנטל: מאחר ומדובר באחד הנושאים הכבדים ראוי שהם היו פה.

מיקי רוזנטל: הסוגיה היא כדלקמן: 1) האם לצאת למכרז, ואם כן איזה מכרז; 2) מה שווי הנכסים של כי"ל ואיך מעריכים אותם בתום המכרז; 3) ודבר שאף אחד עוד לא התחיל לדון בו, מה עושים עם ים המלח, שהוא נכס עולמי שהולך ומתכלה, ואיך אנחנו שומרים עליו תוך כדי הפקת רווחים ואשלג ממנו.

מיקי רוזנטל: כמה מותר לשאוב, האם הכמות בלתי מוגבלת, האם שיטת האידוי נכונה למרות שהיא זולה יותר אבל היא מייבשת את הים.

מיקי רוזנטל: כל מיני סוגיות, אבל בעיקר סוגיות כלכליות.

מיקי רוזנטל: אחד הסעיפים הכי בעייתיים – החשבת הוציאה לפני שבועות ספורים המלצה שלה, לפיה היא ממליצה לצאת למכרז, אבל המכרז סבוך מאוד, מן הטעם הפשוט שלכי"ל יש מעין זכות סירוב.

מיקי רוזנטל: המכרז יכול להיות "תפור" גם אם אף אחד לא מתכוון לזה.

מיקי רוזנטל: הנוסח שמופיע במכרז המקורי, בסעיף 25 לזיכיון המקורי של ים המלח, אומר את הדבר הבא: "אם אחרי פקיעת הזיכיון תרצה הממשלה להציע זיכיון חדש להפקת מלחי מחצב, מחצבים וכימיקלים מים המלח לאיזה אדם שאיננו בעל הזיכיון," דהיינו לא לכי"ל, "תציע הממשלה ראשונה לבעל הזיכיון זיכיון חדש בתנאים לא פחות נוחים מאלה שהיא אומרת להציעם לאותו אדם אחר.

מיקי רוזנטל: " אפשר לפרש את זה האם אוטומטית צריך לתת לכי"ל להציע הצעה נגדית, האם זה אומר שמישהו בכלל ייגש למכרז בתנאים כאלה, שמשמעם: מה זה משנה מה אעשה, אם אסכים למיליארדים או מיליונים במכרז הזה, כי בסוף כי"ל תגיד: "בסדר, אז אני נותנת שקל יותר מן ההוא" והיא לוקחת את המכרז.

מיקי רוזנטל: יש הרבה מאוד סוגיות שנוגעות למכרז הזה, ובעיקר, עכשיו זה השלב להכריע בהן.

מיקי רוזנטל: את הסעיף הזה צריך לנטרל, אולי משפטית, ללכת היום לבית-המשפט ולראות איך מפרש בית-המשפט את הדבר הזה.

מיקי רוזנטל: אם בית-המשפט אומר שזה בעצם נותן לכי"ל זכות סירוב ראשונה, ספק אם כדאי לצאת למכרז.

מיקי רוזנטל: יכול להיות שהמדינה צריכה לנקוט – והצעתי את זה לחשבת הכללית, ואולי זה בין המסמכים שהיא לקחה הביתה כי לא רצתה שמישהו אחר יראה אותם – הצעתי לה להכריז שהמדינה תפעיל את מפעלי ים המלח בעצמה במשך תקופה של שנה-שנתיים-שלוש, לא לצאת למכרז חדש.

מיקי רוזנטל: זה מייתר כמובן את הסעיף הזה כי לא יצאנו למכרז חדש.

מיקי רוזנטל: אני רוצה להציג שלוש דוגמאות להתנהגות השלומיאלית של המדינה בעניין הזה כי כולן חשובות, ויש לי גם בקשה בסוף הדברים.

מיקי רוזנטל: ראשית, במדינה יד ימין לא יודעת מה עושה יד שמאל.

מיקי רוזנטל: משרד האנרגיה מאשר למשפחת עופר להקים בשטח של כי"ל תחנת כוח ואף אחד לא אומר: רגע, מתי נגמר להם הזיכיון?

מיקי רוזנטל: ב-2030?

מיקי רוזנטל: אז בואו ניישר את תקופת הזיכיון גם על זה עד 2030.

מיקי רוזנטל: נתנו להם עכשיו בפועל רישיון להפעיל תחנת כוח עד 2037 בתוך נכס שהזיכיון עליו מסתיים ב-2030.

מיקי רוזנטל: זה בושה וחרפה.

מיקי רוזנטל: שנית, שר האוצר מינה את ועדת נוה לפני 18 חודשים.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לשמוע כמה פעמים הוועדה התכנסה.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לדעת למה לקח לוועדה 7 חודשים, רק בינואר 2016 הוועדה הוציאה קול קורא לציבור להגיש את עמדותיו לגבי הסוגיות שעומדות פה על הפרק.

מיקי רוזנטל: בקיצור, גרירת רגליים נוראית.

מיקי רוזנטל: אני מציע, אדוני, ראשית, שהוועדה תבקש דוח חצי שנתי על מצב ההתקדמות לקראת הזיכיון, על ההכנות אליו, כי כאמור מדובר בנושאים סבוכים שללא ספק גם יתגלגלו לפתחו של בית-המשפט.

מיקי רוזנטל: משום שמדובר בעשרות מיליארדי שקלים אז גם משפחת עופר תשמח לקחת את המדינה לבית-המשפט, וגם היו ניסיונות בעבר לגרום לכך שהמדינה לא תקבל החלטה ובסופו של דבר יגידו: "טוב, אין ברירה, צריך להאריך להם את הזיכיון", שזה הדבר הכי גרוע שאפשר לעשות.

מיקי רוזנטל: זה גם נוגד את עמדת החשבת וגם נוגד את האינטרס הכלכלי של מדינת ישראל, וגם לא מגן על ים המלח.

מיקי רוזנטל: לפיכך אני מציע שלושה דברים.

מיקי רוזנטל: אחד, כאמור, שיהיה מעקב ודיווח חצי שנתי של כל גורמי הממשלה, כי יש יותר מאחד.

מיקי רוזנטל: משרד האוצר מרכז את זה בהיבט המכרזי והכלכלי, אבל יש לזה היבט סביבתי ויש לזה היבטים אחרים.

מיקי רוזנטל: יש למשל היבט של תעסוקה, מי יבטיח את עתיד העובדים.

מיקי רוזנטל: נבוא הנה דקה לפני סיום הזיכיון ונגיד: "טוב, אז אי אפשר להאריך עכשיו את הזיכיון כי לא הבטיחו את עתיד העובדים"?

מיקי רוזנטל: אני חושב שצריך דיווח חצי שנתי לוועדה.

מיקי רוזנטל: הוועדה צריכה לנקוט עמדה לגבי הסוגיות שמועלות, ובעיקר להאיץ בממשלה לא לגרור רגליים ולקבל החלטות ראויות בנושא הכלכלי הדרמטי ביותר שיעמוד בפנינו בשנים הקרובות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: כפי שאמרת, הנושא מורכב, מסובך וגדול.

משה גפני: התברר לנו שהמדינה לא כל-כך גוררת רגליים כמו שהיא לא מקבלת החלטות.

מיכל בירן: זה אותו דבר אבל פחות ויזואלי.

משה גפני: דב חנין, בבקשה.

משה גפני: קחו בחשבון שזה דיון מהיר והדיונים כנראה יימשכו פה.

מיקי רוזנטל: אין לנו ברירה, אלא אם כן אנחנו רוצים להפקיר את הנכס הכי חשוב של המדינה.

דב חנין: ראשית, תודה לך, אדוני היושב-ראש, ברכות לך, והערכה גדולה לחברי חבר הכנסת מיקי רוזנטל על יוזמת הדיון הסופר-חשוב הזה.

דב חנין: באמת סופר-חשוב.

דב חנין: אני רוצה להצטרף לדברים גם בהיבט של החשיבות וגם בהיבט של לוחות הזמנים.

דב חנין: בהיבט של החשיבות, המשיל חבר הכנסת רוזנטל את הזיכיון בים המלח לגיזת הזהב, או בלשון העם: לבית חרושת להדפסת כסף.

דב חנין: אבל אני חייב לומר שהדוגמה הזאת עושה חסד עם בעלי מפעלי ים המלח כי בגיזת הזהב לפחות לא הורסים את הזהב, הזהב עצמו לא נהרס.

דב חנין: פה ים המלח נפגע בצורה מאוד-מאוד קשה.

דב חנין: ההערכות שלנו, שהקטסטרופה הסביבתית האיומה שעוברת על ים המלח נגרמת בגלל שני מקורות.

דב חנין: מקור אחד לא קשור לענייננו, וזה העובדה שמשטר המשקעים אצלנו משתנה, יש פחות גשם, וגם יש יותר שימושים במי הירדן שמגיעים לים המלח וכתוצאה מזה פחות מים נכנסים לים.

דב חנין: זה לא שייך לעניין שלנו.

דב חנין: המקור השני הוא צורת הפעולה של מפעלי ים המלח שפשוט מזיקה ומחריבה את ים המלח.

דב חנין: צורת הפעולה הזאת היא הצורה הכי זולה בעולם של הפקה.

דב חנין: שואבים מיִם מיָם המלח למתחם הדרומי, לברכות האידוי, שם מאדים את המים ומפיקים את המלחים.

דב חנין: זאת הדרך באמת הכי זולה להפיק מלחים אבל הדרך הכי פוגענית מבחינת ים המלח.

דב חנין: לכן זה לא רק גיזת זהב אלא זה בעצם רישיון להחריב, רישיון לחורבן סביבתי של אחד משבעת פלאי העולם, לפחות מבחינת הטבע.

דב חנין: לכן זה דבר שיש לו משמעות מאוד-מאוד גדולה.

דב חנין: דיבר חבר הכנסת רוזנטל, ובצדק, על הממד הכלכלי מרחיק הלכת של הזיכיון הזה.

דב חנין: אני חושב שבצד הדברים האלה צריך להדגיש את הממד הסביבתי המאוד-מאוד קשה.

דב חנין: מכאן לשאלת לוחות הזמנים.

דב חנין: אני מצטרף לדברי חבר הכנסת רוזנטל, לא רק בהיבט העקרוני, ששנת 2030 היא כבר בעצם מעבר לפינה, אלא גם מבחינת התנאים הקונקרטיים של שטר הזיכיון.

דב חנין: שטר הזיכיון קובע ש-10 שנים לפני תום תקופת הזיכיון אנחנו נכנסים למשטר מיוחד, שבו למשל החברה, או מפעלי ים המלח לצורך העניין, לא יכולה להשקיע, ההשקעות כפופות לאישור ממשלתי.

דב חנין: אנחנו נמצאים במצב מאוד-מאוד מיוחד, שההתנהלות שלנו, במה מותר ומה לא מותר, מוגבלת מאוד ב-10 השנים האחרונות.

דב חנין: מכיוון שכולנו יודעים שההשקעות נכנסות למשטר מיוחד כבר בשנת 2020 אז למעשה כבר היום אנחנו נמצאים במצב שצופה לשנת 2020, שהיא מחר בבוקר מבחינת התנהלות, וכבר היום בעצם אנחנו מתנהלים לפי מצב הדברים שמוכתב בשטר הזיכיון.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אמרת, בצדק, שהמדינה לא נוקטת עמדה ואולי גוררת רגליים, או חמור מזה, היא לא מתנהלת בצורה סבירה.

משה גפני: לא אמרתי שהיא גוררת רגליים.

משה גפני: היא לא נוקטת עמדה.

דב חנין: אני חושב שלכן אנחנו צריכים להתכנס לכך שוועדת הכספים תעשה את מה שהמדינה איננה עושה.

דב חנין: אני מקבל לגמרי את הצעתו של חבר הכנסת רוזנטל, לדיון שיטתי של אחת לחצי שנה, שבו נקבל דין וחשבון מפורט מה קורה ונביע את עמדתנו ביחס לזה.

מיכל בירן: דבר ראשון, אני מברכת את חברי חבר הכנסת מיקי רוזנטל ואת חברת הכנסת זהבה גלאון על היוזמה של הדיון.

מיכל בירן: אני שמחה שהוא מתקיים ואני חייבת להודות שאני גם חשדנית בכל הקשור להתנהלות של המדינה עם משפחת עופר, על כל הגלגולים השונים.

מיכל בירן: יצא לי לטפל בזווית אחרת, של מניית הזהב ב"צים", שביקשו שהמדינה תוותר עליה, וראיתי את כולם, את משרד האוצר ואת משרד הביטחון יושבים כמעט כמו לוביסטים של משפחת עופר בדיון.

מיכל בירן: רק בזכות מאבק פרלמנטרי הצלחנו להפעיל מספיק לחץ ולמנוע את זה.

מיכל בירן: אגב, דיברת על הנזק.

מיכל בירן: הדבר הכי מזעזע, שאני חושבת שכמעט אין לו תקדים, הוא שאת התשלום על הנזק המדינה משלמת, את רוב הכסף.

מיכל בירן: כלומר, גם נותנים להם ליהנות מזה, וגם את הנזק שהם גורמים לטובת הפקת הרווחים המדינה מממנת את רובו.

מיכל בירן: בחוק ההסדרים לפני שנתיים רצו "לגלגל" אותו אל המלונות.

מיכל בירן: כמה המדינה משלמת?

<יובל רז: מפעלי ים המלח 80% והמדינה 20%.

מיקי רוזנטל: אתה מדבר על ה"קציר".

מיכל בירן: על התוצאה של הנזק בהגנה על המלונות.

<יובל רז: זה ה"קציר".

<יובל רז: 7 מיליארד שקל.

<מיכאל רבזין: פתרון הקבע הוא ה"קציר".

מיכל בירן: אני מבקשת לשאול שאלה.

מיכל בירן: למה 20%?

מיכל בירן: אני גם אתעמק במספרים, אבל גם 20%- - -

<יובל רז: את מתכוונת להגנות הבינים.

מיכל בירן: הם מרוויחים מזה.

מיכל בירן: אין שום סיבה שהמדינה וכספי משלם המסים ישלמו עבור זה, לא 20% ולא 10%, במקום שהם ילכו לילדים בסיכון או לכל מטרה אחרת.

מיכל בירן: זה פשוט לא הגיוני.

מיכל בירן: אז אני שמחה על ההצעה של חבר הכנסת רוזנטל וחושבת שהפתרון שמוצע כאן, למעקב של הוועדה, הוא פתרון טוב.

יעל כהן-פארן: אני גם רוצה לשמוע את הצדדים אבל אני מבקשת לומר משפט.

יעל כהן-פארן: העובדה שהזיכיון מסתיים בשנת 2030 נותנת לנו הזדמנות, לא לחשוב רק על תנאי המכרז ואם פותחים מכרז, על תנאי הזיכיון וכולי, אלא לחשוב בכלל על המשמעות ועל הנזק, ואני לא מדברת רק על הנזק למלונות אלא על הנזק של המפעלים לכל אזור ים המלח.

יעל כהן-פארן: אנחנו יודעים שהנזק גדול.

יעל כהן-פארן: אני עומדת בראש השדולה של חברי הכנסת להצלת ים המלח.

יעל כהן-פארן: אנחנו יודעים שהמצב של ים המלח קטסטרופלי, וחלק גדול מזה הוא בגלל המפעלים.

יעל כהן-פארן: נכון, זה קיים עשרות שנים.

יעל כהן-פארן: לא נחזור אחורה, אבל עכשיו צריך להסתכל קדימה, להסתכל גם אם אנחנו בכלל מוכנים להמשיך את הנזק הזה.

יעל כהן-פארן: צריך לתמחר אותו, להסתכל על העלות הכלכלית של הנזק הזה, ואני לא מסתכלת רק על המלונות, אני מסתכלת על כל הנזק של היכחדות ים המלח.

יעל כהן-פארן: בואו נשים את זה על השולחן, הוא נעלם.

יעל כהן-פארן: צריך חשיבה מחודשת.

יעל כהן-פארן: יש פה הזדמנות.

יעל כהן-פארן: זה מה שרציתי להגיד.

יעל כהן-פארן: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מי משיב ראשון מהמשרדים?

משה גפני: החשב הכללי?

<יובל רז: אני יכול להגיד, למרות שקוסאי עאסי הוא הכלכלן הראשי, הוא מרכז את ועדת יואל נוה.

<יובל רז: אני סגן החשב הכללי.

<יובל רז: החשב הכללי החדש נכנס לתפקידו בדיוק לפני חודש.

<יובל רז: דנו אתו פעם אחת או פעמיים על כי"ל.

<יובל רז: הוא הולך להיכנס לעניין.

משה גפני: עזוב עכשיו את החשב הכללי, בבקשה.

<יובל רז: כי זה נאמר פה.

דב חנין: מה עמדת החשבות?

מיקי רוזנטל: קודם כול, מה לוח הזמנים?

משה גפני: נלך לפי הסדר מכיוון שאני לא מתכוון להרפות מן העניין הזה.

משה גפני: תן לנו בשתי דקות תמונת מצב, לפני כניסת החשב הכללי החדש.

משה גפני: אמרה החשבת הכללית הקודמת שצריך לפתוח את נושא המכרז וכל הדברים האלה.

משה גפני: לוחות הזמנים, כפי שחבר הכנסת רוזנטל תיאר, עברו.

משה גפני: מה קורה בינתיים?

משה גפני: זה הפקרות?

מיקי רוזנטל: מה עשתה ועדת נוה במשך שנה וחצי?

משה גפני: תיכף אתן לך להתייחס לוועדת נוה, אבל קודם תתאר את המצב.

<יובל רז: היה צוות בראשות החשבת הכללי.

<יובל רז: באמת לקח לו הרבה יותר זמן כי הנושא הרבה יותר מורכב מאשר חשבנו.

<יובל רז: הוועדה בראשות החשבת הכללית עסקה בשווי הנכסים בתום התקופה שלפיה יש שטר זיכיון.

<יובל רז: הסעיף מנוסח כפי שניסחו אותו בשנות השישים, אבל השאלה הייתה כמה הנכסים שווים בעצם על מנת לשלם את זה לבעל הזיכיון הנוכחי.

משה גפני: אתה יודע להגיד לי, אני פחות מתמצא בתחום, אני מבין שבראשית שנות המדינה לקחו נכס מאוד מניב, גם כספית וגם בכלל, ונתנו אותו לקבוצה קטנה שהרוויחה מזה כסף רב.

<יובל רז: בשנות התשעים הייתה הפרטה.

משה גפני: לא היה שום שלב – אני לא מדבר על ששינסקי 2 – שאתם חשבתם לעצמם: בואו רגע נעשה חשיבה מחדש?

משה גפני: זה נכס מאוד דרמטי מבחינת הכלכלה הישראלית, ואני לא מדבר על הצד הסביבתי.

משה גפני: לא היה מישהו שקם ואמר שצריך לחשוב על זה מחדש?

<יובל רז: קשה לי להגיד לך מה היה בשנות התשעים כאשר החליטו להפריט את כי"ל, שהיא בעלת הזיכיון, היא בעלת מפעלי ים המלח.

<יובל רז: עד שנות התשעים זו הייתה חברה ממשלתית.

<יובל רז: להערכתי התייחסו אליה כאל חברה ממשלתית.

<יובל רז: מה היו שיקולי ההפרטה ומה היו השיקולים האם צריך לעדכן ולתקן- - -

דב חנין: יש לכם הערכה כמה כסף הפסדנו מן ההפרטה הזאת?

מיכל בירן: זאת שאלה מעולה.

מיקי רוזנטל: סיפרתי כמה דיווידנדים נתנו.

מיקי רוזנטל: אם המדינה הייתה עובדת רק בחצי יעילות גם אז זה היה 15 מיליארד שקל.

משה גפני: הבעיה המרכזית שלנו כוועדת הכספים הנוכחית היא שאנחנו עוסקים בדבר דומה, עם היבטים שונים לחלוטין, והזיכיון נגמר.

<יובל רז: המדינה, בניגוד למה שאמר חבר הכנסת רוזנטל, כן מבינה שב-2030 נגמר הזיכיון והיא לא מחכה לפברואר של שנת 2030 בשביל להחליט מה לעשות – אנחנו עכשיו ב-2017 – כדי לא להגיע לרגע האחרון.

משה גפני: זאת אותה ממשלה שיודעת שהזיכיון של קצא"א מסתיים במרץ.

מיקי רוזנטל: אשאל אותך, אם אתה רוצה נרד לרמת פירוט אחרת, לקח לחשבת הכללית, שמינו אותה לבדוק את עניין שווי הנכסים, משהו שאמרו שייקח חודשיים – כמה זמן זה לקח בפועל?

<יובל רז: שנתיים.

<יובל רז: זה אומר שהנושא מורכב באמת.

מיקי רוזנטל: אני מסכים שהנושא מורכב, הרי באתי הנה עכשיו ב-2017 כי הנושא מורכב וב-2030 לא תהיו מוכנים.

מיקי רוזנטל: כפי שאמר חברי דב חנין, ב-2020 אנחנו צריכים להיות מוכנים כי הרי מדובר פה במדיניות ההשקעות של מפעלי ים המלח.

מיקי רוזנטל: ואתם לא תהיו מוכנים, אין שום סיכוי שתהיו מוכנים.

<קוסאי עאסי: אני הכלכלן הראשי.

<קוסאי עאסי: ברצוני לענות לחבר הכנסת מיקי רוזנטל לגבי ועדת נוה.

<קוסאי עאסי: השר מינה את הצוות.

משה גפני: למה אתה מייצג פה את הכלכלן הראשי?

<קוסאי עאסי: הכלכלן הראשי רצה מאוד להגיע לכאן אבל הוא במילואים היום.

<קוסאי עאסי: אני מרכז הוועדה.

משה גפני: אני מבין שאתה מנהל תחום מיסוי בינלאומי.

<קוסאי עאסי: כן, אבל אני גם מרכז הוועדה.

מיקי רוזנטל: מתי מונתה הוועדה?

<קוסאי עאסי: הוועדה מונתה על-ידי שר האוצר בסוף אוגוסט 2015.

מיקי רוזנטל: כמה ישיבות ערכתם?

<קוסאי עאסי: הוועדה התחילה לשבת בנובמבר 2015 בגלל שהייתה אז תקופת חגים.

<קוסאי עאסי: מאז ערכנו הרבה ישיבות.

<קוסאי עאסי: לא ספרתי כמה ישיבות, אבל היו הרבה ישיבות, בתדירות של ישיבה אחת לשבוע.

<לי-היא גולדנברג: יש פרוטוקולים של הישיבות האלה?

<קוסאי עאסי: יש פרוטוקולים של הישיבות.

<קוסאי עאסי: אנחנו מתכוונים לפרסם אותם עם המלצות הביניים.

משה גפני: מה המטרה של הוועדה?

משה גפני: לאן היא מגיעה בסוף?

משה גפני: מה היעד?

<קוסאי עאסי: היעד של הוועדה להמליץ לשר האוצר על חלופות, או על חלופה, על פעולות שהמדינה צריכה לעשות עם תום הזיכיון.

<קוסאי עאסי: כל החלופות הן על השולחן, בין אם מכרז, בין אם הלאמה, הכול על השולחן.

מיקי רוזנטל: אגב, זה לא הלאמה.

מיקי רוזנטל: אל תשתמש במילה "הלאמה".

מיקי רוזנטל: הם אוהבים את זה.

מיקי רוזנטל: זה לא הלאמה.

מיקי רוזנטל: על-פי החוק הנכס חוזר למדינה בשנת 2030.

מיקי רוזנטל: היא לא חייבת להוציא אותו לזיכיון.

משה גפני: להערכתך, מתי תסיימו את העבודה?

<קוסאי עאסי: היינו צריכים להגיש את המסקנות באמצע השנה שעברה אבל יצאנו בשימוע לציבור, שלקח חודשים רבים, ולאחר מכן, כפי שחבר הכנסת מיקי רוזנטל אמר, הנושא מורכב מאוד ולכן החלטנו לצרף יועצים חיצוניים.

<קוסאי עאסי: תהליך בחירת היועצים ארך כחצי שנה, בגלל זה התעכבנו.

<קוסאי עאסי: אחרי כל העיכובים האלה ביקשנו לאחרונה דחייה משר האוצר עד לאמצע השנה הזאת, עד יוני 2017.

משה גפני: מה אתה יכול לחדש לנו על מה שקרה עד היום?

<קוסאי עאסי: בינתיים היועצים נכנסו.

משה גפני: עזוב את היועצים.

משה גפני: אני שואל מה נראה לך.

משה גפני: אתה מרכז הוועדה, השתתפת בדיונים אחת לשבוע.

משה גפני: מה נראה לך?

משה גפני: מה המגמה?

משה גפני: מה הכיוון?

<קוסאי עאסי: אתה יכול להיות יותר ממוקד?

<קוסאי עאסי: אני לא יודע מה יהיו המסקנות.

מיכל בירן: אם הוא היה יודע היו מאשימים אותו שהם כבר החליטו לפני שדנו.

משה גפני: אני לא מאשים בשום דבר.

משה גפני: אני רוצה לדעת מכיוון שאנחנו הולכים לעסוק בזה.

משה גפני: אני רוצה לשאול אותך, אתה מרכז הוועדה, אתה האיש שנמצא הכי הרבה בישיבות, היית בישיבות אחת לשבוע עד היום.

משה גפני: האם אתה יכול להגיד לנו מגמות?

משה גפני: עוד לפני שהיועצים הגיעו.

משה גפני: היועצים הגיעו ואני מבין שעוד לא שמעת אותם, רק עוד מעט תשמע אותם.

משה גפני: מה המגמות?

משה גפני: המגמות הן ללכת לאיזה כיוון?

משה גפני: שהמדינה תיקח את זה חזרה והיא תפעיל?

משה גפני: שייצאו למכרז פומבי כפי שהחשבת הכללית הקודמת סברה?

משה גפני: מה המגמה?

<קוסאי עאסי: אני לא יודע.

<קוסאי עאסי: עוד לא הגענו לשלב של ההמלצות ולכן אני לא יודע.

<קוסאי עאסי: אני כן יודע שהכול על השולחן.

יעל כהן-פארן: הכול על השולחן, כולל לסיים את הזיכיון לחלוטין ולא לפתוח את המכרז?

מיקי רוזנטל: אני רוצה לשאול אותך כמה שאלות שאתה יכול לענות עליהן, כי על השאלה הזאת אתה לא יכול לענות.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לשאול אותך שאלות אחרות.

מיקי רוזנטל: יש שאלות משפטיות חד-משמעיות.

מיקי רוזנטל: הסעיף שקראתי – האם המדינה יודעת אם יש לכי"ל עילה או אין לה עילה?

מיקי רוזנטל: האם הסעיף הזה מבוטל מבחינת

מיקי רוזנטל: כם או לא?

מיקי רוזנטל: האם הוא מקנה לכי"ל יתרונות?

מיקי רוזנטל: אלה שאלות משפטיות שאתם לא צריכים שום מומחים כדי להשיב עליהן.

<קוסאי עאסי: אנחנו שוקלים את זה.

מיקי רוזנטל: זה כבר היה צריך להיות מוכן כי זה שאלת מפתח, אם אפשר לצאת למכרז או אי אפשר לצאת למכרז, האם המכרז הזה "מכור" או לא, ולא עשיתם את זה עד היום, עד היום לא ביררתם שאלות.

מיקי רוזנטל: אני לא מדבר עכשיו אם כדאי לצאת למכרז כי זה יביא יותר כסף או כדאי להפעיל את זה לבד, שזה שאלה אחרת.

מיקי רוזנטל: אני מדבר על השאלות הבסיסיות.

מיקי רוזנטל: זה דבר אחד.

מיקי רוזנטל: דבר שני, למה לא פרסמתם את ההמלצות של החשבת הכללית עד היום?

מיקי רוזנטל: חלפו כבר כמה חודשים.

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: האם הייתה שם גם הודעה על ההפרות של כי"ל את מניית הזהב ולכן אתם נמנעים מלעשות את זה?

משה גפני: יובל רז, אתה יודע לענות על זה?

<יובל רז: אלה שני דברים שונים.

<יובל רז: הסדר הנכסים – החשבת הכללית הקודמת הגישה את זה לחשב הכללי הנוכחי, רוני חזקיהו, מכיוון שהוא זה שבסופו של דבר יטפל, הוא יבחן את הסוגיה הזאת.

<יובל רז: אחרי כן זאת תהיה המלצת האגף לוועדת יואל נוה.

<יובל רז: אני רק רוצה לציין שהוועדה של יואל נוה היא לא ועדה של משרד האוצר אלא היא ועדה שחברים בה נציגים מן המשרד להגנת הסביבה וממשרד התעשייה והמסחר, ממשרד ראש הממשלה ומשרד המשפטים.

יעל כהן-פארן: כמרכז הוועדה, האם אתם עורכים, ערכתם או מתכוונים לערוך איזו בחינה כלכלית של הנזק כתוצאה מהמשך הפעלת מפעלי ים המלח, ולא משנה על ידי מי?

יעל כהן-פארן: הנזק הסביבתי-כלכלי.

<קוסאי עאסי: רוב עבודת הוועדה הייתה על ההיבטים הסביבתיים של ים המלח ועבודת כי"ל.

<קוסאי עאסי: רוב הישיבות שערכנו היו כדי ללמוד את הנזקים שנגרמים באזור ים המלח ואיך להמשיך את הפעילות הכלכלית בהינתן כל האילוצים הסביבתיים שאנחנו צריכים לשמור עליהם.

יעל כהן-פארן: עשיתם גם הערכה כלכלית של הנזקים האלה?

<קוסאי עאסי: המשרד להגנת הסביבה עושה הערכה כלכלית של ההשפעות הסביבתיות.

<קוסאי עאסי: אנחנו עשינו את ההערכה הכלכלית של הפעילות הכלכלית שם.

משה גפני: תודה.

משה גפני: משרד הכלכלה, בבקשה.

<זאב ברל: אני סגן מנהל מינהל סביבה ופיתוח בר קיימא במשרד הכלכלה.

<זאב ברל: אנחנו חברים בצוות הבין-משרדי, מייצגים את ההיבטים הכלכליים, התעשייתיים והתעסוקתיים של הפעילות בים המלח.

<זאב ברל: מעבר לכך, אנחנו חלק מן הצוות והצוות מתקדם לפי תוכנית העבודה.

משה גפני: מה אתה יודע להגיד לנו עכשיו?

<זאב ברל: אני לא רוצה לייצג את מי שמרכז את הצוות.

יעל כהן-פארן: הוא לא רוצה להגיד לנו.

משה גפני: יש כאן נציג ממשרד המשפטים?

<מירב ליבנה: הנציגים של משרד המשפטים לא יכלו להגיע היום.

<מירב ליבנה: אני מתמחה ואני רושמת את הדברים.

משה גפני: אני מבקש דבר אחד, עלו כאן שאלות משפטיות, האם אפשר לבטל את החוזה, האם אפשר לצאת למכרז, האם יש דברים שיש לגביהם מניעה משפטית בהחלטות האלה, שיכול להיות שבכלל אי אפשר לדון בהן.

<ירון גולן: אני מן הלשכה המשפטית במשרד האוצר.

<ירון גולן: אחד מחברי הוועדה היה אבי ליכט ועכשיו זה המשנה הכלכלי-פיסקלי החדש שבא במקומו, עו"ד מאיר לוין.

<ירון גולן: הוועדה מלווה בייעוץ משפטי.

<ירון גולן: הסוגיות שהועלו פה נדונות בפורומים משפטיים בתוך המדינה.

<ירון גולן: הדברים נדונים, לא מוזנחים.

<ירון גולן: זה פשוט בעבודה, הדברים באמת מורכבים.

משה גפני: אני רוצה שתיכנסו לתוכנית של המדינה.

משה גפני: המדינה זה לא הממשלה.

משה גפני: הממשלה היא ממשלה ואתם עובדי ממשלה, והמדינה כוללת גם את הכנסת.

משה גפני: אנחנו לא מתכוונים להרפות בעקבות הבעיות בלוחות הזמנים, שחלקן יכול להיות נובעות מסיבות אובייקטיביות.

משה גפני: התפקיד שלנו לפקח על עבודת הממשלה ואנחנו מתכוונים לעשות את זה.

משה גפני: העלה את זה עכשיו חבר הכנסת מיקי רוזנטל בדיון מהיר, וגם חברת הכנסת זהבה גלאון, שלא נמצאת כאן, היא בחוץ לארץ.

משה גפני: אבל אנחנו מתכוונים עכשיו לבדוק את הדברים האלה באופן ממשי.

משה גפני: אני רוצה תשובה, האם משפטית יש מניעה מלקבל איזו החלטה.

משה גפני: ודבר שני, אבקש גם את הדוחות.

משה גפני: יש עוד מישהו ממשרד האוצר שרוצה להתייחס?

משה גפני: טוב.

משה גפני: אסיים את הסבב.

משה גפני: נציגת כי"ל, בבקשה.

<לייזה חיימוביץ: אני יועצת משפטית בכי"ל.

<לייזה חיימוביץ: הזיכיון הנוכחי מוסדר בחוק ולכן החברה פועלת בהתאם להוראות החוק.

<לייזה חיימוביץ: כל השאלות שעלו כאן

<לייזה חיימוביץ: ונוגעות לעתיד מצויות על שולחן הממשלה ולכן לחברה כרגע אין מה להוסיף.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: תיארתי לעצמי, וזה בסדר.

משה גפני: תודה.

משה גפני: "אדם, טבע ודין".

<לי-היא גולדנברג: תודה רבה.

<לי-היא גולדנברג: הוזכר שמדובר באחד הנכסים הכלכליים החשובים ביותר, אבל אי אפשר להתעלם מכך שמדובר באחד הנכסים הציבוריים הכי חשובים בישראל.

<לי-היא גולדנברג: מה שמאפיין את כל העבודה שמתקיימת כאן הוא חוסר השקיפות וחוסר הציבוריוּת של כל הוועדות האלה.

<לי-היא גולדנברג: הוועדה של הכלכלן הראשי פועלת כמעט כמו ועדת ששינסקי, אבל מעבר לקבלת עמדות ציבור לא הועלה עד עכשיו אפילו פרוטוקול אחד לאתר של הוועדה.

מיכל בירן: למה, בעצם?

<קוסאי עאסי: בישיבה הראשונה שלנו קיבלנו החלטה לפרסם את כל הפרוטוקולים, את כל המידע שקיבלנו ואת כל המצגות שראינו.

משה גפני: יש משהו להסתיר?

משה גפני: תגיד לנו אם יש משהו להסתיר.

<קוסאי עאסי: לא, פשוט חשבנו שאם נתחיל להציג סיכומי דיון עוד לפני שיש המלצות ומסקנות זה יכול להוות מידע חלקי.

<לי-היא גולדנברג: קודם כול, אנחנו מסכימים כמובן עם מה שהוצע פה, שלכל הפחות יהיו עדכונים תכופים של הוועדה הזאת, אם לא יצורף נציג ציבור לוועדות האלה כדי לראות את מה שקורה בפועל בתוך הוועדה.

<לי-היא גולדנברג: בנוסף, הוועדה נקראת "פעולות הממשלה לקראת סיום הזיכיון".

<לי-היא גולדנברג: השאלה מה קורה אחרי הזיכיון בסופו של דבר.

משה גפני: מה זה עכשיו?

<יובל רז: זה ועדת נוה.

<לי-היא גולדנברג: השאלה היא מה אחרי הזיכיון.

<לי-היא גולדנברג: הזיכיון נגמר ב-2030.

<לי-היא גולדנברג: כרגע הזיכיון מוסדר בחוק שהוא מזעזע, כפי שאנחנו יודעים.

משה גפני: אנחנו יודעים.

משה גפני: לצערנו הרב חברי ועדת הכספים הנוכחית יודעים, בגלל שיש לנו מקרה של זיכיון שנגמר לא ב-2030 אלא בעוד 30 ימים.

<לי-היא גולדנברג: מצד אחד, נחמד שמתחילים לדון לפני.

משה גפני: זה אחת הסיבות שככל הנראה חבר הכנסת רוזנטל העלה את הנושא כעת.

מיקי רוזנטל: זה בדיוק מה שהעיר אותי.

<לי-היא גולדנברג: אני מבקשת שהצוות הזה ידון גם על מה שיקרה בהמשך בים המלח.

משה גפני: אם הממשלה לא תיפול ולא נלך לבחירות ולא יחליפו את יושב-ראש ועדת הכספים אז אנחנו נעקוב אחרי זה.

<לי-היא גולדנברג: אנחנו שמחים.

משה גפני: עורכת-דין נילי אבן-חן, בקצרה, בבקשה.

<נילי אבן-חן: תודה רבה, אדוני, על זכות הדיבור.

<נילי אבן-חן: לפני שנה וחצי הוצאנו מכתב גם לחשבת הכללית וגם למשרד המשפטים, לאבי ליכט, על רשימת הפרות משמעותית שאנחנו סברנו, לפי הדוחות הכספיים ולפי המידע שכי"ל פרסמו, של מניית הזהב.

<נילי אבן-חן: לשמחתנו ולמיטב ידיעתנו נכתב דוח של החשבת הכללית לגבי הפרות של מניית הזהב.

<נילי אבן-חן: אנחנו יודעים שהוגש דוח לשי באב"ד, מנכ"ל משרד האוצר.

<נילי אבן-חן: אנחנו לא יודעים מה עלה בגורלו.

<נילי אבן-חן: בסוגריים אגיד שאנחנו נמצאים בעתירת חופש מידע כדי לקבל את הדוח.

<נילי אבן-חן: צריך להבין שהדוח הזה הוא תשתית בסיסית, לעמדתנו, לדיון שמתנהל כאן.

<נילי אבן-חן: אם באמת כי"ל הפרה את מניית הזהב, כפי שנראה לכאורה על פני הדברים, אז לא צריך להתקיים דיון על האם ואיך מאריכים לה את הזיכיון אלא צריך לקחת לה את הזיכיון לאלתר, לא לתת לה זכות סירוב או לא זכות סירוב, אלא לראות מה מדינת ישראל יכולה לעשות בנכס שקבעו לגביו תנאים ושכי"ל לא עומדת בתנאים.

<נילי אבן-חן: לכן אני חושבת שצריך להביא אולי את החשבת הכללית לשעבר שתגיד מה כתוב בדוח, או להביא מישהו אחר ממשרד האוצר.

משה גפני: יש חשב כללי למשרד האוצר ואני הולך לדבר אתו.

<נילי אבן-חן: היא זאת שכתבה את הדוח.

משה גפני: אם נשמע שמישהו חולק עליה אז נצטרך למצוא פתרון.

<נילי אבן-חן: אבל יש רשימה של הפרות, יש כרגע דוח שצריך לדעת אילו הפרות צוינו בו.

משה גפני: הבנו.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מישהו עוד רוצה להוסיף לפני שאני מסכם?

משה גפני: רבותי, מי שנכווה ברותחין נזהר בפושרים.

משה גפני: המציאות הזאת, שבה חיכינו שנים רבות מאוד לתום תקופת זיכיון במקרים אחרים, שגם שם יש הרבה כסף, ועדיין לא יודעים מה הולכים לעשות ויש החלטות שמשתנות בכל 5 דקות – אני מודה לחבר הכנסת מיקי רוזנטל ולחברת הכנסת גלאון שלא נמצאת כאן, אבל מיקי רוזנטל כאן.

משה גפני: אני מתכוון לא להרפות מהעניין הזה.

משה גפני: 2030 הוא תאריך לא כל-כך רחוק בשעה שמדובר בנושא מורכב כל-כך כמו נושא ים המלח, על כל המשתמע מכך: ההיבטים הכלכליים, הזיכיון, החברה שנמצאת, הנושאים הסביבתיים הבלתי ניתנים לתיאור מבחינת המציאות שמדינת ישראל מזניחה את הדבר הזה.

משה גפני: זה צריך להיות כאן העל השולחן.

משה גפני: אני מקבל את ההצעה של חבר הכנסת מיקי רוזנטל.

משה גפני: אני מבקש לקבל דוחות אחת לחצי שנה על התקדמות הנושא הזה, גם מהחשב הכללי וגם מיואל נוה, מהוועדה.

משה גפני: אנחנו מבקשים דוחות על מה קרה בינתיים.

משה גפני: שמעתי שאמרת שיש פרוטוקולים, שהכול בסדר, כלומר אין שם איזה חיסיון על משהו.

מיקי רוזנטל: גם יש החלטה לפרסם אותם, מראש הייתה החלטה לפרסם אותם, אמרת את זה.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא עומדים על כך שזה יפורסם השבוע, אם זה גורם לנזק.

משה גפני: הבנתי שאתם עומדים לסיים את הפעילות של הוועדה ולהגיש את מסקנותיה ביוני 2017.

משה גפני: אני מבקש ביוני 2017 להעביר אלינו דוח.

משה גפני: אנחנו רוצים לפקח על מה שעשיתם בעניין הזה.

משה גפני: אני מקווה שלא תהיה על זה שום ביקורת, להיפך.

יעל כהן-פארן: זה מסקנות ביניים?

יעל כהן-פארן: הן פתוחות לציבור?

מיקי רוזנטל: זה המלצות לממשלה.

<קוסאי עאסי: מסקנות הביניים יתפרסמו לציבור בשימוע השני.

יעל כהן-פארן: מתי?

<קוסאי עאסי: כשיתקבלו.

מיקי רוזנטל: הכוונה עד אמצע השנה הקרובה, אם הבנתי נכון.

יעל כהן-פארן: זאת השאלה.

יעל כהן-פארן: ביוני אמורות להיות מוגשות כבר המלצות לממשלה או מסקנות ביניים?

משה גפני: לא אכפת לי.

משה גפני: ביוני תביאו את זה לפה.

משה גפני: שיעשה מה שהוא רוצה.

מיקי רוזנטל: לא משנה לנו, אנחנו רוצים לראות את זה בלי קשר לממשלה.

יעל כהן-פארן: הבקשה צריכה להיות שפרט לכך שיגיעו לפה יהיה גם שימוע ציבורי, כפי שהיה בוועדת ששינסקי.

משה גפני: בסדר, אני לא חושב שלא יהיה.

משה גפני: הוא אמר שיהיה שימוע ציבורי, אבל זה לא רלוונטי מבחינתנו.

משה גפני: אם לא תעשו שימוע ציבורי תבוא לפה חברת הכנסת יעל כהן-פארן ותטען נגדכם, בצדק, למה לא עשיתם שימוע.

משה גפני: אנחנו נהיה בעניין, לא נחכה ל-2030, בגלל שככל הנראה ב-2030 אף אחד מאתנו לא יהיה חבר כנסת, אז אנחנו הולכים לעשות את זה עכשיו.

משה גפני: על כל פנים, אנחנו מבקשים את זה בנימוס ובדרך ארץ, אבל אנחנו עומדים על זה בתוקף.

משה גפני: אנחנו לא נסכים שהממשלה תעשה פעולות ואף אחד לא יפקח על זה.

משה גפני: אנחנו הולכים לפקח על זה כתוצאה מן הדיון הזה.

משה גפני: אני רוצה את שיתוף הפעולה שלכם.

משה גפני: אנחנו נהיה אתכם ביחד, לא נהיה נגדכם.

משה גפני: אני מבקש את הדוח ביוני 2017, ולא להגיד שאתם צריכים לצאת לשימוע או כל מיני סיבות אחרות.

משה גפני: עם סיום הדיון אנחנו רוצים ללמוד אותו, לעבור עליו, ובתיאום אתכם גם לקיים דיון משותף על המסקנות שלו וההמלצות שאתם מגישים לשר האוצר, כפי שאמרת, לא לכל הממשלה אלא לשר האוצר.

מיקי רוזנטל: מקובל.

משה גפני: לקראת סיום הישיבה אני מבקש לברך.

משה גפני: עדי אמתי הייתה כאן מתמחה בלשכה המשפטית של ועדת הכספים ועשתה מלאכה נאמנה, באמת הייתה עם מאור פנים לחברים, לאורחים ועשתה עבודה מקצועית.

משה גפני: כפי שמקובל כאן בכנסת, המתמחים מסיימים כעבור שנה והיא נאלצת לעזוב.

משה גפני: אני מצטער על כך, אני דווקא רציתי שהיא תישאר, אבל נראה, אולי עוד תחזרי בעזרת-השם.

משה גפני: בכל מקרה, אני מברך אותך בשם הוועדה, שלכל אשר תפני תצליחי ודרכך תהיה סוגה בשושנים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.