ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 475, 2017-03-07 09:00

אלי אלאלוף: בוקר טוב, היום ה-7.3.2017, ט' באדר התשע"ז, השעה 9:00, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה בנושא: הצעת חוק שירות אזרחי, התשע"ה-2015, עם התוספת של חברי הכנסת: אמיר אוחנה ודוד ביטן, ואנחנו נמשיך בקריאה הרגילה.

<נעה בן שבת: סיימנו את סעיף 58א בעמוד 45, ועברנו לסעיף 58ב.

<נעה בן שבת: הוא נוגע לנושא הגוף המפעיל שהוא לא רשות ציבורית, אמרנו שהוא כולל את הגופים המפעילים הפרטיים לגמרי וגם את הגופים המפעילים, שבהצעת החוק המקורית קראו להם: רשות ציבורית - - - פסקה (7).

<נעה בן שבת: הם גם נכללים, הם לא גופים ציבוריים אבל הם גופים שיש להם תפקיד ציבורי והם מבוקרים על-ידי מבקר המדינה.

<נעה בן שבת: אז שני הגופים האלה, אותם גופים פרטיים לגמרי או עמותות או חל"צים פרטיים לגמרי, וגם הסוג הזה של העמותות, אנחנו מתייחסים אליהם בסעיף 58ב בעמוד 45.

<נעה בן שבת: סיימנו את הדיון בשבוע שעבר בהערות ששמענו מחבר הכנסת אמיר אוחנה לגבי ההצעה שהצענו.

<נעה בן שבת: ההצעה אומרת שכאן אנחנו מתארים את אותן מסננות שלפי הצעת משרד המשפטים, של שלוש מסננות: נושא המטרה, נושא התחומים ואחרי זה הפומביות.

<נעה בן שבת: ובסעיף 64 הראינו שהוא הפך להיות הנושא של התחשבות במקורות המימון של הגופים כדי להביא בחשבון לעניין מימון של תקני שירות לאומי של גופים מפעילים בידי רשויות ציבוריות.

<נעה בן שבת: אז נקרא את סעיף 58 על-פי ההצעה לתיקונים של משרד המשפטים.

<נעה בן שבת: זה אמור לבטא את שלוש המסננות.

<נעה בן שבת: המסננת הראשונה מופיעה פה להלן, והיא מפרטת את המטרות, את התחומים, והפעילויות לפי מה שמוצע פה אם יהיו פעילויות שיקבע השר, בהתייעצות עם המועצה ועם השר הממונה על התחום.

<יואב ארבל: שמי יואב ארבל, מהרשות לשירות לאומי אזרחי.

<יואב ארבל: אנחנו מכירים ומסכימים כמובן לכל התהליך כפי שהוא מופיע פה, ורק יש לנו הערה קטנה ובקשה קטנה שהמסננת השלישית של קביעת הפעילויות כפי שמופיע בנוסח עכשיו, שהמסננת הזאת תהיה בתקנות.

<יואב ארבל: אנחנו מבקשים להעביר את המסננת השלישית לאישור המנהל, ולא של השר בתקנות.

<יואב ארבל: מדובר על המסד השלישי לקביעת הפעילויות הספציפיות שיעשו המתנדבים.

<יואב ארבל: אנחנו חושבים שלדבר הזה צריך יותר גמישות, ואם בכל פעם שנרצה להוסיף פעילות נצטרך להגיע לאישור תקנות עם הכנסת וכולי, הדבר מאוד יקשה על הפעילות.

<יואב ארבל: לכן אנחנו מבקשים את המסננת השלישית להעביר להוראות המנהל בהתייעצות עם המועצה.

אלי אלאלוף: מה אומר דרור?

<דרור גרנית: בוקר טוב, שמי דרור גרנית ממשרד המשפטים.

<דרור גרנית: המחשבה מלכתחילה היתה להכניס את המסננת השלישית גם כן לחקיקה, ובאו מהרשות ואמרו, לא זה נוקשה מדי, צריך להגמיש את זה.

<דרור גרנית: אז אמרתי, בסדר, נעביר את זה לתקנות.

<דרור גרנית: הרי הרזולוציה לא צריכה להיות ברזולוציה של לוקחים את הילד בעל המוגבלות ואיזה אוכל מאכילים אותו.

<דרור גרנית: אבל האווירה צריכה להיות טיפול באנשים עם מוגבלויות.

<דרור גרנית: זו המסננת השלישית שתיכנס בתחום הרווחה.

<דרור גרנית: זאת בעיניי לא רזולוציה שאי אפשר להגיד אותה בתקנות.

<דרור גרנית: המסננת השלישית צריכה להיות מספיק כללית כדי לייצר סל של פעילויות, אבל גם מספיק פרטנית כדי שזה לא ישנה כל הזמן.

<דרור גרנית: התשובה שלי היא שזה צריך להיות בתקנות.

אלי אלאלוף: זה מכביד עליכם מבחינת הכניסה לעבודה?

אלי אלאלוף: אתם בלאו הכי ביקשתם שהפרת החוק תהיה בעוד שנה פלוס.

אלי אלאלוף: אז אני חושב שאין שום סיבה - - -

<יואב ארבל: אני לא מדבר על הפעם הראשונה.

<יואב ארבל: אני מדבר על ההתנהלות בהמשך.

<יואב ארבל: מההיכרות שלנו את השטח, יש צרכים שעולים מדי פעם וזה דבר שהוא דינמי.

<יואב ארבל: אני מסכים לחלוטין שהתחומים זה דבר קשיח, באישור הוועדה והכול.

<יואב ארבל: אבל הפעילויות זה דבר חדש, זה לא היה קיים עד היום, זה דבר שהוא דינמי, כל הזמן דברים עולים, עולים צרכים.

<יואב ארבל: אנחנו רוצים להיות גמישים כדי שנוכל להיענות לרכים שעולים מהשטח, ולא לרוץ עם כל דבר לתקנות, אלא להסתפק בהוראות המנהל בהתייעצות עם המועצה.

<יואב ארבל: זו הבקשה שלנו.

<דרור גרנית: הרציונל שזה יהיה בתקנות הוא כדי להבטיח שלא תהיה שרירות ושתהיה אחידות ושוויון.

<דרור גרנית: זאת אומרת, שלא יהיה מצב דברים שבו שני גופים שעושים בדיוק את אותה פעילות ואמורים לצלוח את אותן מסננות באותה צורה, ואחד מקבל והשני לא מקבל.

<דרור גרנית: זה תמיד השיקול כשאנחנו עושים הבניה של שיקול דעת מנהלי בחקיקה.

<דרור גרנית: אנחנו חושבים להבטיח את אחידות הדין, וזו צריכה להיות גם המטרה פה.

<דרור גרנית: כשיש תחום מסוים ופעילות מסוימת במסגרתו שהם לגיטימיים וראויים לשירות לאומי.

<דרור גרנית: גם הגופים צריכים לדעת שתהיה להם איזושהי ודאות.

<דרור גרנית: כשהם באים לבקש את - - - כמפעיל, הם צריכים לדעת אם הם נכנסים או לא נכנסים.

אלי אלאלוף: יש לי בקשה להתייחס להרכב הוועדה החדשה.

אלי אלאלוף: לא הייתם בחמישה לתשע, אישרנו סופית את הצטרפותו של חבר הכנסת חאג' יחיא לוועדה.

אלי אלאלוף: כדי לקבל אותו בחמימות, בחרנו אותו כיושב-ראש ועדת משנה לבטיחות בעבודה בענף הבניין.

אלי אלאלוף: הוא יעמוד בראש ועדת המשנה, ומותר לצרף אליו עוד ארבעה או שישה חברי כנסת.

אלי אלאלוף: אני התנדבתי להיות הראשון.

אלי אלאלוף: ואני מזכיר לחברים שוודאי יודעים את קורות החיים האישיים שלו – חבר הכנסת חאג' יחיא הוא המהנדס היחיד שיש לנו בכנסת, הוא יצא מהטכניון שלנו עם ניסיון רב בענף הבנייה.

אלי אלאלוף: ויש הודעה עוד יותר משמחת – מנהלת הוועדה שלנו, ענת, ילדה בן.

אלי אלאלוף: זה סימן לבנות בעתיד.

<דליה שילי-יריחובר: שמי דליה שילי-יריחובר ממשרד העבודה והרווחה.

<דליה שילי-יריחובר: אני רק רוצה לעדכן לגבי נושא התחומים, שאנחנו כן שומרים על הזכות להסתייג.

<נעה בן שבת: סליחה, על מה אתם שומרים על הזכות להסתייג, בתחומים של הגופים המפעילים הפרטיים?

<דליה שילי-יריחובר: בנושא התחומים.

אלי אלאלוף: זה נושא שדנו בו?

<נעה בן שבת: לא, בנושא שדנו בו בדיון הקודם, נגע לאישור גוף מעפיל או רשות ציבורית, והם ביקשו להשאיר שם נושא של תחומים והם מבקשים להסתייג בנושא הזה.

<ידעיה לוין: ידעיה לוין מ"בת-עמי".

<ידעיה לוין: מכל זה אני לא מבין אם יש החרגה לאוכלוסיות מיוחדות, צעירים עם מוגבלות וצעירים מרקע של סיכון.

<ידעיה לוין: נגיד, צעיר שהתנדב בגן-חיות – האם יש החרגה לאוכלוסיות האלה בתחומים ובתפקידים?

<ידעיה לוין: אני לא רואה את זה, ויכול להיות שזה קיים ואני לא מבין.

<יואב ארבל: לא בעולם הגופים הפרטיים.

<יואב ארבל: אם באמת נפתח את כל משרדי הממשלה, ניפתח לכולם, כולל לציבור האוכלוסיות המיוחדות.

<יואב ארבל: אבל בתוך העולם של הגופים הפרטיים אין החרגה.

<ידעיה לוין: מתנדב בעל צרכים מיוחדים יוכל להתנדב בגן חיות?

<יואב ארבל: אם ייכנס בתחומים ובפעילויות, כפי שקיים היום.

אלי אלאלוף: - - - תעשה לי טובה, הוא שואל אותך, כן או לא.

<יואב ארבל: אני עוד לא יודע מה יהיו תחומי הפעילויות.

<יואב ארבל: אם הוא ייכנס פנימה, אז הוא יוכל.

אלי אלאלוף: אנחנו עוד לא יודעים את תחומי הפעילויות?

<קריאה: המסננת השלישית עוד לא נקבעה - - -

<ידעיה לוין: יש היום עשרות מתנדבים בעלי צרכים מיוחדים או צעירים מרקע של סיכון או מצוקה, שהמקום היחיד שהם יכולים לעבוד בו ולעשות משהו משמעותי זה עבודה עם בעלי-חיים.

<ידעיה לוין: אם זה לא נכנס, זו בעיה.

אלי אלאלוף: אני מבקש להתחשב בהערה.

אלי אלאלוף: היא כל-כך מרכזית והיא צריכה להימצא בתוך כל הכתובים שהכנתם.

שולי מועלם-רפאלי: אני רק רוצה להגיד משפט לגבי המסננת השלישית.

שולי מועלם-רפאלי: מצד אחד, אני שומעת את מה שאתה אומר, וחזקה עליי שאנשי הרשות רואים את השוויון שאתה מדבר עליו וכולנו נמצאים בו.

שולי מועלם-רפאלי: אבל כן הייתי רוצה שנכניס בדברים את הגמישות הזאת שיואב מדבר עליה ואת מה שידעיה מעלה.

שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת, מצד אחד, ברור לחלוטין, אולי הדרך להגיע לאיזון הזה היא שבתחילת שנה ייקבעו הדברים.

שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת, שלא יהיה משהו שעכשיו נקבע ואי אפשר לשחק את אותה גמישות, אלא שבחילת שנה ייקבעו הדברים ואז הם יהיו גם על העניין השוויוני וגם על הצרכים שעולים מהשטח וייתנו מענה על מה שידעיה העלה עכשיו.

<יואב ארבל: אין לנו בעיה שזה יהיה לקראת כל תחילת שנה - - -

שולי מועלם-רפאלי: כן, כן.

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

שולי מועלם-רפאלי: לקראת שנת השירות.

<יואב ארבל: אני רק רוצה להסב את תשומת לב חברי הכנסת שיש לנו מדרג פה.

<יואב ארבל: המסננת השנייה של התחומים, כמובן, כל שינוי בה יובא לוועדה של השר - - -

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

שולי מועלם-רפאלי: דיברתי על המסננת השלישית.

<יואב ארבל: אנחנו במסננת השלישית, לכן הגיוני במדרג לרדת קצת ולאפשר למנהל פה את הגמישות.

<דרור גרנית: ראשית, לעניין ההערה של ידעיה, יש מענה בתוך הנוסח והוא אומר, בהתייעצות עם המועצה וכדומה, וניתן לקבוע פעילויות עבור אוכלוסיות יעד שרק בהן ניתן להפעיל מתנדבים באותו תחום.

<נעה בן שבת: זה החלק שרשאי השר לקבוע.

<נעה בן שבת: זה היה בתור רשות.

<נעה בן שבת: כשדיברנו, הבנתי שאתם ביקשתם שיהיו פעילויות שיקבע השר לגבי כל תחום.

<דרור גרנית: והוא רשאי לקבוע לגבי כל תחום בהתייעצות עם המועצה וכדומה, פעילויות שהן עבור אוכלוסיות יעד שרק בהן ניתן להפעיל מתנדבים באותו תחום.

<דרור גרנית: למשל, הדוגמה הזאת של בעלי מוגבוליות.

<נעה בן שבת: אולי נחכה רגע עם שאלת האנשים עם מוגבלויות.

<נעה בן שבת: יש לנו שאלה ראשונית: האם זה ייקבע בתקנות או בנהלים של הרשות?

<נעה בן שבת: זו שאלה ראשונה שצריך להכריע בה.

<נעה בן שבת: בנוסף לזה, אפשר להוסיף אחר-כך פעילויות - - - שרק בהן ניתן להפעיל מתנדבים בתור אפשרות גמישות נוספת.

<נעה בן שבת: אבל אנחנו התכוונו להגיד את הפעילויות עבור אוכלוסיות יעד ושהכול יהיה רשות של השר, ולא תהיה חובה לקבוע אותן מתוך חשש שיהיה קשה לקבוע רשימת פעילויות כזאת.

<נעה בן שבת: זה עוד גלגול קודם של - - -

<יואב ארבל: בעולם המעשה, בפרקטיקה, קשה מאוד לחזור כל שנייה, הרבה דברים צצים.

אלי אלאלוף: סליחה, אדון ארבל, אתה נכנס באמצע, לא מתחשב בפרוטוקול.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם, אני כבר מבולבל, לא מבין על מה אתה מדברים.

אלי אלאלוף: אני פשוט לא מבין.

אלי אלאלוף: אני מציע לכם שתגמרו את זה בהפסקה ביניכם, אבל פה אנחנו נקבע היום תקנות לפי אישור השר או ברשות.

אלי אלאלוף: אני אומר לכם לפי מה שאני מבין בינתיים.

אלי אלאלוף: אם אנחנו נשאיר את זה לשר זה אומר שזה המדיניות האישית שלו, וזה דבר שצריך להיות קבוע מראש, ולא כל שר יבוא ויחליף לעצמו את הפעילויות.

מיקי לוי: אדוני, אנחנו בדעה שלך - - -

אלי אלאלוף: אז אני מציע שתעשו את זה כי היום יש שר נפלא, מחר יהיה שר נפלא אחר, ואני לא הייתי רוצה לכל אחד את הסמכות - - -

<נעה בן שבת: ישנן שלוש אפשרויות.

<נעה בן שבת: יש אפשרות שהמנהל יקבע אותן לא בתקנות, יקבע את רשימת הפעילויות.

<נעה בן שבת: יש אפשרות שהשר יקבע את הפעילויות לבדו.

<נעה בן שבת: כמובן, זה גם כן נתון - - - של בג"ץ.

<נעה בן שבת: ויש אפשרות שהשר יקבע את זה בתקנות באישור הוועדה.

<נעה בן שבת: זו אפשרות שלישית.

<קריאה: רק תקנות באישור הוועדה מבטיחות את אותו אינטרס שאדוני מדבר עליו, את השקיפות, את השיח הציבורי, את הבקרה הציבורית, את ההבטחה שזה לא משתנה באופן שרירותי או בהתאם - - -

שולי מועלם-רפאלי: אז אולי ראש הרשות באישור הוועדה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שיכול להתקין תקנות זה השר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואם זה בפיקוח הוועדה – הרי לא בכל יום בא לשנות כי לא כל שר שנכנס מתחיל להתעסק ולשנות עוד ועוד תקנות, אלא אם יש משהו דרסטי שצריך לשנות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז כדי לשמור על שקיפות ועל סדר, לא המנהל יקבע, אלא השר וזו מדיניות, ואז גם המדיניות תיקבע בוועדה עצמה.

מיקי לוי: אני בדעה של היושב-ראש.

מיקי לוי: בא שר ואומר, אין לו ראש לזה, הוא לא מבין בזה, זה לא תלוי בעסק שלו, ואתם מעבירים את זה - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה המנגנון שיש לו במשרד - - -

שולי מועלם-רפאלי: ראש הרשות באישור המועצה.

מיקי לוי: תקנות מבטיחות את הסדר, תקנות מבטיחות שלא יהיו סטיות ימינה ושמאלה.

מיקי לוי: בגלל שזה משתנה, אי אפשר להכניס דבר כזה לחוק.

מיקי לוי: בדעת משרד המשפטים שזה תקנות.

<נעה בן שבת: תקנות באישור הוועדה?

מיקי לוי: ברור.

שולי מועלם-רפאלי: גם במסננתה שלישית?

שולי מועלם-רפאלי: זה נראה לי מטורף.

<נעה בן שבת: העיסוק והתחומים כבר קבועים בחקיקה.

אלי אלאלוף: אני אסכם, ברשותכם.

אלי אלאלוף: זה יהיה בתקנות.

אלי אלאלוף: התקנות באות בדרך-כלל בפיקוח השר ובאישור הוועדה.

אלי אלאלוף: אז זה סגור.

<נעה בן שבת: אתם רציתם להוסיף גם צער בעלי-חיים פה?

<יואב ארבל: כן, הגנת הסביבה וצער בעלי-חיים?

<נעה בן שבת: ואז זה יאפשר את נושא גני החיות?

<יואב ארבל: זה יאפשר גם את גני החיות וגם כל מיני עמותות שהיום פונות אלינו.

אלי אלאלוף: אנחנו מדברים על קליטה ועלייה?

<נעה בן שבת: כן, ואולי דרור יוכל להציג אול בצורה הטובה ביותר את העיסוקים שהוא ביקש - - -

אלי אלאלוף: אני חייב להתפרץ לדיון בביטוי רגשות אישיים, בעקבות הביקור של ארבעה ימים בקרב הקהילה היהודית באתיופיה.

אלי אלאלוף: אתמול בבוקר חזרנו – חבר הכנסת אברהם נגוסה שיזם את הביקור ויחד עם חברי מאיר כהן וחיליק בר, ואנוכי.

אלי אלאלוף: היינו שם ופגשנו שתי קהילות יהודיות.

אלי אלאלוף: שימו לב שהמושגים שלי הם לא המושגים המקובלים היום במערכת הציבורית הישראלית.

אלי אלאלוף: יש שם שתי קהילות יהודיות.

אלי אלאלוף: זה לא שני מחנות שמתכננים להעביר אותם, חלקם או ברובם, לארץ.

אלי אלאלוף: הם לא חיים במחנה.

אלי אלאלוף: הם חיים בכוכים.

אלי אלאלוף: כל אחד לעצמו מחפש כוך, ונפגשים שלוש פעמים ביום כדי להתפלל ביחד במה שהם קוראים בית-כנסת שלהם, מועדון נוער של בני עקיבא.

אלי אלאלוף: אני לא זוכר שמישהו מבני עקיבא דיבר עליהם.

אלי אלאלוף: לצעירים הנפלאים האלה יש להם חולצות, והצבע כבר דהה מפני שאלה כנראה אותן חולצות שעברו מקבוצה לקבוצה.

אלי אלאלוף: אף אחד לא דואג להם, וזאת קהילה יהודית לכל דבר, שרק עבורה משתמשים במושגים: לחסל אותה.

אלי אלאלוף: - - - מחסלים את הקהילה שממנה אני בא, שיש בקושי 100 יהודים בפז.

אלי אלאלוף: לא מדברים עליהם.

אלי אלאלוף: עליהם באלפים.

אלי אלאלוף: אומרים, זאת קהילה שהיא סגורה, יש רק מספר סגור, כאילו לא נולדים תינוקות ולא יכולים להצטרף אחרים.

אלי אלאלוף: אני חושב שאנחנו עושים עוול לקהילה הזאת, הקהילה היהודית באתיופיה.

אלי אלאלוף: אנחנו לא מתייחסים אליהם.

אלי אלאלוף: לצערי, חלק מאי הבנה והשנאה של חלק מאתנו באה מתוך הקהילה הזאת.

אלי אלאלוף: ואני הודעתי לכמה חברים שאני נוסע לאתיופיה, אני מודה באשמה, לא הייתי מספיק מוכן ולכן הזעזוע שלי.

אלי אלאלוף: אמרו לי, מה אתה הולך לראות, הם לא יהודים.

אלי אלאלוף: מי שמנו לקבוע יהדות של מישהו?

אלי אלאלוף: יש רבנות.

אלי אלאלוף: עד אתמול בבוקר, הרב הראשי לירושלים אמר שצריך להעלות אותם כמה שהם רוצים מהר, ומספר שהוא זרק ואני לא הייתי אז אני לא יכול להגיד לכם.

אלי אלאלוף: ואנחנו פוגעים ביהודים באתיופיה.

אלי אלאלוף: תדעו לכם, זו הקהילה היהודית שאין לה זכות לחוק השבות של המדינה שלנו.

אלי אלאלוף: הם יכולים להיכנס לארץ רק לפי חוק הכניסה לישראל.

אלי אלאלוף: למה?

אלי אלאלוף: אני אתן לכם את התשובה, אם לא ניחשתם.

אלי אלאלוף: אף גוף יהודי וישראלי היום לא פועל בקרבם.

אלי אלאלוף: למה?

אלי אלאלוף: - - - דעו לכם, סגרו את בית-הספר היהודי.

אלי אלאלוף: פה מתחננים לפתוח בתי-ספר ב"טיזנבי" של העולם, במיליונים, בכסף מדינה, ושם סוגרים בית-ספר.

אלי אלאלוף: כמו שיכולים להיות בגונדר, מתוך 9,000 תושבים, חברי קהילה מזוהים, רשומים, מסודרים, לפחות שליש הם ילדים.

אלי אלאלוף: - - - מבני עקיבא שהשאירו להם כנראה איזה דגל.

אלי אלאלוף: לא התקרבו אליהם שנים.

אלי אלאלוף: ילדים מתים בגלל תת תזונה.

אלי אלאלוף: אתמול הצעתי להסתדרותה רופאים: תסתכלו על זה.

אלי אלאלוף: הבוקר חזר פרופסור אידלמן ואמר, יש לי צוות שמתחיל ללמוד את הנושא ואנחנו נעשה הכול.

אלי אלאלוף: פנו אתמול לשר הפנים, ואני באופן אישי במליאה, אמרתי לו, אריה, לא יכול להיות.

אלי אלאלוף: שלחו לשם פקיד הכי אנטישמי שאני מכיר, גם אם הוא יוצא קהילת יהדות אתיופיה.

אלי אלאלוף: אמרתי לו, תחזיר אותו בריצה.

אלי אלאלוף: לא יכול להיות שאחד כזה שמודיע למשפחות האלה, אני אדבר איתכם בטלפון.

אלי אלאלוף: אתם רואים אותם, אם יש להם פלאפון ביד?

אלי אלאלוף: וכשאני אומר, למה לא פנית ליושבת-ראש הקהילה הנפלאה הזאת, ילדה בת 26 שמסרה את נפשה לטיפול בקהילה שלה?

אלי אלאלוף: הוא אמר, מה?

אלי אלאלוף: אני לא מדבר איתה, היא לא פונקציה בשבילי.

אלי אלאלוף: אחד שדאג למזגן לפני שהוא יתחיל לעבוד, שהגיע כפקיד של המדינה בהחלטת ממשלה, שלפני שבעה חודשים באוגוסט האחרון, הוא הגיע במקרה יומיים לפנינו, בהתנהגותה כי גסה ושקרית – לא אתן לכם את כל הפרטים – שהספקנו לוודא ולראות במקום.

אלי אלאלוף: אז דעו לכם, חברים, אני מאוד ממליץ לשירות הלאומי, שיש לו גם זרוע בחוץ-לארץ, לחשוב על הקהילה הזאת.

אלי אלאלוף: היא זקוקה לנו הרבה יותר מכל קהילה אחרת בעולם, ואין לה סכנה לאומית מקומית, שיהיה ברור, אף אחד לא מתנכל ליהודים, אבל אני פגשתי שם ילד, לאכול אותו, בשם יצחק מולא, ושאלתי, מה אתה עושה פה?

אלי אלאלוף: - - - יצרתי קשר במקום עם מיקי, הבחור בא להקים מסעדה כדי להעסיק צעירים מהקהילה.

אלי אלאלוף: סליחה שהתפרצתי.

אלי אלאלוף: הבטחתי לא לקלקל לך את הדיון הזה.

אלי אלאלוף: אבל אני חוזר מפני שכשאני רואה: קליטה ועלייה, זה גם חיזוק הקהילה היהודית.

אלי אלאלוף: בכל מקום, אנחנו עושים את זה כי זה נגמר בשני דברים – בגזענות שלנו ובחוסר סולידריות הומניטרית.

אלי אלאלוף: לא יכול להיות שהג'וינט שולח אוכל ותמיכה לכלל האוכלוסיה, אבל רק לא ליהודים.

אלי אלאלוף: אבל אנחנו אשמים, אנחנו הישראלים, והממשלה שלנו אשמה.

אלי אלאלוף: אנחנו שלא מתייחסים נכון לנושא ובני הקהילה שבעצמם השתכנעו שזו הגישה.

אלי אלאלוף: כשמגיע עולה מברית-המועצות לשעבר או מאוקראינה היום, אנחנו בודקים לו בציציות שלו?

אלי אלאלוף: אבל מקבלים אותו בשמחה.

אלי אלאלוף: מדינת ישראל ללא עליה מברית-המועצות בשני העשורים האחרים לא היתה המדינה של היום.

אלי אלאלוף: אנחנו גאים במדינה שלנו, ובצדק.

אלי אלאלוף: אבל בואו נלמד גם חלק הומניטרי, חלק יהודי, ככה נוכל גם לשנות חלק מההתייחסות שלנו לשאר אוכלוסיית המדינה.

אלי אלאלוף: לכן אני רוצה שנרשום, כמו שאתם עושים, כמו שהחרדים עושים, למה דווקא לציין את אנשי חב"ד כרגיל – מטורף צעיר, לאכול אותו מתוך אהבה.

אלי אלאלוף: בואו נחזק גם את הקהילות היהודיות.

אלי אלאלוף: זה תחום אחד שאני מבקש להכניס ולהשאיר אותו.

<נעה בן שבת: אני רוצה לציין שבנושא השירות בחו"ל, בסעיף 17, יש תחומים שבהם אפשר לבצע שירות לאומי בחוץ-לארץ, ותחומים שהם לא קשורים למסגרת התחומים הזאת.

<נעה בן שבת: יש להם גם דרך אחרת לעדכונם.

<נעה בן שבת: זה מופיע בעמוד 13 בסעיף 17, בתחום חינוך או בתחום עידוד העלייה.

<קריאה: מה עם הסברה?

שלום ג'רבי: לא, מ שרד החוץ מתנגד להסברה וזה בסדר גמור.

שלום ג'רבי: אני חושב שזה לא תפקיד - - -

אלי אלאלוף: אז אנחנו מדברים על חינוך וחיזוק הקהילות היהודיות.

<נעה בן שבת: זה לגבי שירות לאומי בחו"ל.

<נעה בן שבת: וחוץ מזה, לגבי שירות לאומי בארץ, כפי שאמרנו, יש פה בעיסוק, באספקת שירות או טיפול ישיר, אנחנו אומרים לאוכלוסיה בישראל, כל מי שנמצא פה בישראל, לתושבי ישראל, זה גם תושבי ישראל באיזור, בתחומים אלה: חינוך, בריאות, רווחה וקליטה ועידוד עלייה.

<נעה בן שבת: העיסוק השני זה שיפור איכות ובטיחות החיים של כלל האוכלוסיה בישראל.

<נעה בן שבת: האם פה גם צריך לתושבי ישראל כדי לכלול גם את תושבי ישראל באיזור, בתחומים של תרבות, הגנת הסביבה וצער בעלי-חיים, בטיחות בדרכים וביטחון הפנים?

<נעה בן שבת: עולות שתי שאלות – האם התרבות שייכת לחלק השני של המסננת או לחלק הראשון, למסננת של אספקת שירות או טיפול ישיר לאוכלוסיה?

<נעה בן שבת: זה הנושא של התרבות.

<נעה בן שבת: והשאלה השנייה, האם אנחנו מדברים על כלל האוכלוסיה בישראל ותושבי ישראל, או לא?

<דרור גרנית: לעניין התרבות, התלבטתי הרבה.

<דרור גרנית: אני חושב שאפשר ככה ואפשר ככה.

<דרור גרנית: זה לא באמת חשוב אם אנחנו אוכפים את זה תחת - - -

<נעה בן שבת: אז אולי נכניס את זה תחת סעיף (א)?

<נעה בן שבת: אני חושבת שזה יהיה תחומים יותר תואמים.

שולי מועלם-רפאלי: זה יותר קוהרנטי ב-(א).

<דרור גרנית: לא לגמרי בטוח כי בתרבות ייכנסו דברים כמו מוזיאונים, כמו למשל, ספריות, ואז ספריות אולי זה כן שירות ישיר, אבל מוזיאונים זה אולי לא שירות ישיר.

<דרור גרנית: לא יודע, זה לא משנה מהותית.

אלי אלאלוף: אני בעד לפתוח מאשר לסגור.

<נעה בן שבת: אז להשאיר בסעיף (ב)?

<דרור גרנית: להשאיר ב-(ב).

<נעה בן שבת: ולגבי האוכלוסיה בישראל או תושבי ישראל?

<דרור גרנית: שוב, אם עושים ב-(א) צריך לעשות גם ב-(ב).

<דרור גרנית: אני רק אזכיר רגע את ההתגלגלות של התיבה הזאת.

<דרור גרנית: מלכתחילה הוצע לדבר על תושבי ישראל במטרה להגיע להסדר כמה שיותר קונצנזואלי.

<דרור גרנית: לבקשת יושב-ראש הוועדה זה הורחב בעצם כדי לחול גם על זרים ששוהים בישראל, שאפשר יהיה לספק טיפול גם לזרים השוהים בישראל, יהיה מעמדם המשפטי בארץ אשר יהא.

<דרור גרנית: ולכן זה הורחב לכלל האוכלוסיה.

<דרור גרנית: ואז אמרו, רגע, אנחנו מדברים על כלל האוכלוסיה בישראל, זה כאילו מוציא.

<דרור גרנית: אז כמובן שצריך להוסיף את תושבי ישראל.

<נעה בן שבת: עכשיו הנושא הנוסף – אני רוצה רק הערה אחת כי דיבר על זה חבר הכנסת אוחנה בתחילת הדיון הקודם.

<נעה בן שבת: ברישה אנחנו אומרים שחלק משמעותי מפעילותו באחד או יותר מהעיסוקים המפורטים בסעיף זה, והעבודה שאנחנו מדברים – חלק משמעותי מפעילותו, זה אחד מהדיונים הראשונים שהיו בהצעת החוק הזאת, הובאה דוגמת "עמידר" ולכן לא דיברנו על עיקר פעילותו אלא דיברנו על חלק משמעותי מפעילותו.

<נעה בן שבת: זה דבר שרציתי להזכיר כי נשמעה הערה לגבי זה.

<נעה בן שבת: בנושא אנשים עם מוגבלות – התפיסה היתה שבחלק הזה שמדובר על העיסוקים, על התחומים ועל הפעילויות, למעשה, יכול להיות שיהיו פעילויות לאנשים עם מוגבלות שיתאפשרו רק לאנשים עם מוגבלות, יכולים ל היות תנאים לפעילויות האלה, אבל בגדול, כולם צריכים להיות כפופים לתחומים האלה.

<נעה בן שבת: אם רוצים לשנות ממנה, אז צריך לקבל החלטה שצריך לאפשר להם - - - תחומים.

<נעה בן שבת: זו צריכה להיות החלטה, כרגע זה לא מופיע.

<ישראל הבר: עורך-דין ישראל הבא מנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

<ישראל הבר: רציתי להוסיף כתחום את קידום זכויות אדם, כי אני לא בטוח שזה נכנס לאחד התחומים.

שלום ג'רבי: אני מתנגד.

<דרור גרנית: בדיוק השיח הזה הוא בדיוק הדיון על גופים שהם שנויים במחלוקת בציבוריות הישראלית.

אלי אלאלוף: מה זה קשור למוגבלים?

<קריאה: איך זה קשור אליך?

<ישראל הבר: העיסוק שלנו הוא קידום זכויות אדם.

<ישראל הבר: לדעתי, לפי ההגדרה אי אפשר יהיה לשלוח אלינו לשירות לאומי.

<קריאות: זה לא נכון.

מיקי לוי: אני רוצה שאנשים יהיו מוגבלות יהיו רגילים, ולא תצטרך לקדם את הזכויות שלהם.

מיקי לוי: הלוואי שנגיע ליום הזה.

מיקי לוי: קידום זכויות אדם – אתה סוחב אותנו לנישה אחרת לחלוטין, עם כל הכבוד.

אלי אלאלוף: תשמור שהביצוע יהיה בהתאם לכיוון שלך, אני אשמח.

אלי אלאלוף: אבל בהצהרה כזאת זו פרשנות לא מוצלחת.

אלי אלאלוף: היתה התגובה של שר שלום ג'רבי – אנ י יכול להגיד לך, הוא התאפק.

<נעה בן שבת: אדוני, מכיוון שקבענו את התחומים בצורה הזאת, אנחנו נעשה תיקונים בסעיפים השונים שיתייחסו לתחומים.

<נעה בן שבת: אחר-כך, בסוף הדברים אולי נחזור לסקור את השינויים כי עד עכשיו התייחסנו לתחומים שנקבעו בסעיף 4.

<נעה בן שבת: בסעיף 4 לא ייקבע שום תחום, התחומים יהיו פה ואנחנו נעשה את ההתאמות בנוסח לאורך כל החוק.

<נעה בן שבת: עכשיו אנחנו עוברים לפסקה (2) – חבר הכנסת מיקי לוי, היתה הסתייגות שלך, דרשת שכל פעילותו של הגוף המפעיל תהיה באחד - - - ואנחנו דווקא הלכנו על רמה נמוכה של: חלק משמעותי מפעילותו כדי לאפשר, גם אם זה גוף גדול, לא עיקר פעילותו, אבל פעילות משמעותית, לא משהו זניח.

מיקי לוי: אדוני, אני מבקש את רשותך להגיד משהו לפרוטוקול.

מיקי לוי: אתה כמובן יושב-ראש הישיבה, אתה תחליט אם יש דרך נוספת.

מיקי לוי: אני מבקש את רשותך להתייחס לשני דברים שהיו בישיבה הקודמת.

אלי אלאלוף: לולא ההערות שלך לא נוכל להתקדם, לדעתך?

מיקי לוי: דבר אחד שנקבע בישיבה הקודמת, שנתנו 20% ולטעמי היינו יותר מדי לארג'ים, אבל היתה פה הצבעה ואני הצבעתי בה שיוכלו לעשות פעילויות נוספות אותו עמותות.

מיקי לוי: וכשאני בודק את עצמי כשאני הולך הביתה ויושב על החומרים, מצאתי לנכון לשאול את עצמי את השאלה: האם מנכ"ל של עמותה יכול אחר-כך ב-20% האלה למנות את עצמו למנכ"ל של עמותות נוספות ולהשקיע את מרצו במקומות אחרים, ולקבל שכר ממקומות אחרים מה-20% האלה.

מיקי לוי: ואני פה מבקש להגביל את עיסוקו של המנכ"ל לעמותה בלבד, שעיקר מרצו, פעילותו, זמנו, יוקדשו לעמותה בלבד, ולא ב-20% אנחנו נמצא את עצמנו עם מנכ"ל ש"ממנכ"ל" עוד כמה וכמה ארגונים, עמותות, מפעלים, מה שאתם רוצים.

מיקי לוי: זו בעיה אחת שאני מפנה לפרוטוקול.

מיקי לוי: בעיה שנייה – נציג משרד החינוך איננו פה, ואני אומר פעם נוספת לפרוטוקול, ואני לא יודע על מי זה יוטל, אולי על החשב הכללי באוצר.

מיקי לוי: משרד החינוך מתחמק.

מיקי לוי: אני והוועדה לא קיבלנו - - -

<מיכל חורין: אני כאן.

<מיכל חורין: שמי מיכל חורין, מהלשכה המשפטית של משרד החינוך.

מיקי לוי: מה שקיבלתי בפעם הקודמת זה מספרים מוערכים של אותם אנשים שברשימת מתנדבי השירות הלאומי-אזרחי, ואני אומר עוד פעם, אני בעד.

מיקי לוי: זה מפעל הולם.

מיקי לוי: כמה שאתם רוצים, אני אגיד את זה עוד פעם ועוד פעם, לא קיבלתי תשובה הולמת.

מיקי לוי: כמה עובדים ביולי, קיבלתי הערכה ואני לא רגוע עם זה, ועד מתי ביולי, וכמה מתנדבים באוגוסט אם בכלל, ועד מתי באוגוסט.

מיקי לוי: אני אומר עוד פעם, הנושא הזה פרוץ לכל עבר, אנחנו לא הצלחנו לסגור אותו ואני מבקש ממך, בבקשה, אני מוכן לתת לך את המסמך הקודם, אם אני יכול לבקש במטותא, תצאי החוצה, תעשי כמה טלפונים ותביאי מספרים כי היום זה ההצבעה האחרונה, אז אני לא יודע מתי תהיה לי הזדמנות - - -

אלי אלאלוף: כדי לנסות להתחבר לכל הפרטים שאתה נותן – אני תומך בצורה מלאה וחד-משמעית.

אלי אלאלוף: מי שיהיה מנכ"ל בעמותות האלה, זה יהיה תפקידו הבלעדי, הכנסותיו הבלעדיות.

מיקי לוי: מצוין, אדוני.

מיקי לוי: גברתי היועצת המשפטית, איך אנחנו?

מיקי לוי: - - -

<נעה בן שבת: הכנסותיו של המנכ"ל – אני לא יודעת אם אנחנו יכולים להגיד כזה דבר - - -

אלי אלאלוף: אני מתכוון לכל מילה שאני אומר.

אלי אלאלוף: אני עמדתי בראש עשרות עמותות שלא קיבלתי מהן, אולי חוץ מקפה, ולא העזתי לבקש.

<נעה בן שבת: אתה רוצה להגיד שברגע שהוא בעמותה כזאת הוא לא יכול להיות בעמותה אחרת - - -

אלי אלאלוף: לא, לא.

אלי אלאלוף: הוא לא יכול לקבל שכר, הוא לא יכול לקבל שכר משום פעילות נוספת שמתבצעת על-ידי העמותה.

<נעה בן שבת: הוא עצמו?

<נעה בן שבת: אותו אדם?

מיקי לוי: ב-20% שנתנו להם הם יקימו עוד 20 עמותות, והוא יהיה מנכ"ל של 20 עמותות.

שולי מועלם-רפאלי: אבל זה מה שרצינו מהם, שיקימו עמותות-בת.

מיקי לוי: אבל שלא יהיה מנכ"ל של 20 עמותות.

אלי אלאלוף: זה חלק מעבודתם כעמותת-אם.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

שולי מועלם-רפאלי: אז מה הבעיה שלנו שהוא יקים עוד 20 עמותות?

מיקי לוי: אין בעיה, שיקים, אבל לא בשכר.

מירב בן ארי: השכר צריך להיות מעמותה אחת.

שולי מועלם-רפאלי: למה?

מירב בן ארי: למה שהוא יקבל שכר משלוש עמותות?

אלי אלאלוף: בוודאי.

אלי אלאלוף: מה זה, למה?

מירב בן ארי: אני הקמת עוד מרכז, אז מה, קיבלתי עוד משכורת?

<דרור גרנית: אדוני היושב-ראש, יש פה שאלה מאוד כבדה של חופש העיסוק וזו שאלה מאוד כבדה של חופש העיסוק של הפרטים, כלומר, האנשים, הפרסונות, היחידים, ושאלה מאוד כבדה של חופש ההתקשרות, ההתארגנות של הגופים.

מירב בן ארי: מה זה קשור?

מירב בן ארי: אם אתה מקבל משכורת, ועכשיו אתה מנהל עמותה, החלטת להקים עוד שתי עמותות-בת, זה אומר שאתה צריך לגזור שכר מכל עמותה שהקמת?

שולי מועלם-רפאלי: האם רשם העמותות מאפשר את זה בעמותות אחרות או שעכשיו אתם רק ביחס לעמותות האלה?

אלי אלאלוף: לא, גם הוא לא מאפשר.

שולי מועלם-רפאלי: אוקיי, אז אם הוא לא מאפשר, אז סבבה.

מירב בן ארי: מה זה קשור לחופש העיסוק?

מירב בן ארי: גם חברי כנסת לא יכולים לעשות כלום - - -

שולי מועלם-רפאלי: אבל אי אפשר באותו זמן גם להגיד לו תקים עמותות אחרות וגם להגיד לו, אל תהיה בהן.

מירב בן ארי: תקים עמותות אחרות, אבל למה הוא צריך לגזור מזה כסף?

שולי מועלם-רפאלי: זה לא מה שהוא אומר.

<נעה בן שבת: אני רוצה להזכיר שאנחנו דנו בשאלה של הגבלת השכר, עלתה פה הצעה להגביל את השכר של מנהלי העמותות - - -

מיקי לוי: לשכר של מנכ"ל משרד ממשלתי.

<נעה בן שבת: עלו כל מיני הצעות להגבלות, ובזמנו לא נכנסנו לעניין הזה.

<נעה בן שבת: השאלה היא אם פה צריך להגיד – אנחנו קבענו הוראה של איסור ניגוד עניינים לגבי הגוף המוכר, יש הוראה נוספת שמאפשרת לשר לקבוע גם תקנות לעניין ניגוד עניינים של הגוף המוכר.

<נעה בן שבת: יכול להיות שבמסגרת זו הוא יוכל למצוא הוראות מאזנות, אבל צריך לעשות את זה בהסתכלות על כל המרחב של מה שאומר חוק העמותות, על הוראות רשם העמותות, ואני חושבת שלהיכנס לנושא הזה עכשיו, בוודאי שזה גם מעכב את החקיקה.

<נעה בן שבת: בגלל הפגיעה בחופש העיסוק צריך לעשות אותו עם איזונים ראויים.

אלי אלאלוף: יש לי בקשה.

אלי אלאלוף: אני לא יודע איך תשחקו בחוקים, אבל שיהיה ברור ושיהיה רשום בפרוטוקול, זה הסיכום והכוונות לפחות של יושב-ראש הוועדה.

אלי אלאלוף: כל מנכ"ל של גוף או של גוף שמוכר לא יכול לעשות שום דבר אחר שהוא לא בעסק הזה.

אלי אלאלוף: דבר שני, הוא לא יכול לקבל שכר נוסף מפעילות שהוא יצר או מפעילות אחרת כל עוד שהוא מנהל את הגוף האחראי.

אלי אלאלוף: שיהיה ברור, אחרת זה הפרצה שמזמינה עסקנים להתעסק גם בזה וגם בזה וגם בזה.

אלי אלאלוף: מספיק עם זה.

אלי אלאלוף: אני עמדתי בראש עמותה שגלגלה מיליארד שקל.

אלי אלאלוף: אתם יכולים לתאר כמה עמותות קמו תחתיי, בלי שחצנות, ביוזמתי, ברעיונות שלי?

אלי אלאלוף: לא הייתי מעז לבקש מהן, חוץ מכוס קפה, שום דבר אחר.

אלי אלאלוף: לא יכול להיות עכשיו שמי שמפתח פעילויות, על כל פעילות שהוא יפתח הוא יקבל בונוסים.

אלי אלאלוף: מה זה?

אלי אלאלוף: אז אני מבקש שיהיה ברור, אם לא בחוק, אז שיהיה רשום בפרוטוקול ויהיה גם בסיס לתביעות חיצוניות אם מישהו עושה את זה.

<נעה בן שבת: לדיון הבא אנחנו נקיים פגישה עם רשם העמותות ונבדוק את הנושא הזה - - -

שולי מועלם-רפאלי: אבל היום זה הדיון האחרון.

<נעה בן שבת: נושא כזה אנחנו לא יכולים - - -

שולי מועלם-רפאלי: אבל חבל לעכב את החוק הזה.

<דרור גרנית: אני חייב לומר, מאוד-מאוד סבוך משפטית מה שמוצע פה, מאוד מרחיק לכת.

<דרור גרנית: אני חושב שזה לא משהו שאפשר בשלב הזה - - -

<נעה בן שבת: אפשר לדיון הבא.

<נעה בן שבת: זה אומר שנחזור עם תשובות לעניין הזה.

שולי מועלם-רפאלי: אבל היושב-ראש רוצה לסיים היום.

<דרור גרנית: חבר הכנסת לוי, יש רובד של לייצר מגבלות ותנאים ודרישות מהגוף המוכר עצמו, שזה בסדר גמור.

<דרור גרנית: אתה מציע פה להטיל הגבלות על פרסונות, והגבלות על הפרסונות - - - זה הרבה יותר - - -

אלי אלאלוף: לא על הפרסונות.

שולי מועלם-רפאלי: אלי, על הפונקציות אמרה לך נעה שיש כבר בחוק.

מיקי לוי: תקשיב, יש מנהל עמותה שמקים עמותות נוספות ומרוויח מעל מיליון שקל בשנה.

מיקי לוי: אנחנו השתגענו?

מיקי לוי: כסף מדינה, כסף שניתן לעמותה, שלושה מיליון שקל בשנה.

שולי מועלם-רפאלי: על הפונקציות יש כבר בחוק, דרור, אז לא צריך להתעכב עם החוק.

שולי מועלם-רפאלי: זה מה שאומרת נעה.

מיקי לוי: קבענו שמנהל יכול להרוויח כמו מנכ"ל משרד ממשלתי.

מיקי לוי: זה בסדר, אין לי בעיה עם העניין הזה.

<דרור גרנית: אני לא חושב שצריך לקבוע שום הוראה בעניין הזה.

<דרור גרנית: כל הקטע של העמותות פה זה שהן גופים שמתנהלים בעצמם, הם גופים מהעולם הפרטי.

<דרור גרנית: כל המהלך של החקיקה פה לא עשה - - -

אלי אלאלוף: - - - את המוסר בחקיקה.

אלי אלאלוף: תעזבו את החקיקה קצת לפעמים.

אלי אלאלוף: זה לא מוסרי בכלל מה שאתם מנסים בשם החוק כביכול לדבר.

אלי אלאלוף: חבר'ה, זה בלתי הגיוני.

<נעה בן שבת: אדוני, אני מקבלת עכשיו הודעה - - - לגבי הנושא הזה, שיש הוראות, שיש גם לפעמים התניות אם מאשרים שכר מאוד גבוה, אבל הם מתנים את זה בכך שזה עיסוקו היחיד של היושב-ראש.

אלי אלאלוף: הוא צריך להצהיר על זה בכניסה שלו, שזו ההכנסה היחידה, ולבחור ולאשר ולהנחות רק לפי העיקרון הזה.

אלי אלאלוף: אדם מקבל שכר בגוף מפעיל או גוף מפעיל בשם הרשות, אך ורק מהגוף שהוא מפעיל, וזהו זה.

אלי אלאלוף: ושום תוספת אחרת, שויחפשו אם זה במוסר או שזה בחוק, זו עובדה.

אלי אלאלוף: ככה זה צריך להיות.

<נעה בן שבת: אדוני, אם אתה אומר שזה לא חייב להיות פה בחקיקה, אולי אפשר להציע להסמיך לקבוע הוראות או מגבלות בהקשר של ניגוד העניינים - - -

אלי אלאלוף: תביאו את זה בתקנות.

<דרור גרנית: הגבלות שכר?

מיקי לוי: לא הגבלות שכר.

אלי אלאלוף: לא הגבלות שכר.

אלי אלאלוף: אתה יודע איזה שכר היה לי?

שולי מועלם-רפאלי: כל העניין של ניגוד עניינים בין העמותה המרכזית לעמותות-בת ייקבעו בתקנות.

שולי מועלם-רפאלי: נעה אמרה באופן מאוד ברור שהאיזונים ביחס לגופים כבר קיימים בחוק, היושב-ראש אמר דברים ברורים, איך הוא רואה את הדבר הזה מבחינה ערכית.

שולי מועלם-רפאלי: בואו נתקדם.

מיקי לוי: אז מבחינה ערכית, אמר היושב-ראש, יתרכז בעבודתו בעמותה, יקים עמותות נוספות ויקבל שם כוס קפה עם עוגה.

אלי אלאלוף: בלי עוגה.

<נעה בן שבת: אז נחזור לעמוד 38 סעיף 47א, הוא נוגע לנושא: חיוב אמון וניגוד עניינים של גוף מוכר.

<נעה בן שבת: דיברנו על העיקרון של ניגוד עניינים, וזה גם נוסח אחרת, בצורה יותר ברורה: "גוף מוכר לא יעדיף את ענייניו האישיים או את עניינו של אחר על פני עניינו של המתנדב ולא יפעל באופן שיש בו חשש לניגוד עניינים בין עיסוקו לפי חוק זה ובין עיסוק אחר שלו.

<נעה בן שבת: " ועכשיו אנחנו נוסיף סעיף קטן (ב) שאומר שהשר ראשי, ואני חושבת שכדאי שזה יהיה באישור הוועדה, הגבלות כאלה לקבוע הוראות נוספות לגבי צוות העמותה או אנשי העמותה או אולי מנהלי העמותה כדי להבטיח מניעת ניגוד עניינים.

<נעה בן שבת: ואז הדבר הזה יתאפשר בתקנות.

<נעה בן שבת: יכול להיות שזה יהיה הוראות שנוגעות לשכר, יכול להיות שזה יהיה נוגע להיקף הפעילות.

שולי מועלם-רפאלי: לא, לא צריך להגזים.

שולי מועלם-רפאלי: חברים, מיקי - - -

מיקי לוי: אני נכוויתי.

מיקי לוי: אני נכוויתי.

שולי מועלם-רפאלי: בסדר, אבל לרוב הם אנשים תקינים - - -

<מיכל חורין: לגבי מוסדות החינוך – עובדתית, מוסדות החינוך לא פועלים שנה שלמה.

שולי מועלם-רפאלי: דיברנו על זה כבר בפעם הקודמת.

<מיכל חורין: אני מבינה שהיתה לזה התייחסות בישיבה הקודמת.

מיקי לוי: אני חבר הכנסת מבקש ממשרד החינוך שיירשם גם בפרוטוקול, ואני אומר את זה בוועדה – אני לא רגוע, המספרים שניתנו לי הם מוערכים ולא סתם אמרתי את מה שאמרתי.

מיקי לוי: אני מבקש מכם כחבר הכנסת, וזוהי זכותי המלאה, בבקשה, מספרים מדויקים, כמה בחודש השביעי אם בכלל, עד מתי - - -

<מיכל חורין: אני מבינה שהמספרים הנכונים נמסרו - - -

מיקי לוי: ממש לא.

שולי מועלם-רפאלי: תגיש שאילתה לשר החינוך - - -

מיקי לוי: יבוא שר החינוך ויגיד לי את המספרים האלה?

<מיכל חורין: אנחנו ננסה לטייב את המספרים.

אלי אלאלוף: זה אומנם בפרוטוקול של הישיבה הזאת, אבל ההתנהלות ביניכם יכולה להיעשות מחוץ לוועדה.

אלי אלאלוף: בואו נמשיך.

מיקי לוי: נכון שהצבענו, אני לא רגוע עם 3,000 לעמותה, שזה 80,000 שקל, מגביל את התחרות.

מיקי לוי: דיברתי גם עם היועצת המשפטית, מה ניתן לעשות – שולי, זאת זכותי.

שולי מועלם-רפאלי: על איזה 3,000 אתה מדבר?

מיקי לוי: אני מדבר על זה שביקשתי להגביל ל-3,000 היקף של מתנדבים ומתנדבות בכל עמותה, שזה 80 מיליון שקל.

מיקי לוי: לנסות ולהגביל את זה לזה כדי לאפשר לעמותות נוספות להיכנס כדי שתהיה תחרות, כדי שתהיה יותר שליטה.

מיקי לוי: 3,000 מתנדבים ומתנדבות זה 80 מיליון שקל מכספי מדינת ישראל.

מיקי לוי: זה לא מעט.

מיקי לוי: ואני רוצה לבדוק את האפשרות - - -

<נעה בן שבת: האפשרות לקבוע את זה בחקיקה נדחתה גם ברביזיה.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, האפשרות הזאת נדחתה לחלוטין.

<נעה בן שבת: עכשיו עולה השאלה אם לא להשאיר את זה לפחות לאישור בתקנות.

<נעה בן שבת: נקודה מסוימת עלתה בעקבות הדיון שלנו – אמרנו שאין קביעה של מספר מתנדבים, והבחירה של גופים מוכרים נעשית רק לגבי אותם מקומות שבהם יש פער בין מספר הגופים הקיים לבין מספר הגופים שנקבע בתוכנית הרב-שנתית.

<נעה בן שבת: מכיוון שכך נטענה טענה שלא נוצר שום תמריץ לקבוע מ ספר גבוה יותר של גופים מוכרים, כי הגופים המוכרים הקיימים יכולים לספוג לעצמם עוד ועוד עשרות אלפי מתנדבים.

אלי אלאלוף: חברים, זה לא ייפתח לדיון.

אלי אלאלוף: אל תרימו ידיים.

אלי אלאלוף: קיבלנו את ההסברים, הבנו חלק, לא יכולים ליישם בשלב זה ולא לשנות שום נקודה ממה שעבר עד עכשיו.

אלי אלאלוף: את הסתייגויות תעשו במליאה.

אלי אלאלוף: מיקי, אתה המומחה מספר אחת לחוק, אז יהיה לך שם את כל הזמן הנדרש.

שולי מועלם-רפאלי: הוא מומחה מספר אחת לתקיעת החוק.

שולי מועלם-רפאלי: תלוי איך מסתכלים על זה.

מיקי לוי: שולי, תחזרי בך.

אלי אלאלוף: הפרוטוקול לא קלט את החזרה בך.

שולי מועלם-רפאלי: אז אני חוזרת בי לפרוטוקול.

<נעה בן שבת: אני רק רוצה לציין שהאפשרות כבר קיימת - - -

שולי מועלם-רפאלי: אני מוחה על הניסיונות של משרד המשפטים להכניס בדלת את מה שלא נכנס בחלון.

<נעה בן שבת: אני רק רוצה להזכיר שיש אפשרות לקבוע מספר מתנדבים מרבי בתוכנית הרב-שנתית.

<נעה בן שבת: יש אפשרות כזאת.

<נעה בן שבת: היתה אפשרות לקבוע את זה בצו או בתקנות נפרדות, ממש בהוראה, וגם חייבים לעשות אותה אחת לכמה שנים, אבל האפשרות לזה, הפוטנציאל קיים.

אלי אלאלוף: רק שיהיה ברור – זה לא אומר שדבריו של חבר הכנסת מיקי לוי הם ללא היגיון.

אלי אלאלוף: יש הרבה היגיון.

אלי אלאלוף: צריך לאפשר את הפתיחות הנדרשת כדי לקלוט גופים נוספים.

אלי אלאלוף: הגופים הנוספים מייצרים דינמיקה נוספת, מייצרים אמצעים ומשאבים נוספים, ואת זה צריך לקחת בחשבון.

אלי אלאלוף: אבל בתוכנית העבודה של הרשות זה המקום הנכון לעשות את זה, לדעתי.

<נעה בן שבת: עכשיו אנחנו עוברים לפסקה (2), וזה תנאי נוסף לאישור גוף מפעיל.

<נעה בן שבת: זה דורש איזשהו ניסיון.

<נעה בן שבת: השאלה היא אם פה לא צריך להגיד גם את הפעילות.

<נעה בן שבת: פה אפשר להגיד את הפעילות.

<קריאה: כן, פה כדאי לפרט.

אז אנחנו אומרים: זה אחד הטעמים, ועלתה טענה שלפעמים צריך להשלמת משימות למצוא מקום הפעלה למתנדבים, גם אם זה חודשי הקיץ.

אז אנחנו אומרים: זאת אומרת, למרות שהגוף המוכר לא עומד בתנאים של הפעילות, טיפול ישיר באוכלוסיה בתחומים האלה, יוכל לקבל את האישור הזה לשם השלמת תקופת הפעילות.

<ישעיהו אברהם: ישעיהו אברהם מ"בת-עמי".

<ישעיהו אברהם: התיקון לגבי האנשים בעלי מוגבלויות שהיושב-ראש דיבר עליהם קודם, ייעשה בשלב מאוחר יותר, כי כרגע בנוסח החוק אין הסדרה של העניין הזה.

<ישעיהו אברהם: הפעלת אנשים בעלי צרכים מיוחדים שתיעשה לאו דווקא במגבלה של התחומים שנקבעו בחוק – כרגע היא לא נפתרה.

<נעה בן שבת: אני הבנתי שלא מתכוונים לפתוח את הנושא הזה, אלא ההפעלה במסגרת משרדי הממשלה היא בלי הגבלת תחומים בכל תחום, זה כפוף לאישור התפקידים.

<נעה בן שבת: אבל בגופים שהם לא רשויות ציבוריות, בהם כן תהיה הגבלת העיסוק, התחום והפעילויות.

<נעה בן שבת: יכול להיות שיהיו פעילויות שייפתחו רק לאנשים עם מוגבלות ויכול להיות שהפעילויות יהיו מותנות, אבל ברמת התחומים זה יישאר - - -

אלי אלאלוף: אין דיון.

אלי אלאלוף: זו היתה שאלה, הוא קיבל הבהרה ושלום על ישראל.

אלי אלאלוף: בואו נתקדם.

<נעה בן שבת: סעיף קטן (ה) מדבר על התנאים הנוספים שהשר רשאי, באישור הוועדה, לקבוע, ובהם גם: גם זה יכול להיבחן במסגרת תקנות ויכול להגביל את האפשרות לאשר גופים מפעילים, ואל שאר הדברים התייחסנו כבר בדיונים הקודמים.

בעמוד 48: הבהרנו שאנחנו מדברים על מספר רב מאוד של גופים, ולכן זה המנהל, והצענו שזה לא יהיה באישור הוועדה, אם אתה עומד על ההסתייגות שלך - - -

מיקי לוי: עומד על ההסתייגות כי זה יהיה פרוץ.

מיקי לוי: מה שלא יעבור לאישור הוועדה יהיה פרוץ, ולכן אני מבקש את אישור הוועדה.

שלום ג'רבי: חבר הכנסת לוי, אני אגיד לך רק מה העניין.

שלום ג'רבי: קודם כל, עכשיו פתוח ויש לנו כללים ויש לנו גם ועדה עם נציבות שירות המדינה - - -

אלי אלאלוף: קיבלת רשות דיבור?

שלום ג'רבי: לא.

אלי אלאלוף: אז אני רוצה להבין בכלל את ההערה שלו.

אלי אלאלוף: מהי ההסתייגות שלך, מיקי?

מיקי לוי: אני מבקש שהנושא הזה, שהמנהל רשאי לתת אישור לגוף מפעיל לפי סעיף זה לתקופה שלא תעלה על עשר שנים, יהיה באישור הוועדה.

מיקי לוי: זה הכול.

אלי אלאלוף: הוועדה שלנו?

מיקי לוי: אתה יודע, אדוני, זה שלוש דקות.

מיקי לוי: אתה יודע כמה פעמים בוועדת הכספים מביאים לאישור הוועדה עניינים שעניינם כסף ציבורי?

אלי אלאלוף: לכן אני לא בוועדת הכספים.

אלי אלאלוף: פה זה ועדה מהותית.

מיקי לוי: נצביע.

אלי אלאלוף: רוצים להצביע?

אלי אלאלוף: בבקשה.

אלי אלאלוף: מי בעד ההצעה של מיקי?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – מיעוט

אלי אלאלוף: הסתייגות חבר הכנסת מיקי לוי לא אושרה.

אלי אלאלוף: בואו נתקדם.

<נעה בן שבת: עכשיו אנחנו בסעיף קטן (ח), גם אותו קראנו, בנושא מבחנים ואמות מידה להקצאה או הגבלה.

<נעה בן שבת: פה אנחנו אומרים שיכול להיות שהשר יקבע מגבלות ויגיד, בנושאים מסוימים אתם לא יכולים להקצות יותר מאשר X תקנים, למרות שאנחנו מדברים פה לא על תקנים במימון המדינה למעשה, אבל זה החלטות שלכם לאשר את הגופים המפעילים, ואז בכל זאת תהיה הגבלה לגבי סוגי הפעילות שאתם מאשרים.

שלום ג'רבי: רק כדי שנדע – עמותה קטנה שתבקש עכשיו 20 תקנים ואנחנו ניתן להם.

שלום ג'רבי: הרי לא יעלה על הדעת, אנחנו בוחנים כל עמותה את הגודל שלה, אז רציתי רק לדעת אם זה שייך כי זה לא השר, זה אנחנו עושים את זה, אבל יואב הסביר לי שזה משהו רחב יותר.

<נעה בן שבת: פה המונח "תקנים" משמש – יכול להיות שצריך מילים אחרות בשביל להגיד את המונח הזה: מתנדבים, מספר מתנדבים, ולא סוגי תקנים.

<נעה בן שבת: יכול להיות שצריך פה לשנות את המונחים אבל להתאים אותם לרעיון שבו מדובר.

<נעה בן שבת: כיוון שאנחנו קובעים פה בסעיף 58ב את התחומים, ולא בסעיף 4, אז אנחנו קובעים פה אפשרות גם לשנות: אפשר להוסיף לכל אחד מהעיסוקים תחומים אחרים במסגרת האישורים שקבועים פה.

<ישראל הבר: עורך-דין ישראל הבר, מנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

<ישראל הבר: אני מבין שהוסיפו להגנת הסביבה את צער בעלי-חיים, אז נדמה לי שזה קצת צר מדי ושיהיה עדיף אם זה יהיה טיפול בבעלי-חיים.

<ישראל הבר: י שהתנגדות להצעה הזאת?

<יואב ארבל: לא.

<יואב ארבל: צער וטיפול, מצדי.

<נעה בן שבת: בנושא טיפול בבעלי-חיים, לא רצינו שתגיע לרפת ציבורית ותעשה פעילות חקלאית מחוץ לעניין.

<נעה בן שבת: אבל אם אנחנו אומרים שזה משהו שנוגע לכלל הפעילויות, לכלל הציבור, לטובת כלל האוכלוסיה, ואנחנו מבטיחים את זה בצורה אחרת, שזה לא פעילות - - -

אלי אלאלוף: הבנו את ההערה שלך, ישראל.

<דרור גרנית: הסעיף של המסננת השלישית לא פה, של הפעילויות.

<דרור גרנית: איפה הוא?

<נעה בן שבת: הוא מופיע ברישה של סעיף 58ב.

<נעה בן שבת: זה בעמוד 45, קראנו אותו: "חלק משמעותי מפעילותו היא באחד או יותר מהתחומים המפורטים בסעיף זה להלן והפעילות שיבצעו אצלו המתנדבים תהיה בתחומים כאמור המפורטים לגבי כל עיסוק, ובפעילויות שיקבע השר לגבי כל תחום בהתייעצות עם המועצה ועם השר הממונה על התחום" - - -

<דרור גרנית: אה, בסדר.

<נעה בן שבת: אני רק רוצה להזכיר שאנחנו במסגרת התקנות שהשר רשאי לקבוע, אנחנו מדברים בפסקה (4) על: ושוב, אנחנו מדברים רק על תקנות, זה תלוי בתקנות.

<נעה בן שבת: אנחנו בסעיף 60.

<נעה בן שבת: דיברנו על זה בדיונים הקודמים, מוסיפה את הנושא של תצהיר: יש פה כמה הסתייגויות חלופיות של חבר הכנסת מיקי לוי לגבי הנושא של 30 ימים.

מיקי לוי: אני מוריד אותן, יש לי מספיק דקות.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, אנחנו גם שוקלים פה איזשהו מאזן של נזקים, הנזק של המתנדבים לעומת הנזק של הגוף.

<נעה בן שבת: ובסעיף קטן (ג) הוספנו את האפשרות של: עוד דבר, וסליחה שאני עוברת ככה באסוציאציה לנושא נוסף שקשור לביטול אישור והתליה.

<נעה בן שבת: פה אנחנו מדברים על ביטול אישור והתליה של הגוף המפעיל.

<נעה בן שבת: בנושא הגוף המוכר דיברנו בדיון הקודם וביקשתם להוסיף את הנושא של התליה, ורצינו להבהיר עוד הבהרה שנוגעת לאותו סעיף.

<נעה בן שבת: אני מדברת על סעיף 49 בעמוד 38 – כיוון שדובר על ההתליה אז הוספנו פה את התיקונים על ביטול הכרה בגוף מוכר, על התליית הכרה, אבל גם את הנושא של סירוב להאריך תוקף הכרה.

<נעה בן שבת: דיברנו על כך ששישה חודשים לפני סיום התקופה של ההכרה אפשר לבקש בקשה להאריך את תוקף ההכרה, וכמובן שבבחינת תוקף ההכרה יש בקשה, יש הסמכה של השר לקבוע איך מגישים את הבקשה.

<נעה בן שבת: כמובן שצריך לשקול את אותם שיקולים שנבדקים מראש לגבי הגוף המוכר, אבל גם צריך להביא בחשבון – אם חדל להתקיים בגוף המוכר אחד מהתנאים להכרה, אז בוודאי, אבל גם אם היו הפרות של הגוף המוכר, גם אם הוא הפר תנאי מהתנאים הנוספים.

<נעה בן שבת: כלומר, את ההתנהלות שלו צריך להביא בחשבון בעת שקילת הארכת תוקף ההכרה, והדבר הזה מובהר עכשיו בנוסח בעמוד 49.

<צבי במברגר: לגבי גוף מפעיל שמודיע על הפסקת פעילותו – אני לא יודע אם יש לזה משמעות, אבל הוא יוצא מהמשחק.

<צבי במברגר: ואם הוא לא יודיע, אז גם הוא לא יפר.

<צבי במברגר: אם כן יש לזה משמעות, אז חודש לא נותן כלום.

<צבי במברגר: לפחות שיגמור את ההתחייבויות שלו למתנדבים עד תום תקופת השירות שהוא התחייב להן כשהוא קיבל אותם, שזה יכול להיות חצי שנה או שמונה חודשים או חודשיים, אם יש לנו שיניים.

<צבי במברגר: יכול להיות שגם אין שיניים - - -

שלום ג'רבי: אם הוא לא רוצה, הוא לא ישלם לך.

שלום ג'רבי: מה אתה רוצה לחייב?

שלום ג'רבי: אני אומר לך עכשיו מהצד שלו.

<צבי במברגר: כן, אבל זו תהיה החלטה שלי, ולא שהוא יכול לצאת מהמשחק באופן חד-צדדי.

שלום ג'רבי: אבל מה אתה יכול לעשות לו אם הוא לא רוצה אותה?

שלום ג'רבי: אז הוא ירדה בבנות.

<צבי במברגר: אז מהי המשמעות של סעיף 61(ג)?

<צבי במברגר: אתה יכול למחוק אותו.

שלום ג'רבי: אם גוף מפעיל מחליט שהוא לא רוצה להעסיק בת שירות, מה, אתה תחייב אותו להעסיק?

שלום ג'רבי: אז הוא יתייחס לא יפה לבת.

<צבי במברגר: אז מה המשמעות של סעיף 61(ג)?

שולי מועלם-רפאלי: אומר הרב צבי, האם חודש זה מספיק בשביל האפשרות של הרשות לשים אותה במקום אחר?

<צבי במברגר: אני מסכים, אז מה המשמעות של הסעיף?

<צבי במברגר: אז אין לו משמעות.

שלום ג'רבי: לא, הוא לא יכול להגיד לך מהיום להיום.

שולי מועלם-רפאלי: מה, בבוקר הוא יגיד לבת, היום אני שולח אותך הביתה?

שלום ג'רבי: לא, הוא יגמור את ההתחייבויות והכספים - - -

<צבי במברגר: אם הוא יגיד, מה אתה עושה לו?

שלום ג'רבי: אבל חודש הוא צריך ל המשיך לשלם לה את הכסף.

<צבי במברגר: אבל אם הוא לא יבצע את זה, יש פה איזושהי סנקציה?

<נעה בן שבת: זה נכון שאין סנקציה, והגוף המוכר יצטרך למצוא לאותו מתנדב גוף מפעיל אחר.

<צבי במברגר: זה נכון בכל מקרה.

שלום ג'רבי: תתבע אותו על סמך החוק הזה.

<צבי במברגר: אני רוצה לתבוע אותו על חצי שנה הפסדים, למה על חודש?

שלום ג'רבי: אבל חצי שנה זה זמן ארוך מדי - - -

<צבי במברגר: אם החוק יכתוב חצי שנה - - -

<נעה בן שבת: הטענה פה היא שזה מיותר לכתוב את זה וגם אולי זה פוגע באפשרות שלו לטעון שהוא היה צריך להעסיק אותם כל השנה.

<צבי במברגר: בדיוק.

<צבי במברגר: אני טוען שאם, לדוגמה, שכרתי דירה עבור הגוף המפעיל והוא הפר את החוק הזה, אז אני יכול לתבוע אותו ללכת לבית-המשפט על חצי שנה של הפסדים, אבל חודש לא נותן כלום.

<דרור גרנית: השאלה של היחסים וטענות החוזיות שכן או לא יקומו בין הגוף המוכר לגוף המפעיל, לא מוסדרות בחוק הזה.

<דרור גרנית: הסעיף הזה בא להבטיח איזושהי חובת הודעה מוקדמת כדי לתת לך להגן על המשרתת או המשרת.

<דרור גרנית: זה הכול, והטענות החוזיות שכן או לא יקומו במישור הפרטי בין הגופים הם לא - - - בדיון.

אלי אלאלוף: אוקיי, דרור, לא - - - תחיו עם העובדה הזאת.

אלי אלאלוף: בואו נמשיך.

אלי אלאלוף: אין ברירה.

אלי אלאלוף: סליחה שאני מחליט ככה.

אלי אלאלוף: לא הצלחתי להביןץ תפתרו את הבעיה בדיון טכני.

<נעה בן שבת: סעיף 62 – גם פה נעשה תיקון, בהתאם לתחום השירות.

<נעה בן שבת: רשימת הגופים המפעילים תתפרסם לפי תחומי השירות לגבי כל עיסוק, כמובן.

<נעה בן שבת: בסעיף 63 יש לנו את מועדי הדיווח.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על תפקידיו של הגוף המוכר וחובותיו.

<נעה בן שבת: אחד החובות בפסקה (3) ועכשיו השאלה היא אם רק על זה מדווחים ואין חובה לדיווחים שוטפים או שיהיו מועדי דיווח שייקבעו בתקנות, לגבי הגוף המפעיל, חובת הגוף המפעיל כלפי הגוף המוכר.

<נעה בן שבת: אתם רוצים לקבוע הוראות בעניין הזה או שזה משהו שיסכימו עליו ביניהם בהסכמים?

שלום ג'רבי: יעשו את זה בהסכמים.

שלום ג'רבי: לנו אין - - -

<נעה בן שבת: יש פה הסתייגות של חבר הכנסת מיקי לוי שמבקש שהגוף המפעיל לא יוכל להתמודד במכרזים ממשלתיים להפעלת תכניות שונות עבור תשלום.

<נעה בן שבת: כיוון שאנחנו מדברים על גוף מפעיל שיש לו עוד פעילויות, אנחנו לא אסרנו על הפעילויות, רק אמרנו שחלק משמעותי מהפעילות שלו היא התחום הזה של שירות לאומי ודרשנו – אז אני מניחה שזה יורד.

<נעה בן שבת: סעיף 64 הוא גם סעיף חשוב, ונוגע למימון תקני המתנדבים בידי רשות ציבורית.

<נעה בן שבת: אמרנו שגוף מפעיל שהוא לא רשות ציבורית יכול לבקש שירות לאומי אם הוא מקבל את האישור והוא משלם את התעריף בהתאם לכך, כאן אנחנו מדברים על מצב שבו רשות ציבורית מממנת עבור גוף מפעיל אחר את התקנים.

<נעה בן שבת: אז גם פה יש הצעות לשינויים, הצעות של משרד המשפטים.

<נעה בן שבת: הוא מציע, דבר ראשון, שהאפשרות הזאת תינתן רק למשרדי הממשלה וליחידות הסמך שלהם, ולא לכל רשות ציבורית, שזה יכול להיות המוסד לביטוח לאומי, הכנסת, לשכת נשיא המדינה, וגם לא רשויות מקומיות.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, מי שיוכל לעשות את זה, זה רק משרדי הממשלה.

<נעה בן שבת: זו הצעה ראשונה לתיקון שאומרת כך: הצעתכם היא שזה רק גוף מפעיל שמנוי בסעיף 58ב(א)(2) או (3).

<נעה בן שבת: לא שמשרד אחד מממן עבור משרד אחד או משרד שני או עבור יחידת סמך שלו, אלא המשרד מממן רק עבור גוף חיצוני לו.

<קריאה: לשכת רווחה.

<נעה בן שבת: לשכת רווחה ברשות מקומית?

שלום ג'רבי: זה רשות מקומית.

<אוריאנה אלפסי: שמי אוריאנה אלפסי, ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.

<אוריאנה אלפסי: זו סוגיה שעלתה בגלל לשכות הרווחה - - -

שלום ג'רבי: אבל רשות מקומית יכולה.

<יואב ארבל: לא, היא לא יכולה לממן מחוץ לתקנים - - -

שלום ג'רבי: רשות מקומית לא יכולה עכשיו להפעיל לעמותה מסוימת שעובדת איתה, אבל לתוך מחלקת הרווחה – זה חלק מהעירייה.

<אוריאנה אלפסי: אם אני לא טועה, זה בא לענות על הנושא של המאצ'ינג של לשכות רווחה שלא מקבלות מתנדבים אם הן לא משלמות 50–50.

שלום ג'רבי: לא, עוד לא הגענו לזה.

<נעה בן שבת: עוד לא הגענו לשאלת המאצ'ינג, אבל אוריאנה מצביעה המגבלה השנייה שקבועה פה, שהמנוי בסעיף 58ב(א)(2) ו-(3) יגביל את האפשרות של משרד החינוך לממן, אם יש לו יחידת סמך שפועלת בחוץ והמשרד הראשי רוצה לממן את יחידת הסמך בעניין של השירות לאומי, אז אולי המגבלה הזאת - - -

אז אנחנו אומרים: השאלה של אוריאנה היתה לגבי הנושא של תקן באופן מלא או חלקי.

אז אנחנו אומרים: אדוני, דוּבר על כך שמשרד הרווחה מממן רק חלק מהתקנים, והדבר יוצר אצל הרשויות החלשות טענות שהן לא יכולות בעצם לנצל את התקנים.

אז אנחנו אומרים: מצד שני, דיברנו על כך עם משרד האוצר ומשר האוצר אומר שאם אנחנו נחייב לממן רק באופן מלא, הדבר יגרום לכך שמשרד הרווחה עם תקציב מסוים למימון שירות לאומי, יצטרך לצמצם את מספר התקנים שהוא מממן.

אז אנחנו אומרים: אומנם הוא ייתן מימון מלא, אבל הוא לא יצטרך לצמצם את המספר.

<דרור גרנית: וצריך להגיד עוד דבר, שיש עניין תמריצי בדבר הזה של ניהול התייעלות, שזה כלל ידוע שכשגוף צריך לשים כסף, אז הוא מתייחס יותר ברצינות למשאב.

אלי אלאלוף: דרור, נסתפק במומחיות המשפטית שלך.

אלי אלאלוף: בבקשה, אל תתחילו לדבר על מוסר ציבורי.

אלי אלאלוף: אני לא אעז לדבר על החלק המשפטי.

אלי אלאלוף: אז מה?

אלי אלאלוף: זה אומר שרשות מקומית נפלאה אבל חלשה בגלל ההרכב של חלוקת הגבולות של המדינה בנושא מוניציפלי לא יכולה לממן ואחרים יממנו לסבתא שלהם?

שולי מועלם-רפאלי: ההצעה של האוצר בדיוק עונה על זה, לפי האשכול החברתי-כלכלי שאליו משויכת הרשות.

שולי מועלם-רפאלי: אז ההצעה של האוצר היא טובה, בעמוד 52 - - -

<יוסי מלכה: אני אדאג כל פעם מחדש מהטיעונים המוסריים האלה, שבשורה התחתונה משאירים המון כסף על המדף, אז או שהוא חוזר לאוצר, שהאוצר אוהב את זה, או לחלופין, מי שמשתמש בו זה הרשויות החזקות כי הם יודעות להעמיד את המאצ'ינג.

<יוסי מלכה: אז בוא נפסיק עם התלות הזו או האמירה הזו שאם רשות לא משתתפת אז אין את המחויבות הזו.

<יוסי מלכה: בשורה התחתונה, כל המנגנון של המאצ'ינג הממשלתי מול רשויות מקומיות הוא עיוות אחד מוחלט.

<יוסי מלכה: האוצר כבר מכיר בזה, מנסה לעשות שינוי, אז בוא לפחות בעניין הזה נעשה צדק חברתי.

<יוסי מלכה: רשויות חלשות שהן לא מסוגלות והן לא מסוגלות, הן הכי זקוקות לבנות שירות לאומי, ובוא ניתן להן את הכלי הזה.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שההצעה של האוצר האי הצעה מצוינת והיא תיתן מענה בדיוק למקומות שיוסי התייחס אליהם, המקומות היותר-חלשים, ואם זה באמת נקבע לפי האשכול אז מרשויות חזקות נדרוש שהמדינה תשלם פחות ומרשויות חלשות המדינה תשלם יותר וזה יאפשר סוג של הגעה של בנות גם למקומות שהמאצ'ינג הוא מאוד-מאוד בעייתי במציאות שיש עכשיו.

אלי אלאלוף: בוא נסתפק בהערה של האוצר.

<צבי במברגר: אני רק רוצה לחזק את הדברים של יוסי שהמדיניות היא של משרד הרווחה, עובדה שמשרדי הממשלה האחרים לא עושים ככה - - -

אלי אלאלוף: אני חוזר, היום ילדים של רשויות מקומיות חלשות נמצאים בבית במקום להיות במסגרת החינוכית ההולמת.

אלי אלאלוף: החזקים לא מעוניינים לעזור לחלשים.

אלי אלאלוף: תסתכל על זה בעולם שלנו, במדינה הקטנטונת שלנו.

<נעה בן שבת: אנחנו אומרים שכל רשות יכולה לקבוע מימון משתנה לרשויות שונות, אבל בהתאם לאשכול החברתי שלה, אבל זה רק לגבי רשויות מקומיות, לא לגבי גופים מפעילים פרטיים או שהיא יכולה לעשות מה שהיא רוצה לגבי כל גוף - - -

אלי אלאלוף: לא, לא.

אלי אלאלוף: רק בנושא הרישום, רק הרשויות המקומיות החלשות יכולות לקבל התייחסות טבעית שונה.

<נעה בן שבת: אז זה כן ייכנס לתוך מבחני התמיכה לגבי התמיכה ברשויות המקומיות.

אלי אלאלוף: על הגופים לפעול בצורה אחידה.

<יואב ארבל: רק לוודא, יש פה כניסה לתוך מבחני התמיכה שייקבעו על-ידי משרדי הממשלה, קביעה מה צריך בתוך מבחני התמיכה.

אלי אלאלוף: כן.

אלי אלאלוף: זה דווקא מדיניות סבירה למשרד - - -

<רחלי סונגו: שמי רחלי סונגו ממשרד הרווחה.

<רחלי סונגו: אנחנו בעצם מדברים על מימון דיפרנציאלי?

<רחלי סונגו: כי אנחנו לא קיבלנו שום התייחסות מהאוצר.

אלי אלאלוף: לא, זה נשאר בהחלטה שלכם.

אלי אלאלוף: זה לא כמו בתקציב של החינוך שנקבע בזכות דוח מסוים ויש תקצוב דיפרנציאלי.

אלי אלאלוף: עכשיו אתם רוצים לגבות את ההחלטות שלכם באישור האוצר, תאמיני לכם, ירוצו לתת לכם.

<רחלי סונגו: אני בכל מקרה אעביר את זה לשר.

אלי אלאלוף: תעבירו לשר, את החוק הזה הוא לא יכול למשוך.

שולי מועלם-רפאלי: זאת גם המטרה.

שולי מועלם-רפאלי: תעבירי לשר, שישימו יותר כסף על שירות לאומי, שהתקנים יהיו הרבה יותר רחבים במקומות החלשים.

אלי אלאלוף: זה לא יזיק שמשרד הרווחה, לאור ההיכרות הקטנטנה שלי, יקבע לעצמו גישה דיפרנציאלית בשירותים שהוא נותן.

<נעה בן שבת: אנחנו עכשיו סעיף קטן (ב).

<נעה בן שבת: מכיוון שקראנו לזה בהתחלה משרד מממשלתי, אמרנו, זה רק רשות ציבורית בפסקה (1).

<נעה בן שבת: אז משרד ממשלתי יקבע בהסכמת היועץ המשפטי לממשלה – כי זה תנאי שהיה בסוף הסעיף, מבחנים שוויוניים למימון תקנים.

<נעה בן שבת: ופה בתוך המבחנים האלה תיכנס אפשרות המימון הלא-שוויוני לרשויות המקומיות.

<יואב ארבל: יתחשב בין היתר.

<נעה בן שבת: יתחשב בין היתר, במה?

<נעה בן שבת: באשכול החברתי או הכלכלי?

<יואב ארבל: שזה לא יהיה הדבר היחידי.

<נעה בן שבת: סעיף קטן (ג) מבקש לקבוע מתי לא יידרשו מבחני תמיכות כאלה.

<נעה בן שבת: הוא מציע שני מקרים שבהם לא יידרשו מבחני תמיכות כפי שקבעו בסעיף קטן (ב).

<נעה בן שבת: ההצעה של משרד המשפטים היתה לאחד פה את סעיף קטן (ה1) ואת סעיף קטן (ג).

<נעה בן שבת: המקרים האלה, לפי הצעת משרד המשפטים: "מוסדות חינוך שאינם רשמיים המתוקצבים בידי משרד החינוך ונתונים לפיקוחו;", וגם תקנים שמיועדים למתנדבים שהם אנשים עם מוגבלות או צעירים בסיכון.

<נעה בן שבת: אני חושבת שאנחנו צריכים להבהיר שאם המשרד תומך במשרדי הממשלה או ברשויות מקומיות, יכול להיות שאז הוא גם לא צריך לקבוע מבחני תמיכה כאלה.

<דרור גרנית: לעניין רשויות מקומיות?

<נעה בן שבת: לעניין רשויות מקומיות, אמרנו קודם שהן צריכות מבחני תמיכה.

מירב בן ארי: לא הבנתי את ההבדל.

<נעה בן שבת: סעיף קטן (ג) המקורי אמר שלא יידרשו מבחני תמיכה כאלה כשמדובר ביחידות סמך של משרד ועל גופי חינוך, מוסדות חינוך לא רשמיים שמתוקצבים על-ידי משרד החינוך ונתונים לפיקוחו.

<יואב ארבל: לא, (ה1) לא ייכנס לכאן.

<יואב ארבל: מה פתאום?

<יואב ארבל: !

<נעה בן שבת: הם לא דורשים מבחני תמיכה.

<יואב ארבל: שום דבר.

<יואב ארבל: בכלל לא.

<נעה בן שבת: כן, כן.

<נעה בן שבת: הם לא דורשים.

<דרור גרנית: דבר שלישי, זה בעצם מנגנון והוא יהיה לגבי גופים סטטוטוריים, זאת אומרת, מה שהוא 58(ב)(3), ורשויות מקומיות, שאפשר שהן יהיו גופים יותר - - -

<נעה בן שבת: לגופים הסטטוטוריים אני מציעה שיהיו בכל זאת מבחני תמיכה.

<נעה בן שבת: זה יכול להיות הגופים המבוקרים על-ידי מבקר המדינה בתפקיד ציבורי, אבל זה יכול להיות מגוון גדול של גופים.

<נעה בן שבת: אני מציעה שיהיה להם מבחני תמיכה.

<נעה בן שבת: השאלה היא אם אתה רוצה לפטור מהמבחנים את הרשויות המקומיות או גם שם להכניס מבחנים ושם להכניס את הנושא של האשכול.

<יואב ארבל: לא.

<יואב ארבל: אולי להעביר את הרשויות המקומיות מ(ב) ל-(ג), שם זה מבחנים יותר מרוככים.

<נעה בן שבת: אוקיי.

<נעה בן שבת: אז זה הקצאה – "השר האחראי על המשרד הממשלתי המקצה, יורה על אמות מידה וכללים להקצאת תקנים ליחידות ולגופים" – לכאן נכניס את נושא היקף המימון לפי האשכול החברתי-כלכלי.

<נעה בן שבת: זה ייכנס ל-(ג).

<נעה בן שבת: אז בעצם השינוי שאנחנו עושים בסעיף קטן (ג) זה רק הנושא שמחליפים את המילים: "ולגופים אחרים הפועלים בתחומי פעילות אותו משרד ומתוקצבים או נ תמכים על-ידו שלא לפי סעיף 3א לחוק יסוד התקציב, בהבהרה שהציע משרד המשפטים: "לעניין מוסדות חינוך שאינם רשמיים המתוקצבים בידי משרד החינוך על-פי דין ונתונים לפיקוחו", ושאר הסעיף יישאר כפי שהוא.

<יואב ארבל: ואת הרשויות המקומיות מעבירים לפה גם.

<נעה בן שבת: והרשויות המקומיות גם.

<דרור גרנית: אז את (ה)(1) אנחנו לא רוצים לשלב פנימה?

<נעה בן שבת: (ה)(1) זה עוד חריג של החובה למבחנים.

<נעה בן שבת: אם ישולב או לא ישולב אנחנו תיכף נגיד מבחינת נוסח.

<יואב ארבל: לגבי אנשים עם מוגבלויות, אין בכלל מבחני תמיכה.

<יואב ארבל: פה, בסעיף (ג) יש מבחני תמיכה מרוככים.

<יואב ארבל: לגבי אנשים עם מוגבלויות ונוער בסיכון אין בכלל מבחני תמיכה.

<יואב ארבל: זה הסיכום.

<יואב ארבל: לא להכניס - - - לסעיף קטן (ג).

אלי אלאלוף: אתם תמשיכו לדון ביניכם ככה בשיחות ביניים – אם זה היה אפשרי מבחינה טכנית, הייתי מוחק מהפרוטוקול.

אלי אלאלוף: תשימו לב, כשאתם תצאו מפה, אם כל מה שאמרתם היה חשוב.

אלי אלאלוף: תתחילו קצת יותר צנזורה, בבקשה.

אלי אלאלוף: לא הבנתי כלום מה שדיברתי ביניכם, זה לא היה לעניין.

אלי אלאלוף: זה לא היה לפרוטוקול.

אלי אלאלוף: חבר'ה, קצת כבוד לשאר היושבים.

<נעה בן שבת: סעיף קטן (ד)(1) הוא תיקון בעקבות הצעת החוק של חבר הכנסת אוחנה, והוא הציע שמבחנים כאמור בסעיף קטן (ב) יתחשבו בין היתר במקורות המימון האחרים של הגוף המפעיל.

<נעה בן שבת: בדיון הקודם, חבר הכנסת אוחנה אמר שהוא לא מסתפק בזה.

<נעה בן שבת: הוא רצה ממש להוסיף פה אמירה שזה אותם גופים שעיקר מימונם ממדינה זרה.

<נעה בן שבת: הבנו שזה היה הצעה לכתוב את הדברים האלה אבל לאפשר אישור של שר לגבי גופים כאלה, שבכל זאת אפשר יהיה לתת להם גם כן מימון.

<נעה בן שבת: שוב, אני מזכירה, זה לא עצם האפשרות לעשות שירות לאומי, אלא רק המימון של התקנים עבור גוף מפעיל.

<אפרת שפרוט: אפרת שפרוט, מקרן "הזדמנות".

<אפרת שפרוט: יש לי שאלה לגבי צעירים בסיכון ואנשים עם מוגבלויות.

<אפרת שפרוט: כיום הגוף המפעיל לא מממן את התקנים שלהם כי הם מקבלים אותם, אז זה יהיה כתוב איפה שהוא?

<אפרת שפרוט: או שזה לא צריך להיות כתוב?

<אפרת שפרוט: היום, כשגוף מפעיל מקבל צעיר עם מוגבלויות, הוא לא משלם בעד התקן.

<נעה בן שבת: לפי מה שאני מבינה, אין פה התחייבות בחוק של ההסדר הזה של מימון תקנים של אנשים עם מוגבלות על-ידי הרשות יישאר לעולם.

<נעה בן שבת: אין פה התחייבות כזאת.

<נעה בן שבת: אבל יש פה זה מתן האפשרות לרשות לממן את התקנים האלה עבור גופים מפעילים.

<נעה בן שבת: זה רק מאפשר - - -

אלי אלאלוף: וזה לא קשור למה שנאמר כרגע.

אלי אלאלוף: אני רוצה לסכם את הנקודה.

אלי אלאלוף: אנחנו קיבלנו הצעת חוק של חבר הכנסת אמיר אוחנה, מאוד מיוחדת, שעברה קריאה טרומית, שאושרה על-ידי הוועדה למיזוג, ואנחנו כללנו את העקרונות לא בנוסח המדויק שחבר הכנסת אמיר אוחנה ביקש.

אלי אלאלוף: אני חושב שהצורה שזה מופיע היום במערכת, זו הצורה הטובה ביותר שאנחנו יכולים כדי לעמוד בשיקולים נוספים.

אלי אלאלוף: לכן אני מודיע, אנחנו לא משנים כרגע את הנוסח.

אלי אלאלוף: אנחנו מקבלים.

אלי אלאלוף: מצטער שחבר הכנסת אוחנה לא נמצא פה, אבל הנוסח המוצע ושנקרא על-ידי היועצת המשפטית, זה הנוסח שייכלל בחוק.

מירב בן ארי: אז כן (ד)(1)?

<נעה בן שבת: יש (ד)(1) שאומר שמבחנים כאמור בסעיף קטן (ב) יתחשבו בין היתר במקורות המימון האחרים של הגוף המפעיל.

<נעה בן שבת: זה לא היה מקובל על חבר הכנסת אוחנה בדיון הקודם, ולכן הציעו לו הצעה לכתוב פה שלא יהיה מימון כזה לגופים שעיקר מימונם ממדינה זרה בכפוף לאפשרות אישור השר.

<נעה בן שבת: אבל אני מבינה, אדוני היושב-ראש, שאתה אומר שאנחנו נשארים בנוסח הקיים פה.

אלי אלאלוף: כן.

סעיף קטן: זאת אומרת, עדיין הפעילות הזאת של מימון תקנים עבור גופים מפעילים אחרים נתונה לבקרה או איזשהו מנגנון של אישור על-ידי הרשות לשירות לאומי-אזרחי.

סעיף קטן: סעיף 65 – הזכרנו כבר את הנושא של ניגוד עניינים בשל קרבה משפחתית.

סעיף קטן: דיברנו על כך שזה רק אם קרוב המשפחה של המתנדב עובד באותו גוף מפעיל או נושא משרה בו, והמתנדב צפוי להיות כפוף אליו במישרין או בכפיפות מנהלית במהלך השירות, וקראנו לדבר הזה ניגוד עניינים בשל קרבה משפחתית.

סעיף קטן: סעיף קטן (ב) מחייב שאם נודע לגוף מפעיל על קיומו של ניגוד עניינים אז הוא צריך לדווח על כך לגוף המוכר שהפנה את המתנדב אליו, בתוך שבועיים לכל המאוחר.

סעיף קטן: עכשיו לפרק עיצום כספי, כאן היו שינויים שלמיטב הבנתי משרד המשפטים הסכים להם אחרי משא ומתן ארוך.

סעיף קטן: השינוי הראשון שמוצע הוא בסעיף 67.

סעיף קטן: מציעים להוריד את סכום העיצום הכספי.

סעיף קטן: בהתחלה הוועדה ביקשה שזה יהיה 3,000 שקל במקום 5,000 שקל, ועכשיו מציעים בהסכמה 2,000 שקל גובה העיצום הכספי.

מיקי לוי: מי זה בהסכמה, אם אפשר?

<נעה בן שבת: אני לא יודעת.

<נעה בן שבת: אתה צריך לשאול את משרד המשפטים.

מיקי לוי: מי בא איתך בהסכמה?

מיקי לוי: עם מי הסכמת?

<דרור גרנית: מלכתחילה ההצעה הממשלתית דיברה על עיצום כספי של 5,000 שקלים.

<אפרת שפרוט: ליום?

<דרור גרנית: להפרה.

<נעה בן שבת: נניח, הפנה מתנדב לשירות בלי איזשהו אישור או לא נתן לו העתק של ההסכם, זה אמור להיות 2,000 שקלים לכל מתנדב.

<נעה בן שבת: אם זה תשלום דמי כיס, אז כל חודש בחודשו זה הפרה.

<דרור גרנית: בקיצור, המספר הראשוני שהוצע בהצעה הממשלתית, בכחול, היה 5,000 שקלים פר הפרה.

<דרור גרנית: לאחר מכן ירד ל-3,000 ועכשיו זה ירד ל-2,000.

אלי אלאלוף: מי ביקש 3,000 ו-2,000?

<דרור גרנית: במשרד המשפטים היה שיח מול לשכת השרה.

אלי אלאלוף: בדיונים אחרים אומרים לי, קובעים סנקציה כזו או אחרת בהתחשב בכלל הסנקציות ובהשוואה לשאר הסנקציות בתחום זהה או אחר, 5,000 שקל.

אלי אלאלוף: פתאום, מי אמר לכם להוריד ל-3,000?

<דרור גרנית: כמסתכלים על עיצומים כספיים - - -

אלי אלאלוף: תעשה לי טובה, אל תיתן לי הרצאה.

אלי אלאלוף: תן לי תשובה.

מירב בן ארי: תגיד את התשובה.

מירב בן ארי: למה הורדתם מ-5,000 ל-3,000.

מירב בן ארי: לדעתי, דרך אגב, זה נכון, אבל רק תסביר למה.

<דרור גרנית: אין לי שום דבר להסתיר.

<דרור גרנית: היה שיח מול לשכת השרה, ולשכת השרה ביקשה שאנחנו נוריד את הסכומים.

אלי אלאלוף: זה רלוונטי, דיון בלשכת השרה בעניין זה?

מיקי לוי: מי פנה לשרה?

<דרור גרנית: השרה היא שליחת ציבור, היא מייצגת ציבור מסוים.

<דרור גרנית: פנו אליה נציגים מהציבור שאותו היא מייצגת, הציגו בפניה את הקשיים שהם רואים וקיימנו איזשהו שיח על המספר.

<דרור גרנית: אני לא יכול לייצר פה איזושהי רציונליזציה יותר מעמיקה ממה - - -

אלי אלאלוף: חברים, אני מבקש בנקודה הזאת, רק אני שואל ורק אני מקבל תשובות.

אלי אלאלוף: זו חוצפה, אבל זה כדי לאפשר לנו.

אלי אלאלוף: כשאתם קבעתם 5,000 התבססתם על נתונים, על ידע מקצועי שלכם.

אלי אלאלוף: נכון?

אלי אלאלוף: כן או לא?

<דרור גרנית: זה מה שהתחלתי להסביר לאדוני קודם.

<דרור גרנית: הרי בסוף, העיצום הכספי נועד לייצר את התמריץ ההתנהגותי שיחזיר את הגוף המפר לתלם, לגרום לו לחזור לנהוג בתלם.

<דרור גרנית: ואז שאלנו, מהי סנקציה שתגרום לו לחזור לתלם?

<דרור גרנית: המספר הראשוני שנקבע היה 5,000, אבל זה לא מדע מדויק, אין כלל מובהק להגיד למה - - -

אלי אלאלוף: בצדק, התחשבתם בדעה, ובצדק, ברעיון ובהצעה של השרה.

אלי אלאלוף: הגעתם ל-3,000 ואנחנו עברנו לשוק, אנחנו ב-2,000 ונצא מפה עם 1,000.

אלי אלאלוף: אז יש גבול.

אלי אלאלוף: אני מציע, חברים, חד פעמית, אפשר לדון בדיון על נושא עיצומים כספיים פעם אחת.

אלי אלאלוף: קבענו שזה 3,000, זה לא יזוז מ-3,000.

אלי אלאלוף: יהיה מה שיהיה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בואו נמשיך.

מיקי לוי: גברתי, יש הסתייגות שלי.

מיקי לוי: אפשר להצביע, בבקשה?

<נעה בן שבת: הסתייגות של חבר הכנסת מיקי לוי, שזה יחזור להיות 5,000 שקלים.

אלי אלאלוף: מי בעד?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – מיעוט

אלי אלאלוף: ההסתייגות של חבר הכנסת מיקי לוי לא אושרה.

מירב בן ארי: למה אתה רוצה 5,000 שקל?

מירב בן ארי: מה העניין?

מירב בן ארי: מה, זה חברה פרטית שסוחרת בבורסה?

מירב בן ארי: עזוב, נו.

מירב בן ארי: מי שישמע, זו חברה שמרוויחה מיליונים.

אלי אלאלוף: רק שתדעו, חברים, ודרור, תגיד גם לחברים שלך – בוועדה הזאת לא נדון יותר מפעם אחת על גובה.

אלי אלאלוף: קבענו 3,000.

אלי אלאלוף: בפעם הבאה שיתחילו ב-1,000.

אלי אלאלוף: מבחינתי זה לא 1,000.

אלי אלאלוף: כל הכסף וכל העיצומים הכספיים בדרך-כלל אצלי זה לא משַחק, אבל תדעו שזה לא יכול להפוך לשוק, למרות שיש הרבה דברים טובים ונהדרים בשוק, בעיקר - - -

שולי מועלם-רפאלי: אני חייבת להגיד שלמיטב זכרוני, הוועדה עצמה שלחה את משרד המשפטים לעשות שיעורי בית בנושא גובה הקנסות.

שולי מועלם-רפאלי: אפשר להגיד פה כל מיני זעזועים מכיוון אנשים שמזדעזעים, אבל אני חושבת שדיון הוא דבר לגיטימי ואנחנו העלינו שוב ושוב את שאלת העיצום הכספי בשאלה אם שמים אותו על כל בת או בן שירות, או באופן כללי על הפרה.

שולי מועלם-רפאלי: אז אני חושבת שהזעזוע הוא לגיטימי, אבל בוא נשמור אותו בתוך הכללים לפיהם הוועדה הזו כבר חזרה לדון על דברים שנסגרו.

שולי מועלם-רפאלי: ואני מרגישה שלהתנפל על דרור מטעם כל מינ י עמותות - - -

אלי אלאלוף: הרגשת שהתנפלנו עליך?

שולי מועלם-רפאלי: לא, לא אתה.

שולי מועלם-רפאלי: מטעם אחת העמותות, להגיד לו שקשה לשמוע את מה שהוא אומר – מה לעשות, אנחנו אנשים פוליטיים, מנהלים פה דיון שהוא מהותי אבל גם מקשיבים לציבור שנמצא פה, כמו שאנחנו מקשיבים לכם, ואני חושבת שהניסיון ללכת עם שאלת העיצום הכספי למקום הפוליטי, נו, לא הייתי לוקחת את זה לשם.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם גילוי אישי נאות.

אלי אלאלוף: אני כן מקבל עצות נוספות מחוץ לוועדה, מכל שר, ואני - - - עם הרעיונות שלי.

אלי אלאלוף: אני לא אמרתי שזה לא לגיטימי, אני רק מבקש שהעיצומים הכספיים, ואני ראיתי את זה גם בחוק המזון, לא קשור לשרה הזאת – אז אני אומר לכם, בשלב מסוים אתה מפסיק.

אלי אלאלוף: שלא יתפרש שאני לא מוכן להקשיב לשר זה או אחר.

אלי אלאלוף: אפשר לסגור את הנקודה הזאת?

<אבי מאיר: שמי אבי מאיר, ממשרד החקלאות.

<אבי מאיר: אני רוצה לדייק מה קרה פה, שיהיה לפרוטוקול.

<אבי מאיר: עמדת השר היתה שלא צריך עיצומים כספיים בכלל, אלא יש להסתפק במכרז הבא לפסול בניקוד את מי שפוגע - - -

אלי אלאלוף: לצערי, זה לא אפקטיבי.

<אבי מאיר: זה לא אפקטיבי, אני יודע.

<אבי מאיר: אבל סיכמנו עם היו"ר שיהיו עיצומים כספיים וסוכם שאנחנו נלך למשרד המשפטים כדי לראות איך עושים את זה יותר הגיוני.

<אבי מאיר: זו הפנייה שנעשתה לשרה מטעמנו, כפי שסיכמנו.

אלי אלאלוף: כל זה לגיטימי, וההחלטה התקבלה.

<נעה בן שבת: היתה הצעה להוציא את העיצומים לתוספת לחוק.

<נעה בן שבת: אני ראיתי תיקונים לזה, אבל הבנתי ממשרד המשפטים שבאותם מקרים שבהם יש תקדימים לזה, זה נעשה באופן מאוד חריג וככלל העיצומים הכספיים צריכים להיקבע בחקיקה הראשית עצמה ולא בתוספת לחקיקה, ולכן הם מופיעים פה בחזרה בתוף סעיף קטן (א), ואני פשוט אקרא אותם.

<נעה בן שבת: תראו שהמספרים הם לא עוקבים כי יש פה השמטות ויש פה הצעות להשמיט כמה עיצומים כספיים בעקבות הסיכום.

<נעה בן שבת: הבנתי שהדיון היה אמור להיות בשאלה אם צריך את כל ההפרות.

בעמוד 53: היתה פה השמטה של פסקה (3).

בעמוד 53: עכשיו מוצע להוריד גם את פסקה (4): אני מבינה שאתם הסכמתם לא להשמיט את העיצום הכספי הזה.

בעמוד 53: הסעיף הבא, פסקה (8), מוצע למחוק אותה, והיא בנושא של שינוי שחל בפרט מהפרטים.

בעמוד 53: גם את פסקה (9) של התחייבות חתומה בכתב בגוף מפעיל, גם הוצע למחוק.

בעמוד 53: אם אני מבינה נכון, את הדברים היותר-פורמליים הצעתם למחוק.

בעמוד 53: דברים שהם גם פורמליים אבל ניתנים לבירור מידי, לא הוצע למחוק.

בעמוד 53: כך גם פסקה (10) לגבי הסכם ההתקשרות וגם פסקה (11) לגבי מסירת עותק מהסכם ההתקשרות.

בעמוד 53: אז אנחנו עוברים ישר לפסקה (12).

בעמוד 53: זאת אומרת, למרות שהוא ידע שיש ניגוד עניינים בשל קרבה משפחתית, הוא עדיין הפנה את המתנדב.

בעמוד 53: אני רוצה להזכיר, הנושא של המגורים, הפרת התחייבות להעמיד מגורים, זה לא נמצא פה במסגרת העיצומים הכספיים, הם רק על חלק מההפרות, לא כל הפרה זוכה בעיצומים הכספיים.

בעמוד 53: גם פה החזרנו את העיצומים לתוך החוק.

מירב בן ארי: גוף שמדווח נתונים, אתה מפסיק את הפעילות שלו?

מירב בן ארי: מה זה הדבר הזה?

מירב בן ארי: מה עם ההשמטות של משרד המשפטים, זה מקובל, כל מה שהם השמיטו?

מירב בן ארי: אני חושבת שאתה צודק, כי זה הכול פרוצדורות.

שולי מועלם-רפאלי: נעה, בקשות ההשמטות של משרד המשפטים מקובלות על הרשות?

שולי מועלם-רפאלי: אם זה מקובל על הרשות ומקובל על הוועדה, אז בואו נשמיט.

מירב בן ארי: לדעתי, זה הכול פרוצדורות של חתימות ודפים.

שולי מועלם-רפאלי: זה עניינים טכניים שנראים לא מתאימים בחקיקה ראשית.

מירב בן ארי: לא שזה לא קשור לחקיקה ראשית, כמו שלא מתאים לתת על זה קנס בגלל העניין שהוא לא מקבל התחייבות חתומה.

מירב בן ארי: זה בסדר, הבעיה זה הדבר הזה עם מיקי.

מירב בן ארי: מה זה הדבר הזה?

שולי מועלם-רפאלי: איפה זה?

מירב בן ארי: בעמוד 56 באמצע, שאם הוא מדווח נתונים שאינם אמת צריך לפטר את כולם.

שולי מועלם-רפאלי: אז אנחנו משמיטים את כל מה שמשרד המשפטים ביקש להשמיט.

<יואב ארבל: אם אפשר, רק מילה קטנה כי בעקבות הדיון האחרון אנחנו עשינו פה דיון אצלנו, גם מול משרד המשפטים לגבי מדיניות האכיפה של העיצומים הכספיים - - -

אלי אלאלוף: אתם יכולים להמשיך לדבר כמה שתרצו על החוק, גם בעוד מאה שנה.

<יואב ארבל: רק מילה לפרוטוקול – כשייצא מסמך של מדיניות אכיפה של הרשות לגבי העיצומים הכספיים, שיכלול בין היתר הקלות כמו אם יהיה איחור של כמה ימים ספורים בתשלומים - - -

שולי מועלם-רפאלי: זה לא פה.

מיקי לוי: עם זה לא הולכים לרב.

מיקי לוי: זו לא הבעיה.

מיקי לוי: את היודע את זה יפה.

אלי אלאלוף: תרשו לי לבקש דיון חוזר על סעיף?

<נעה בן שבת: בסעיף 64 פסקה (ד)(1).

אלי אלאלוף: אני לא הייתי מודע לסיכום שיש בין משרד המשפטים לבין חבר הכנסת אמיר אוחנה.

אלי אלאלוף: קיבלתי עכשיו את ההודעה שלו.

<יואב ארבל: זה במקום מה שכתוב עכשיו?

<נעה בן שבת: כן, זה במקום (ד1), כפי שדיברנו קודם - - -

אלי אלאלוף: ידוע לחברי הכנסת שמקבלים החלטה?

אלי אלאלוף: יש לנו אישור אצל אדון ארבל, אבל עם כל הכבוד זה עוד לא מאושר.

אלי אלאלוף: זה בסדר?

אלי אלאלוף: מסכימים?

אלי אלאלוף: אז אני מקבל את התיקון, ומבקשים לתקן בהתאם את סעיף 64(ד)(1).

<נעה בן שבת: בדיון הקודם דיברנו שזה יישאר כפי שזה ולא יתוקן, אבל אנחנו נתקן את זה כך בהתאם לסעיף קטן (ג).

מיקי לוי: היתה גם בסעיף 52 הסתייגות שלי.

שולי מועלם-רפאלי: העוזר שלך הוריד אותה.

מיקי לוי: מה, הוא חבר כנסת?

שולי מועלם-רפאלי: שאלו אותו והוא אמר שהורדת אותה.

<נעה בן שבת: בסעיף 52 או בעמוד 52?

מיקי לוי: בעמוד 56.

מיקי לוי: היתה כאן נציגת משרד הרווחה, אדוני, שאמרה שגוף שלא דיווח אמת גם למשרד הרווחה וגם לרשות, דיווח מהותי, מהותי מאוד, והיא אמרה שהם הפסיקו את עבודתו של אותו גוף – אני חוזר על דבריה – וממנה שאבתי את העניין הזה.

מיקי לוי: הפסיקו את עבודתו של אותו גוך כי הוא דיווח דברי - - -

אלי אלאלוף: לא אמת.

מיקי לוי: כן, לא רוצה להגיד דברים יותר חמורים.

מיקי לוי: והרי דנו בעניין הזה ואמרנו, קודם כל, הבנות והבנים חשובים לנו יותר מכל.

מיקי לוי: איך אנחנו מסוגלים לשלב אותם?

מיקי לוי: ויש בעיה מהותית איך גוף כזה ימשיך לקבל כספי מדינה כשהוא קיבל דבר-מה במרמה?

<נעה בן שבת: זאת אומרת, אפשר להוסיף את זה, ואם אנחנו חוזרים לעמוד 50 יש שם הוראות מתי אפשר לבטל את ההכרה של הגוף המפעיל, ואחד התנאים הוא שהאישור ניתן על יסוד מידע כוזב או שגוי.

<נעה בן שבת: אולי אפשר להוסיף – אה, סליחה, אתה מדבר על הגוף המוכר - - -

<קריאה: זה במישור המכרזי.

<דרור גרנית: בדיוק.

<דרור גרנית: המישור שעליו מדובר פה זה במישור ההתקשרותי, החוזי, המכרזי.

<דרור גרנית: זה לא במישור ההכרה.

<דרור גרנית: בכל מקרה, זה לא בתוך המסגרת של הסעיף הזה כי הסעיף הזה עוסק בעיצומים כספיים - - -

<נעה בן שבת: ברור שלא במסגרת הסעיף הזה, וגם לא במסגרת הסעיף שאני הקראתי כי הוא נגע לגוף המפעיל ולא לגוף המוכר, אבל השאלה עולה, ואם אני מבינה נכון את השאלה – יש התקשרות מסוימת של כמה משרדים עם גוף מוכר מסוים, וכל עוד לא יבוטל לו אישור הפעולה כגוף מוכר, המשרדים האחרים ימשיכו להתקשר איתו.

<נעה בן שבת: גם אם משרד אחד ביטל את אותה התקשרות ספציפית, משרדים אחרים ימשיכו להתקשר.

<נעה בן שבת: ולכן עולה השאלה אם לא להכניס את זה כשיקול לביטול האישור.

<יואב ארבל: זה מפנה אותי לסעיף 49 שמדבר על ביטול הכרה.

<יואב ארבל: אם תוכנס פה האמירה שדיווח אי אמת הוא עילה לביטול ההכרה, אז בהחלט נוכל לבטל.

מיקי לוי: אבל הכרה זה בסדר, זה לשלבים הבאים, אבל מה קורה מחר בבוקר?

<דרור גרנית: אם מבטלים הכרה, ממילא גם זו הפקעה של החוזים כי אני בכלל לא יכולתי להתקשר איתך בחוזה אם אתה לא גוף מוכר.

<דרור גרנית: זה צעד מאוד קיצוני.

<דרור גרנית: זה בעצם לקחת את הגוף ולהוציא אותו - - -

מיקי לוי: מי שלא דיווח אמת, זייף מסמכי תאגיד – חברים, מה אתם עוד רוצים?

אלי אלאלוף: למה זה צריך להיות בסעיף הזה?

מיקי לוי: תגידו לי באיזה סעיף, לא אכפת לי.

אלי אלאלוף: אבל זה ברור.

אלי אלאלוף: מי שמזייף - - -

<יואב ארבל: טוען חבר הכנסת לוי למה לא ביטלנו את ההכרה כי הוא דיווח דיווחים לא אמיתיים.

<יואב ארבל: אנחנו לא יכולים לבטל הכרה אם מישהו דיווח לא אמיתי.

<יואב ארבל: זה לא נמצא בעילות של ביטול הכרה.

<יואב ארבל: אפשר לדווח על זה במשטרה, ואם תהיה הרשעה, ודאי שנבטל.

<יואב ארבל: אלא אם כן תכתבו.

<יואב ארבל: תכתבו שאי דיווח אמת זה עילה לביטול הכרה, ונוכל לבטל הכרה.

שולי מועלם-רפאלי: לא.

שולי מועלם-רפאלי: זה קיצוני, וזה לא נעשה במקומות אחרים.

שולי מועלם-רפאלי: מספיק להמציא כללים רק לחוק הזה.

שולי מועלם-רפאלי: די, נו, באמת.

מירב בן ארי: זה קיצוני מדי, מיקי, גם לדעתי.

מיקי לוי: זה קיצוני?

שולי מועלם-רפאלי: כן, זה קיצוני.

מירב בן ארי: כן.

מיקי לוי: אז למה משרד הרווחה על 800,000 שקל הוציא את אותו גוף מהעיסוק שלו?

שולי מועלם-רפאלי: כי זו הסמכות שלו.

שולי מועלם-רפאלי: שיתכבד ויוציא משרד הרווחה ויפסיק את ההתקשרות איתו.

מירב בן ארי: אין בעיה שיוציאו את זה, בבקשה.

אלי אלאלוף: אי אפשר, לפני שבית-המשפט קובע - - -

שולי מועלם-רפאלי: באמת, לא צריך להגזים.

מיקי לוי: אה, לא צריך להגזים?

מיקי לוי: להמשיך לתת לו לעבוד - - - למרות שהוא נתפס?

מירב בן ארי: לא קשור.

מירב בן ארי: יש סנקציות, ויש דרך, ויש בית-משפט.

שולי מועלם-רפאלי: כאילו זה מה שאמרתי.

מיקי לוי: אבל זה יוצא מכך, שולי.

שולי מועלם-רפאלי: כאילו זה מה שאמרתי.

מיקי לוי: אבל זה יוצא מכך.

שולי מועלם-רפאלי: אחרי שאתמול הבאתי חוק נגד סרבני גט והצבעת נגדו והיית בעד סרבני גט, אז הכול אפשר להגיד היום.

מיקי לוי: מה זה עניין?

שולי מועלם-רפאלי: לא, כי הכול הפוך - - -

מיקי לוי: מה זה עניין?

מיקי לוי: את רוצה שאני אענה לסרבני גט?

מיקי לוי: זה לא הוועדה.

שולי מועלם-רפאלי: הכול הפוך.

שולי מועלם-רפאלי: מי שצריך לטפל בסרבני גט לא מטפל בהם - - -

מיקי לוי: לשלול מסרבן – ארבעה סרבנים - - -

שולי מועלם-רפאלי: ארבעה?

שולי מועלם-רפאלי: כל מסורבת גט אחת זה עולם שלם.

שולי מועלם-רפאלי: פתאום ארבע לא מפריעות לך?

אלי אלאלוף: רגע, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה שיהיה ברור - - -

שולי מועלם-רפאלי: סליחה.

שולי מועלם-רפאלי: עוד פעם נסחפתי.

אלי אלאלוף: אנחנו דנים בחוק ולא נרד לפרטים, אלא ההיגיון שיש בניהול המדינה הזאת.

אלי אלאלוף: ואני מקווה שמשרד שרואה גוף שלא עומד בקריטריונים של ניהול תקין, הוא יודע לקבל החלטות.

אלי אלאלוף: לא צריך להביא את כל החוקים של המדינה - - - לאותו חוק - - - אני חושב שמשרד שלא ידע לקבל את ההחלטות שלו והסמכויות שלו בפעולה הזו - - -

מיקי לוי: הארה עם אל"ף, אני מבקש, לא עם עי"ן.

מיקי לוי: אני אומר, אותו גוף שבמשרד העבודה הפסיק את עבודתו בגלל שקיבל דבר מה במרמה, האם יתכן שהוא יעבוד במקומות אחרים במסגרת המדינה?

מיקי לוי: זו השאלה הנשאלת.

אלי אלאלוף: אבל זה אומר שהרשות צריכה לדעת מה קרה באותו - - -

מיקי לוי: אין בעיה.

מיקי לוי: אני מוכן שייכתב שהרשות תשקול הפסקת עבודתו של אותו גוף.

אלי אלאלוף: לא.

מירב בן ארי: לא, לא.

מירב בן ארי: די, בוא נתקדם כבר.

שולי מועלם-רפאלי: לא, לא.

שולי מועלם-רפאלי: בואו נצביע על ההסתייגות הזאת.

מיקי לוי: אני מבקש הצבעה.

<נעה בן שבת: אני רק רוצה להזכיר – אנחנו מדברים על הגוף המוכר, התנאים לביטול הגוף המוכר, זה בעמוד 38, סעיף 49.

<נעה בן שבת: אחד התנאים שחדל להתקיים בגוף המוכר, תנאי מן התנאים למתן הכרה לפי סעיף 46, ואחד התנאים למתן הכרה הוא – זה בעמוד 36, מה שאני קוראת: "מבקש ההכרה ונושאי המשרה בו לא הורשעו בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה ונסיבותיה אין הם ראויים לשמש גוף מוכר או נושאי משרה בגוף מוכר, לפי העניין, ולא תלוי ועומד נגדם כתב אישום בעבירה כאמור;".

<נעה בן שבת: זאת אומרת, החל כבר מהגשת כתב אישום בעבירה כזאת חמורה, הם כבר לא עומדים בתנאים ואז אפשר גם לבטל את ההכרה.

מיקי לוי: כולנו יודעים, זה לוקח בין ארבע לשש שנים.

מירב בן ארי: זה מה שאמרנו.

מירב בן ארי: זה בדיוק מה שאמרנו, שיש דרך, יש את משרד המשפטים, יש הגשת כתב אישום, יש תהליך מול בית-משפט.

מירב בן ארי: למה אתה צריך בחוק, באותו רגע שהוא מגיש, להפסיק את הפעילות?

מירב בן ארי: חכה.

מירב בן ארי: מה, לא נברר?

מירב בן ארי: לא נראה לאן זה הולך?

מירב בן ארי: ברגע שהוגש, זהו?

מירב בן ארי: מבחינתך, לסגור את המפעל הזה?

מירב בן ארי: יש דברים שאני מסכימה איתך שהם הגיוניים, אבל זאת קצת היסחפות.

אלי אלאלוף: יש לנו דוגמה בכל תחומי החיים במדינה - - -להערה שלך, שהיא כל-כך קרדינלית.

אלי אלאלוף: אבל נתת הוראה להעז לסגור יחידה, אפילו משטרתית, תוך שנייה.

מיקי לוי: כן, חד משמעית.

אלי אלאלוף: אתה סגרת איזה בית אבות אחרי?

אלי אלאלוף: תישאר פה לדיון בעוד חצי שעה בנושא בית-חולים "הדסה" – אתה תצעק שאתה סוגר?

אלי אלאלוף: יש פה דרך חיים שמחייבת כל גוף להגיב, אבל אף אחד לא יקרא את החוק הזה כדי להחליט מה לעשות לגוף שזייף.

אלי אלאלוף: ברור שלא.

<נעה בן שבת: אתה מציע כהסתייגות להוסיף את זה בנושא הביטול של העמותה?

מיקי לוי: הצבעה.

אלי אלאלוף: מי בעד ההצעה של חבר הכנסת מיקי לוי?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – מיעוט

אלי אלאלוף: הסתייגות חבר הכנסת מיקי לוי לא אושרה.

מיקי לוי: רביזיה על הכול.

<נעה בן שבת: בסעיף 69 יש בקשה של משרד המשפטים, שתהיה אפשרות של הממונה להאריך את התקופה לעניין העלאת טענות בכתב כנגד העיצום הכספי בפני המנהל: "רשאי הממונה להאריך את התקופה האמורה בתקופה נוספת שלא תעלה על 30 ימים.

<נעה בן שבת: "

שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת, שיהיה להם בסך-הכול 60 יום?

<נעה בן שבת: לא בסך-הכול.

<נעה בן שבת: אני לא חושבת שזה אמור להיות דרך המלך.

<נעה בן שבת: אבל אפשר להאריך - - -

שולי מועלם-רפאלי: שבמקרים חריגים?

<דרור גרנית: יש להם 30 יום.

<דרור גרנית: אם הם יתעכבו בשבוע, אז הם מבקשים עוד שבוע.

שולי מועלם-רפאלי: אוקיי.

שולי מועלם-רפאלי: בסדר גמור.

<נעה בן שבת: בסעיף 71 היתה התלבטות לגבי ההגדרה של הפרה נמשכת.

<נעה בן שבת: בכל מקרה, עכשיו זה נשאר כפי שזה היה:

נוספת לתיקון: סעיף 78(ד), בעמוד 60, תוקף הפרסום שמפורסם באתר האינטרנט לגבי הקנסות, זה יהיה לארבע שנים, הוא לא יישאר שם לעולם.

נוספת לתיקון: בסעיף 78ד, כל הנושא של תיקוני התוספות, יש סעיף אחד נפרד שמתייחס אליהם וזה לא בכל סעיף וסעיף.

נוספת לתיקון: בסעיף 80 יש תיקון לחוק קליטת חיילים משוחררים.

נוספת לתיקון: יש נציג הרשות לשירות אזרחי.

נוספת לתיקון: יש שינויים במשרדים, אנחנו לא נכנסים עכשיו לשינויים.

נוספת לתיקון: אני מבינה שיש גם תיקון נפרד לחוק קליטת חיילים משוחררים, ויכול להיות שהדברים יצטרכו תיקון שם.

נוספת לתיקון: אנחנו כרגע במסגרת התיקון הזה שלנו.

נוספת לתיקון: אנחנו רק משנים את נציג הרשות לשירות אזרחי.

נוספת לתיקון: זו המילה היחידה שמשנים.

נוספת לתיקון: בסעיף 81, בתיקונים לחוק ביטוח לאומי, שוב, על נושא של ניכוי דמי ביטוח למתנדב מתוך קצבת הנכות, כתבנו שהחובה בדמי ביטוח היא לגבי מתנדב שחייב בדמי ביטוח.

נוספת לתיקון: אם הוא לא חייב, הוא לא חייב בזה.

נוספת לתיקון: בסעיף 85, חוק שירות לאומי אזרחי, בעמוד 66, יש לנו רק תוספת נוסחית בפסקה (6): כי לגבי אותו חוק יש גם אפשרות שגם המפקח או עובד שהוא הסמיך, ולכן אנחנו מדברים גם על העובד.

נוספת לתיקון: זה תיקון ניסוחי.

נוספת לתיקון: פנו אליי גם בנושא חשב הרשות, שהוועדה ביקשה לקבוע חשב לרשות.

נוספת לתיקון: זה נשאר לי כנושא שכתובה בו הערה.

שלום ג'רבי: סגן החשב הכללי דיבר איתי.

שלום ג'רבי: אנחנו סיכמנו שיהיה לנו, בעזרת ה', חשב קבוע לצורך העניין.

שלום ג'רבי: אני חושב שזה הישג גדול.

שלום ג'רבי: הוא ביקש ממני בכל לשון של בקשה, ואני מבקש ממך גם, כדי שמבחינתו לא תהיה לזה השלכה רוחבית בכל חוק וחוק.

שלום ג'רבי: אבל הבטיח לנו ואני מאמין להם שיהיה לנו חשב, ואז זה פותר לנו הרבה בעיות שעוברים ממשרד למשרד.

אלי אלאלוף: סגן חשב של מי?

שלום ג'רבי: שלנו.

שלום ג'רבי: יהיה חשב במעמד סגן חשב.

שלום ג'רבי: זה בסדר גמור.

שלום ג'רבי: זה בהרבה יחידות סמך ככה.

שלום ג'רבי: הוא יהיה קבוע אצלנו ואנחנו מקבלים את העניין.

אלי אלאלוף: סגן חשב ממונה בתיאום עם החשבות הכללית?

שלום ג'רבי: ודאי, הוא עובד של החשב הכללי.

שלום ג'רבי: הוא לא עובד שלי.

מיקי לוי: כמו כל משרד ממשלתי, אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: כל המשרדים הממשלתיים.

שולי מועלם-רפאלי: זה מצוין.

שלום ג'רבי: אני מבקש לקבל את ההצעה.

אלי אלאלוף: זה יותר טוב ממה שביקשנו.

שלום ג'רבי: תודה.

שלום ג'רבי: אז בוא נוריד את זה בחוק.

<נעה בן שבת: סליחה, מה זה אומר להוריד בחוק?

שלום ג'רבי: סגרנו את זה עם החשב הכללי, היושב-ראש העלה את הנושא הזה שזה יהיה כתוב בחוק, הוא מבקש שזה לא יהיה כתוב בחוק מכיוון שיש לזה השלכה רוחבית.

אלי אלאלוף: עם כל הכבוד, אני מכבד אותך, אתה יודע כמה.

שלום ג'רבי: אני מודה לך.

שלום ג'רבי: אני מכבד אותך יותר.

אלי אלאלוף: אז יש לי בקשה, שההודעה הזאת תצא מפי נציגי החשב הכללי.

<דניאל פרג: שלום, שמי דניאל פרג מהחשב הכללי.

<דניאל פרג: אני לא ידעתי שיש שיחה על הסעיף הזה.

<דניאל פרג: לגבי למנות חשב במסגרת חוק – זה יכול לפתוח לנו את זה להשלכות רוחב - - -

אלי אלאלוף: מהי הודעתכם הרשמית?

<דניאל פרג: מבחינתנו, אנחנו נפעל להשמה של סגן החשב ברשות.

אלי אלאלוף: זה לא נקרא למנות?

אלי אלאלוף: זה מינוי בטרמינולוגיה של העם, כדי שנבין.

<דניאל פרג: למנות, להשים.

<דניאל פרג: איך שתקרא לזה.

<דניאל פרג: מכל הבחינות אנחנו נמנה סגן חשב, אבל זה כבר משהו שמקובל עלינו ואנחנו נפעל לעשות אותו.

אלי אלאלוף: אני רוצה להבין ומה שאני אומר אמור לחייב אתכם.

<דניאל פרג: אוקיי.

אלי אלאלוף: בהתייעצות עם החשבות הוחלט שימונה על-ידי החשב הכללי באוצר סגן חשב ברשות של השירות האזרחי – וזה ייושם בצורה מידית?

אלי אלאלוף: עם כניסת החוק?

אלי אלאלוף: לפני החוק?

<דניאל פרג: תן לי לבדוק לגבי הזמנים.

<דניאל פרג: אני אתן תשובה כבר.

אלי אלאלוף: אז ההודעה שלי היא ההודעה הרשמית המקובלת בשם מי שדן במשא ומתן הזה, ואני מברך את שני הצדדים על ההישג הזה.

שלום ג'רבי: תודה.

מיקי לוי: אם אפשר, ידווח לך המינוי כי אתה תדע מתי זה דווח.

אלי אלאלוף: אני אהיה בבית, רק שימנו אותו.

מיקי לוי: לא, אדוני.

מיקי לוי: רק בהמשך למה שאמרת שייתנו לך דיווח אישי אפילו בטלפון.

אלי אלאלוף: אוקיי, תודה.

אלי אלאלוף: תהיה הודעה ליושב-ראש הוועדה.

<נעה בן שבת: אני רוצה להבין מה זה אומר מבחינת הנוסח שלנו.

<נעה בן שבת: בסעיף 31 בעמוד 26 אמרנו: ועכשיו אנחנו מבינים שלא יהיה חשב רשות, אלא יהיה רק סגן חשב.

<נעה בן שבת: מה צריך לכתוב פה?

<יואב ארבל: סגן החשב יהיה החשב.

<דניאל פרג: לא.

<דניאל פרג: אני לא יודעת לומר, אבל עד שיהיה סגן חשב, חשבו שזה יהיה החשב של משרד החקלאות כרגע, אני חושבת שכן צריך למצוא את הביניים - - -

<נעה בן שבת: עד שיהיה סגן חשב, יהיה חשב רשות.

<יואב ארבל: חשב משרד החקלאות - - -

<נעה בן שבת: חשב הרשות, ויש לנו הוראת מעבר שאומרת מה קורה כל עוד אין חשב רשות.

שולי מועלם-רפאלי: סגן חשב הוא כפוף לחשב הכללי, נכון?

<יואב ארבל: תמיד.

<יואב ארבל: הוא עובד החשב הכללי.

מיקי לוי: ולא למשרד החקלאות?

<דניאל פרג: הוא יהיה כפוף למשרד החקלאות.

<דניאל פרג: הוא עובר עם הרשות לכל המקום, ולכן כבר יש לו את הידע והמומחיות - - -

שולי מועלם-רפאלי: הוא סגן חשב של הרשות, לא של המשרד שבו היא נמצאת, נכון?

<דניאל פרג: נכון.

<דניאל פרג: מבחינה - - - הוא עובד באותו משרד.

שלום ג'רבי: זה פותר את הבעיה שהיושב-ראש העלה, של המעברים, וזה עוזר לנו מאוד.

שולי מועלם-רפאלי: כן, זה מה שרצינו.

<דניאל פרג: זה פותר את - - - הוא עובר עם הרשות לכל מקום שהיא נמצאת בו.

שלום ג'רבי: הוא עובד של האוצר.

מיקי לוי: הוא עובד של האוצר, כן, הוא כפוף לחשב הכללי באוצר, חד משמעית, כמו כל חשב ממשלתי אחר.

אלי אלאלוף: יש לי הצעה, ברשותכם.

אלי אלאלוף: תשתדלו להעביר לידיעת היושב-ראש נוסח מקובל על שני הצדדים.

אלי אלאלוף: תנסו, תשבו ותביאו את זה בכתב מסודר לידיעתי.

<דניאל פרג: הנוסח הזה מבחינה מהותית בעייתי עבורנו מכיוון שזה כביכול מחייב מינוי של חשב או סגן חשב לרשות, וזה פותח לנו השלכות רוחב - - -

<נעה בן שבת: הוראת המעבר בעייתית לך?

<דניאל פרג: הוראת המעבר בעייתית ולכן אני מבקשת להסיר אותה, כי הרי את הסגן חשב אנחנו נמנה.

שולי מועלם-רפאלי: מצוין, אז רק את סגן החשב שיש בחוק.

אז אנחנו משאירים: עכשיו אנחנו מגיעים לפרק שעוד לא קראנו אותו, פרק השונות, נקרא אותו מהר.

אז אנחנו משאירים: הרשות שאלה אם באמת צריך פה את אישור הוועדה.

אז אנחנו משאירים: מיד נראה את הנושאים ואפשר יהיה לראות אם נדרש אישור הוועדה או לא.

אז אנחנו משאירים: יתכן שלעניין הזה כן צריך את אישור הוועדה כי פה אנחנו מעגנים, זה המקום היחיד לעגן את הנושא של זכויות עולים חדשים בודדים.

שולי מועלם-רפאלי: של משרתים בודדים.

<נעה בן שבת: אולי במקום הזה צריך את אישור הוועדה לגבי התקנות האלה, גם אם לא לאחרים.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להעלות שני דברים, להמשיך את מה שנעה אמרה.

שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת להפריד בין הסעיף הראשון לסעיפים האחרים שיבואו אחר-כך מבחינת זה שלדעתי הסעיף הראשון הוא דרמטי הרבה יותר מאלה שבאים אחריו.

שולי מועלם-רפאלי: וגם לשאול את נעה או את אנשי הרשות או את דרור, האם אפשר שיהיה כתוב פה, לא: רשאי לקבוע, אלא: השר יקבע, כדי לקַבע את העניין של בנות ובני שירות בודדים.

שלום ג'רבי: לא, רשאי.

שלום ג'רבי: יש לזה השלכות שהיושב-ראש מכיר אותן.

שלום ג'רבי: היושב-ראש דן בזה בהתחלה, אלא אם כן שיהיה כתוב – המתנדבים עולים חדשים בודדים, זה בסדר.

שלום ג'רבי: סליחה.

שלום ג'רבי: רק לגבי עולים חדשים.

שולי מועלם-רפאלי: כן, זה עליהם.

<נעה בן שבת: אז רק לגבי המתנדבים שהם עולים חדשים זה תקנות חובה ותקנות באישור הוועדה - - -

<מרים לסר: מרים לסר מארגון "קעליטה", ארגון גג לעולי צרפת.

אלי אלאלוף: גילוי נאות, היכרות של כמה שנים טובות.

<מרים לסר: בקרן רש"י, נכון.

<מרים לסר: אני רוצה להודות שלולי שהעלתה את הנושא הזה.

<מרים לסר: אנחנו דואגים פשוט שהשר הבא או בעוד שתי קדנציות לא יהיה רגיש לעולים החדשים כמו שהוא היום, ולכן אני רוצה שהוא יהיה חייב לקבוע משהו, ולא רשאי לפי ראות עיניו, את התנאים המגיעים לעולים חדשים בודדים בנושא התעריף המיוחד שהוא צריך לקבל או לדירת שירות שהיא צריכה לקבל כדי שתהיה מאובזרת כמו שצריך.

<מרים לסר: על זה רציתי לדבר.

שלום ג'רבי: לגבי תעריף מיוחד – אני מתנגד, מסיבה אחת פשוטה - - -

אלי אלאלוף: לא דיברנו על התעריף המיוחד.

שלום ג'רבי: סליחה.

אלי אלאלוף: שיטת העבודה ביניכם בסוף מתחילה להרגיז אותי.

שלום ג'רבי: מי זה, ביניכם?

אלי אלאלוף: בינך לבינך.

אלי אלאלוף: אתם לא מקשיבים, אתם מתייעצים תוך כדי דיבור - - -

שולי מועלם-רפאלי: לא, לא, לא.

שולי מועלם-רפאלי: היא אמרה, אבל בסעיף זה לא מופיע.

<מרים לסר: בסעיף זה לא כתוב.

אלי אלאלוף: אבל כל פעם שהשר יקבע?

אלי אלאלוף: אם הוא חושב שצריך לתקן משהו, אז הוא יוסיף.

אלי אלאלוף: אבל יש הבנה מוחלטת שהעולים החדשים יכולים לבוא ולהשתלב בשירות הלאומי, חברים.

שלום ג'רבי: אני לא מאמין שמישהו פוגע בזה.

שלום ג'רבי: היושב-ראש צודק.

שלום ג'רבי: תאמינו לי.

<נעה בן שבת: אז אנחנו משאירים את זה בפסקה (1) כפי שזה, אבל מוסיפים את הדרישה לאישור הוועדה לגבי תקנות כאלה.

אלי אלאלוף: אז גם יושב-ראש הוועדה וחברי הכנסת ידאגו לנושא העלייה למרות שזה חלק אינטגרלי של המהות שלנו.

<נעה בן שבת: יש פה שתי שאלות.

<נעה בן שבת: אם יש אפשרות לקבוע סטנדרטים שונים לדירות שונות לפי סוגי המתנדבים.

<נעה בן שבת: אני מניחה שהתשובה היא כן.

<נעה בן שבת: אנחנו כרגע שמענו על סוגי מתנדבים, למשל, דירות שירות של עולות חדשות שיכול להיות שיהיו להן סטנדרטים אחרים.

<נעה בן שבת: ונושא נוסף, אם אפשר לקבוע מגבלה על מספר דירות השירות.

<נעה בן שבת: אני מבינה שהיתה כוונה כזאת, להגביל את מספר דירות השירות בשביל לצמצם את כוונת האוצר.

<נעה בן שבת: אני לא יודעת אם רוצים לציין את במפורש.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא עניין של האוצר בכלל.

שלום ג'רבי: אין לנו.

שלום ג'רבי: למה להגביל?

שלום ג'רבי: ואם תגיע עכשיו עלייה של 3,000, אנחנו נגביל אותם?

<ישראל הבר: לגבי דירות – אני מציע להוסיף בנוסף לבטיחות ותברואה, גם נגישות לאנשים עם מוגבלות.

<נעה בן שבת: השאלה היא אם זה לא הוראות שקיימות ממילא לגבי שירות - - -

<ישראל הבר: נכון להיום לא כל דירה בישראל חייבת להיות נגישה.

אלי אלאלוף: לא כל דירה צריכה להיות נגישה, אבל דירה שתעמוד לרשות - - -

שלום ג'רבי: לשירות בעלי צרכים מיוחדים, היא חייבת להיות נגישה.

<נעה בן שבת: התקנות אז יתייחסו לתנאי בטיחות, תברואה ונגישות, והן יכולות להיות לגבי סוגי מתנדבים, סוגים שונים של דירות שירות ולפי סוגי מתנדבים.

<נעה בן שבת: מניעת ניגוד עניינים בגוף מוכר – כפי שאמרנו, אם יצטרכו, בנוסף להוראות שכבר קבענו במסגרת החקיקה, אולי גם תקנות כאלה ראוי שיהיו באישור הוועדה ולא בלי אישור הוועדה.

<נעה בן שבת: אגרות ודאי צריכות להיות באישור הוועדה.

<נעה בן שבת: נציין את זה כמובן באישור הוועדה.

<נעה בן שבת: היתה פה שאלה אם אנחנו מדברים על הליך תחרותי, האם הוא כרוך באגרה או שלמעשה אנחנו מדברים רק על הבקשות להארכת תוקף מזמן לזמן.

<יואב ארבל: הסעיף הזה בא לפתוח את האפשרות בעתיד – זה לא קיים היום ולא ברור שזה יהיה – לפתוח את האפשרות בעתיד, בעיקר המחשבה לגבי הגופים המפעילים אבל אנחנו מבקשים לאפשר את האפשרות.

<נעה בן שבת: אז גם נושא זה באישור הוועדה.

<נעה בן שבת: זה יכול להיות השכלה, ניסיון מקצועי – האם אתם רוצים גם להביא בחשבון נושא שלעבר פלילי?

<יוסי כהן: למה זה צריך להיות בחקיקה ראשית?

<יוסי כהן: יש את זה על גבי המכרז.

<יואב ארבל: הסעיף הזה מדבר על אפשרות לתקנות.

<יוסי כהן: אבל גם האפשרות לתקנות - - -

שלום ג'רבי: מה זה משנה לך עכשיו?

<נעה בן שבת: השכלה וניסיון, והשאלה היא אם גם הבאה בחשבון של נושא עבר פלילי של אנשים בגוף מוכר.

<דרור גרנית: זה יוצר לנו בלגן, אם מישהו צריך להציג את העבר הפלילי שלו, בעיות של חוק המרשם.

<נעה בן שבת: רכזות של שירות לאומי, של גוף מוכר מפעיל – האם אני יכולה לקבוע בתקנות והשר יוכל לקבוע בתקנות דרישות לגבי היעדר עבר פלילי?

<נעה בן שבת: נראה לך מופרך?

<דרור גרנית: זה לא נראה לי מופרך.

<דרור גרנית: זה נראה לי בעייתי בהקשרים של חוק המרשם הפלילי, והניסיון לצמצם את החשיפה שלו, ואני מעדיף לא לפתוח את זה בעת הזאת.

<דרור גרנית: נראה לי שיש פה בעיה, וזה יתנגש עם חוק המרשם הפלילי כל עוד לא נכתוב את זה בחוק.

<דרור גרנית: אבל אם נכתוב בחוק שזה דבר רלוונטי, מדובר פה על רכזת שהיא עכשיו נכנסת לדירות שירות ועכשיו היא דואגת למתנדבים האלה, אני לא יודעת אם זה קשור או לא קשור.

<דרור גרנית: אם אתה מתנגד, אז - - -

<דרור גרנית: אני חושב שלא נכון לפתוח את זה עכשיו, זה יותר מדי מורכב.

<דרור גרנית: כמובן נכון שאפשר לעשות overwriting לחוק המרשם, אבל לא נראה לי שנכון לעשות את זה.

<נעה בן שבת: יש פה סעיף של אישור התייעצות גם בלי שהתקיימה התייעצות אם המועצה לא נתנה את עמדתה מתוך 90 ימים.

<נעה בן שבת: כיוון שהמועצה צריכה להתכנס כל שלושה חודשים, אני מציעה שבכל זאת תתנו לו עוד 100 ימים, גם אם אתם קובעים הוראה כזו חריגה כדי להבטיח שבתוך התקופה הזאת בכל זאת תתכנס המועצה.

<דרור גרנית: אין בעיה.

<נעה בן שבת: וזו הוראה חריגה.

<נעה בן שבת: זו לא הוראה שקובעים אותה - - - התוספת הראשונה זה סוגי עבודות, והתוספת השנייה היא אילו פעולות נדרשות להבטחת זכויות של מתנדב שהופנה לשירות בחו"ל.

<נעה בן שבת: האם זה צריך אישור של שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

<נעה בן שבת: כנראה בגלל תנאי ההעסקה שלו.

<נעה בן שבת: התוספת השלישית זו אותה התחייבות שהגופים המפעילים קובעים.

<יואב ארבל: הערה לגבי מועד התחילה – אנחנו רואים את החוק כפי שהוא התגבש - - - הרבה מאוד משימות של תקנות, של נהלים, של התאמות, הרבה מאוד עבודה יש לנו אחרי זה.

<יואב ארבל: לטעמנו, אנחנו חושבים שנכון את כל האופרציה הזאת להתחיל ב-1 בספטמבר, לא הקרוב, אלא אחריו, בכדי לאפשר לכל הגופים להתכונן לכל העניין הזה.

<יואב ארבל: מה גם שכבר כיום מתכוננים לקראת השנה הבאה, כבר עכשיו מקבלים בנות בתנאים מסוימים, כבר נחתמים הסכמים.

<יואב ארבל: יש הרבה עבודה שנעשית כבר עכשיו לקראת השנה הקרובה.

<יואב ארבל: לכן אנחנו מבקשים שכלל החוק יעבור ל-1 בספטמבר בשנה הבאה, לא בשנה הקרובה.

אלי אלאלוף: אנחנו מודיעים על רביזיה, ולכן הדיון ברביזיה יהיה ב-11:55.

מיקי לוי: יש עוד כמה רביזיות שלי, אדוני.

אלי אלאלוף: כל הרביזיות - - -

אלי אלאלוף: אתם מבינים שהאמבושים הקואליציוניים או לא-קואליציוניים זה תמיד בדקה ה-95.

אלי אלאלוף: אנחנו עובדים פה על החוק הזה עשרות שעות, אם לא מאות שעות.

אלי אלאלוף: זה לא פייר להופיע בדקה ה-90 ולהתחיל לתת לנו הסתייגויות שמסבכות.

אלי אלאלוף: החוק יעבור היום, גם אם תלכו אחר-כך ליועץ המשפטי של הכנסת.

אלי אלאלוף: אני מודיע לכם.

שולי מועלם-רפאלי: נעה, מה העמדה שלך ביחס לבקשה של הרשות, שזה יתחיל ב-1 בספטמבר 2018?

אלי אלאלוף: אני השתכנעתי מההסברים שקיבלתי לפני הישיבה, למרות שהייתי רוצה יותר מוקדם.

אלי אלאלוף: זה הכול תלוי באיכות שלכם.

אלי אלאלוף: אני לא יכול לחייב אתכם כשאתם מנתחים הגיונית שאתם לא מסוגלים ליישם את זה כבר בספטמבר 2017, אז אני משתכנע בגלל האמון שלי בכם על היכולת שלכם.

אלי אלאלוף: הייתי מאוד שמח שחוק כזה לא יידחה בשנה וחצי.

אלי אלאלוף: זה מה שאני ממליץ שתעשו, אבל שוב, אני אסתמך על היכולות שלכם.

<יואב ארבל: לא, יש מערכת שלמה של תקנות וכללים שצריך להביא גם לוועדה לאישור, צריך להקים מועצה ולהתייעץ איתה לפני התקנות.

<יואב ארבל: כל זה צריך לקרות לפני - - -

אלי אלאלוף: אני הצעתי פשרה על זה, שחלק מהחוק ייכנס מידית וחלק מותנה בתקנות.

אלי אלאלוף: האם זה אפשרי?

אלי אלאלוף: תגידו לי.

אלי אלאלוף: אני חוזר למה שדיברנו לפני כן והצעה אלייך בבוקר.

אלי אלאלוף: החוק יכול להיכנס לתוקפו.

אלי אלאלוף: אופטימלית, אני הייתי מעדיף שייכנס לתוקפו בספט

אלי אלאלוף: מבר הקרוב, דהיינו ב-2017.

אלי אלאלוף: היות והיערכות שלכם כנראה לא תאפשר את זה, אז השתכנעתי שאין ברירה אלא לדחות את זה לקראת שנת הפעילות הקרובה, אולי כמה חודשים לפני זה.

אלי אלאלוף: הדבר השני שהצעתי, שאולי החוק ייכנס לתוקפו, והחלק המותנה בתקנות ייכנס לתוקפו באיחור.

שולי מועלם-רפאלי: מצוין, בדיוק מה שרציתי להציע.

<נעה בן שבת: האמת היא שזה לא כל-כך אפשרי כי אנחנו מדברים פה על מערכת שלמה של הוראות, והמתנדבים צריכים לדעת מהן הזכויות שלהם, הגופים המפעילים - - -

שולי מועלם-רפאלי: אז אפשר אולי משהו באמצע?

שולי מועלם-רפאלי: שבעוד חצי שנה תבואו לפה ותראו את התהליך בהקמת המועצה ודברים מהסוג הזה?

שולי מועלם-רפאלי: אולי ככה נהיה עם יד על הדופק על התהליך.

<יואב ארבל: זו הטבלה שהכנו, ואני רוצה להסביר לכם שכל התקנות שאנחנו צריכים להתקין מכוחו של החוק – יש פה רשימה מאוד-מאוד ארוכה.

<יואב ארבל: צריך להבין שהתקנות צריכות להיות כמובן בהתייעצות עם המועצה, המועצה צריכה לקום ולהתכנס.

<יואב ארבל: כל הדברים האלה לוקחים זמן.

<נעה בן שבת: אז אולי נחייב את הקמת המועצה בתוך זמן יותר קצר?

<נעה בן שבת: הקמת המועצה תצטרך להיות יותר מוקדמת וגם הקמת הרשות אולי.

<יואב ארבל: הרשות קמה מיד.

<יואב ארבל: המועצה – צריך למצוא את האנשים ואנחנו תלויים בהרבה מאוד גורמים.

שולי מועלם-רפאלי: תנו לוח זמנים סביר.

אלי אלאלוף: הצעת פשרה שנובעת מרצון להתפשר, לא מרצון לסבך – החוק ייכנס לתוקפו ב-1 באפריל 2018.

אלי אלאלוף: בתקופה כזאת זה גם נותן לכם מספר חודשים היערכות להפעלה והנחיה להפעלה כבר בספטמבר 2018.

אלי אלאלוף: אחרת, אם תעשו את זה רק ב-2018, ובצדק, תגידו, רגע, מעכשיו אנחנו נערכים.

<יואב ארבל: הבעיה היא שהכללים משתנים באמצע שנת שירות, זו הבעיה.

שולי מועלם-רפאלי: לא, הכללים יחולו מה-1 בספטמבר 2018.

שולי מועלם-רפאלי: רק התהליכים יהיו – זה נראה לי פתרון מצוין.

שלום ג'רבי: אדוני היושב-ראש מציע הצעה מצוינת.

אלי אלאלוף: ודבר שני, אני מבקש לקיים דיוני ביניים למעקב אחרי קידום כל התקנות וכולי, אחת לארבעה חודשים או אחת למושב.

<נעה בן שבת: כהוראה בהצעת חוק?

אלי אלאלוף: כן.

אלי אלאלוף: אז זה נותן לכם את הפשרה.

אלי אלאלוף: אני סומך עליכם שתעמדו בלוח הזמנים הזה.

אלי אלאלוף: כניסתו והפעלתו האופטימלית תהיה כבר בספטמבר 2018.

אלי אלאלוף: מקובל, חברים?

שולי מועלם-רפאלי: כן.

אלי אלאלוף: אז יש פה הסכמה של חברי הכנסת.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, הכניסה לתוקף ב-1 באפריל והוא יחול על המתנדבים החל מתחילת התשע"ט.

אלי אלאלוף: מצוין.

<נעה בן שבת: אז אנחנו נתקן בהתאם את הוראת התחילה.

<נעה בן שבת: עכשיו יש פה הוראות לגבי סעיפים ספציפיים, נראה אם צריך אותם.

<נעה בן שבת: סעיף 10 לגבי זכויות המתנדבים וסעיף 88, זה 1 בספטמבר לאחר יום התחילה – לא, באותו יום של התחילה, במועד התחילה.

אלי אלאלוף: שלא תחשוב שאני אצביע בלעדיך בחוק בסוף.

מיקי לוי: לא יהיה מצב כזה.

אלי אלאלוף: לא, אבל שתדע.

אלי אלאלוף: זה מחייב אותך להיות פה עד שעה 14:00.

אלי אלאלוף: אני אצביע, אבל בהשתתפותך.

מיקי לוי: הנה, כדי להקל עליך, אדוני, מכיוון שקיבלתי את הדקות שלי, אני מוריד גם את הרביזיה.

שולי מועלם-רפאלי: מעולה.

מיקי לוי: תראה איזה לארג' אני איתך.

אלי אלאלוף: זה יכין אותי טוב יותר לדיון של "הדסה" שיהיה טעון מאוד.

אלי אלאלוף: אוקיי, אז אין רביזיות.

אלי אלאלוף: תודיעו למזכירות מה שצריך.

<נעה בן שבת: סעיף 64 לגבי הנושא של מימון תקנים, וסעיף 13 שנוגע להכשרה לשירות, הצעתם שזה יהיה ב-1 בספטמבר לאחר תום שנתיים מיום תחילתו.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, עוד שנת שירות לאחר מכן.

<יואב ארבל: לפחות לגבי מימון התקנים, כי זו פרוצדורה של מבחני תמיכות שתיקח קצת זמן.

<יואב ארבל: אני לא רוצה - - -

מיכל בירן: מה זה, לפחות שנה נוספת?

<יואב ארבל: רק לגבי הסוגיה של מימון התקנים על-ידי רשויות ציבוריות, שהחוק הזה משנה את המצב הנוכחי במובן זה שצריך לעשות מבחני תמיכה ויקבלו את אישורו של היועץ המשפטי לממשלה וייעשה תהליך ארוך, רק לגבי זה אנחנו מבקשים עוד שנה, שיהיה זמן להיערך.

מיכל בירן: עכשיו השר אמור להתחיל לאשר להם למי כן ולמי לא?

מיכל בירן: זה לוקח זמן, שלא בסוף ייתקעו בלי תקציב.

אלי אלאלוף: למה שלא תעשה את זה במקביל?

שלום ג'רבי: אדוני היושב-ראש הציע שהכול ייכנס ב-1 בספטמבר 2018, נכון?

אלי אלאלוף: כן.

שלום ג'רבי: אז בסדר, זה בסדר.

<נעה בן שבת: אז אנחנו מורידים גם את פסקה (2) ופסקה (4).

<נעה בן שבת: הנושא של השירות בחו"ל, סעיף 17 – הוצע שמועד הכניסה לתוקף של ההוראות האלה יהיה במועד כניסתן לתוקף של תקנות לפי סעיף 17(ה) לגבי תנאי השירות וההוראות שנוגעות לשירות בחו"ל.

<נעה בן שבת: זה נשאר על כנו במועד כניסתן לתוקף של תקנות, וככל שתקדימו אפשר יהיה לשלוח.

<נעה בן שבת: סעיף 65, לגבי ניגוד עניינים, גם כן מתייתר.

<נעה בן שבת: סעיף 16א, לגבי קידום צעירים בסיכון – הנושא הזה של התקנות, ביקשתם שנתיים מיום פרסומו של חוק זה, זה בעצם יוצא שנה וחצי, זה יוצא ל-1 בספטמבר.

<נעה בן שבת: אז אפשר לבטל גם את הסעיף הזה.

<נעה בן שבת: זה גם יהיה מתחילתו של כל החוק וזה יחול מאותו מועד.

<נעה בן שבת: הוראות סעיף 53 לגבי הסכמי התקשרות עם גופים מפעילים ומתנדבים – יחולו לגבי הסכמים בתוקף מ-1 בספטמבר שלאחר יום התחילה.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, זה גם כן לפי הוראות התחילה באותה רוח, זאת אומרת משנת התשע"ט.

<נעה בן שבת: וזה נכנס לתוקף כבר ב-1 באפריל 2018.

<נעה בן שבת: תחילתו של פרק ח' (עיצומים כספיים) במועד תחילתן של תקנות לפי סעיף 72(ב) – זה תמיד נעשה לגבי עיצומים כספיים רק כשיש תקנות הפחתה.

מירב בן ארי: האם זה חיוני או לא?

<דרור גרנית: הדבר היחיד שחיוני בעיניי, תקנות ראשונות שיהיו בטווחים קצובים, זה הסיפור של תנאי שירות, של הפעילויות.

אלי אלאלוף: בואו נמחק את זה.

<נעה בן שבת: אז זה לא חיוני.

<נעה בן שבת: אבל אם התחילה נדחית אז אולי כבר שייקבע עד מועד התחילה.

<קריאה: עד יום התחילה.

<דרור גרנית: מקובל, עד יום התחילה.

<דרור גרנית: אבל נעה, מה שחשוב בזה זה הסיפור של המסננת השלישית, היא חייבת להיות בתקנות ראשונות מוקדמות.

<נעה בן שבת: תקנות ראשונות לגבי הפעילויות?

<דרור גרנית: כן.

<דרור גרנית: המסננת השלישית צריכה להיות - - -

<יואב ארבל: היא לא חייבת כי יש הוראת מעבר לגבי הגופים המפעילים.

<דרור גרנית: בסדר, אבל כדי שתוכלו להתקדם קדימה.

<נעה בן שבת: עד איזה מועד?

<נעה בן שבת: גם עד 1 באפריל, עד יום התחילה, או לפני כן?

<דרור גרנית: עדיף לפני, עד 1 בספטמבר.

<יואב ארבל: הדבר מורכב.

<יואב ארבל: אנחנו מבקשים עד 1 באפריל.

<יואב ארבל: אמרתי קודם, העליתם את התקנות, הדבר מורכב - - -

אלי אלאלוף: מותר עד ה-1 באפריל, אם תכינו את זה לפני כן, נברך אתכם.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, גם מי ששירת לפני, רואים אותו כאילו שהוא שירת בשירות לפי הוראות החוק.

<נעה בן שבת: אבל היא גם מוקמת בחוק הזה כדי שתהיה תקפה גם אחרי מועד הפקיעה של החוק ההוא, אם יפקע.

<נעה בן שבת: הורדנו את ההוראה לגבי חשב הרשות.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, אחרי שנתיים כבר צריך להפעיל את הוראות ההפרדה החשבונאית ולא יכול להמשיך ערבוביה אחת להפעיל את הפעילויות השונות שלו.

<דרור גרנית: אולי נקדים את זה, אם קבענו תחילה כל-כך מאוחרת, בעוד שנה וחצי?

<נעה בן שבת: אתה רוצה גם בתוך שנה וחצי?

<דרור גרנית: מיום התחילה?

<נעה בן שבת: מ-1 באפריל?

<דרור גרנית: כן.

אלי אלאלוף: אתם חושבים שזה אפשרי?

אלי אלאלוף: אני שואל את הרשות, לדעתכם זה אפשרי, לבקש את זה מהגופים?

<יואב ארבל: נראה לי סביר להביא את זה ב-1 בספטמבר בתחילת השנה, בעוד שנה וחצי, כשהכול מתחיל.

אלי אלאלוף: - - - מתחילות בדרך-כלל לפני ספטמבר.

אלי אלאלוף: אז למה שלא יכללו את זה כבר?

אלי אלאלוף: אני חושב שאחרי מה שאמרתי לפני דקה, כדאי שתהיה שנת כספים מסודרת כי אחרת זה יתפצל בין שתי שנות כספים, ואז הדיווחים יהיו מסובכים מבחינת הנהלת חשבונות.

אלי אלאלוף: מה אתם אומרים?

<ידעיה לוין: התחלת החוק תהיה בספטמבר 2018, אז ארבעה חודשים אחרי התחלת החוק.

אלי אלאלוף: כדי שזה יהיה צמוד לשנת הכספים?

<ידעיה לוין: כן.

אלי אלאלוף: אני מקבל.

<דרור גרנית: מה, ינואר 2019?

אלי אלאלוף: לדעתי, כדי שלא יסתבכו במאזנים שונים.

אלי אלאלוף: בדרך-כלל הנהלות לא עובדות על שני מאזנים ביחד.

אלי אלאלוף: זה מסובך מדי.

אלי אלאלוף: אני מקבל.

<נעה בן שבת: אני רוצה לציין שלפי בירור שעשינו, אנחנו מבינים שעם השינוי של ההוראה של כל פעילותו לעומת עיקר פעילותו, הבעיות בהחלט מתייתרות מבחינת הגופים המוכרים, גם הקיימים.

<נעה בן שבת: ועדיין התבקשנו להשאיר את ההוראה הזאת שדובר עליה כבר, שגוף שהיה צריך מכל מיני סיבות לשנות את מבנה הפעילות שלו, אפשר יהיה לזקוף לרשותו – לא חייבים יהיו לזקוף – את הניסיון הקודם שלו.

<נעה בן שבת: זה רק בשביל ל השלים העברה טובה ויעילה של הפעילות, ולא להכשיל את הפעילות.

<נעה בן שבת: זה סעיף אפשרות.

<נעה בן שבת: זה לא סעיף חובה.

<ישעיהו אברהם: לפי הסיכום שהגענו אליו בישיבה האחרונה שקיימנו, יכול להיות שצריך לתקן שזה קיבל הכרה לא דווקא לפי חוק זה, כי בעצם המנגנון שהצענו עליו זה להעביר את זה לגוף שהוא כבר מוכר כיום.

<דרור גרנית: בסדר, אבל ההכרה של הגוף הקיים היום מתמשכת לפי החוק הזה גם.

<דרור גרנית: יש רצף.

<נעה בן שבת: זה נכון שההרה מוכרת, אבל אני חושבת שעם המילים האלה: קיבל הכרה כגוף מוכר, אפשר לעשות את זה.

<נעה בן שבת: אני רק רוצה להבהיר שזה צריך להיות גוף אחד בלבד, וצריך יהיה להבהיר את זה בנוסח שאנחנו מדברים על שינוי שנעשה - - - מצד שני, אני לא רוצה שתעבירו בין גוף מוכר אחד אחר שלא פעל במסגרת הזאת קודם, שלא יעשו משחקים וינצלו ניסיון קודם.

<נעה בן שבת: גוף מוכר שיש לו רק שנתיים ניסיון בהכרה בפעילות, הוא מעביר חלק מהפעילות שלו לגוף שיש לו ניסיון של 20 שנה בתחום של השירות הלאומי – אבל אתה אומר, הוא נקלט בתוך הגוף.

<נעה בן שבת: אז אנחנו נוריד את המילים "לפי חוק זה".

<נעה בן שבת: זאת אומרת, אנחנו נותנים פה לגופים המפעילים, לא צריך יהיה לבדוק אותם מידית אלא לכל המאוחר בתוך שלוש שנים מיום התחילה.

<נעה בן שבת: מיום התחילה זה אומר 2021?

שלום ג'רבי: לא, זה המון.

<נעה בן שבת: נדמה לי שזו היתה בקשה של הרשות.

שלום ג'רבי: כשחשבנו לא ידענו מתי.

שלום ג'רבי: אבל לדעתי עד 2018, עד תחילת שנת שירות שבשנה וחצי, שיביאו לנו את האישורים.

<נעה בן שבת: זה אומר שאתה צריך לבדוק את כל הגופים המפעילים.

<יואב ארבל: אז תעבור עכשיו אישור אלפי גופים.

שלום ג'רבי: יש לנו שנה וחצי.

שלום ג'רבי: עד ה-1 בספטמבר 2018 - - -

<קריאות: - - -

<נעה בן שבת: אתה רוצה לקחת לך עוד זמן?

<נעה בן שבת: - - -

שלום ג'רבי: דווקא בגלל שיש כל מיני בדיקות שבודקים אותנו עכשיו על כל מיני דברים, יש לנו כ-9,000 גופים מפעילים, וכל מי שבשש-שבע השנים האחרונות שביקשו אישור גוף מפעיל אנחנו יודעים שיש לו את כל הקריטריונים שהם צריכים לעמוד.

שלום ג'רבי: יש אלפי גופים מפעילים שאנחנו לא יודעים.

שלום ג'רבי: בשנה וחצי הללו, כולנו, יחד עם הגופים המוכרים ואנחנו, נצטרך להמציא את כל הסימוכין של אותו גוף מפעיל.

שלום ג'רבי: זה יהיה אחד מהתפקידים של הרכזות באותו מקום.

<יואב ארבל: רק להבהיר שכל התהליך שצריך להיות של התקנות, שיבהירו מה הפעילויות שמותרות, התקנות האלה רק אחרי שתהיה מועצה, הדבר הוא מורכב ויש פה מהלך - - -

אלי אלאלוף: תתחילו להכין את המועצות.

<דרור גרנית: את התקנות הראשונות של הפעילויות אפשר יהיה בלי - - -

אלי אלאלוף: תתחילו להכין את המועצות.

אלי אלאלוף: אל תתנו למועצה להיות המעכבת.

<נעה בן שבת: יש חובה שהמועצה תדון בכל התקנות.

<נעה בן שבת: אין אפשרות להתקין תקנות לפי החוק בלי המועצה.

אלי אלאלוף: אז תתחילו לבנות ולמנות את המועצה עכשיו.

<נעה בן שבת: השאלה היא אם אתם רוצים שהתקנות הראשונות יהיו בלי מועצה.

שלום ג'רבי: זה אפשרי דבר כזה?

<יואב ארבל: כל התקנות הראשונות בלי מועצה?

<נעה בן שבת: המועצה נתמנתה בשביל הדבר הזה.

<דרור גרנית: נעה, רק מה שהגדרנו שהוא יהיה תקנות ראשונות, בסעיף של התקנות הראשונות, שם יהיה - - -

<נעה בן שבת: אתה רוצה את הפעילויות?

<נעה בן שבת: המועצה צריכה להגיש אותן לשר ולדון בהן לפי הצעת השר, והוא צריך להתייעץ איתן, זו בעצם החובה.

<דרור גרנית: אז רק התקנות הראשונות?

<נעה בן שבת: כשאתה אומר תקנות - - - תגיד לי בבקשה אם אתה מדבר על הפעילויות.

<נעה בן שבת: רק התקנות של הפעילויות?

<דרור גרנית: כן.

<דרור גרנית: לטעמי, אותן לא צריך עם המועצה בסיבוב הראשון.

<נעה בן שבת: אתם רוצים לבטל?

<נעה בן שבת: להגיד, למעט תקנות ראשונות שהן לא טעונות אישור המועצה?

שלום ג'רבי: אנחנו רוצים לקדם את זה, אני חושב שזה כדאי.

אלי אלאלוף: אני מסכים.

אלי אלאלוף: אני מציע, מבחינה טכנית, תתחילו לבנות את המועצה.

אלי אלאלוף: היא תקבל את הגושפנקה אחרי אישור של המערכת ותתחילו עכשיו.

אלי אלאלוף: זה יכול להיות הגורם המעכב ביותר.

אלי אלאלוף: חבל.

<נעה בן שבת: אוקיי, אז גם בסעיף קטן (ה) זה עד ה-1 בספטמבר 2018.

<נעה בן שבת: אם ההוראה הזאת מתייתרת אז כמובן נוריד אותה כי אני לא זוכרת מה נקבע שם לגבי המדדים.

<נעה בן שבת: היתה פה הערה של משרד העבודה.

<הילה רענן: שמי הילה רענן ממשרד העבודה.

<הילה רענן: אנחנו מבקשים ששיעור האנשים עם מוגבלות שכרגע יש להם תקנים בשירות האזרחי יופיע בחוק כדי שאפשר יהיה אחרי זה להתקין תקנות לפי סעיף 16 בהתאם למה שקיים היום.

<נעה בן שבת: בהוראת המעבר את מתכוונת?

<נעה בן שבת: שכל עוד לא יקבעו תקנות אז יהיה ברור מה השיעור?

<הילה רענן: כן, ונכון להיום יש שיעור של 10% לפי נתונים של - - -

<קריאה: אנחנו לא פותחים את זה מחדש.

<נעה בן שבת: כהוראת המעבר, היא מתכוונת.

<נעה בן שבת: היא רק אומרת שכל עוד לא התקבעו תקנות, אז לא להגיד, זה יהיה ערב פרסומו של חוק זה אלא 10%.

<אורי שיינין: זה הופך את הצעת החוק הזאת להצעת חוק תקציבית.

<הילה רענן: לא, לא נכון.

<הילה רענן: כתוב שממילא זה מופיע עכשיו בהצעת החוק וממילא ששיעור האנשים עם מוגבלות, שהתקנות שיותקנו, לא יפחת ממה שקיים היום.

<הילה רענן: אנחנו מבקשים שגם כשיסתכלו על החוק בעוד 10 שנים, אפשר יהיה לדעת מה קיים היום.

<הילה רענן: זה הכול.

<הילה רענן: אין פה שום שינוי מהותי.

<הילה רענן: זה פשוט לקבוע את מה שקיים היום.

<אורי שיינין: אני אסביר שוב.

<אורי שיינין: אני לא מצליח להבין איך זה נפתח מחדש לדיון.

<נעה בן שבת: זה נפתח מחדש כי אנחנו מגיעים כרגע להוראת המעבר, והוראת המעבר אומרת, בואו נשאל מה היה שיעור התקנים המיועדים לאנשים עם מוגבלות מכלל המתנדבים ערב פרסומו של חוק זה.

<נעה בן שבת: זה נתון.

<נעה בן שבת: הילה אומרת שאנחנו נקבע את השיעור הזה באחוזים, תגידו לנו כמה זה היום, נכתוב את זה כאחוז.

<נעה בן שבת: במקום להגיד: מה שהיה כלל המתנדבים בכך וכך.

<אורי שיינין: אני מזכיר – היתה פשרה שנולדה אחרי דין ודברים ארוך בגלל שהנושא - - -

אלי אלאלוף: למה לא תגיד, כן או לא?

<אורי שיינין: אני מסביר.

<אורי שיינין: העמדה היא חד-משמעית לא.

<הילה רענן: אז העמדה של שאר משרדי הממשלה היא כן.

<אורי שיינין: אז סבבה.

<אורי שיינין: אם את רוצה להביא מקורות תקציביים כדי לממן את ההצעה הזאת, אז בבקשה, כי מה שאת הופכת את ההצעה הזאת עכשיו זה בהצעת חוק תקציבית שהיא לא מקובלת ולא מתואמת ולא נראה לי לעניין בכלל לפתוח אותה.

<אורי שיינין: הגענו שם להבנות.

<הילה רענן: אבל מה הוא אומר?

<הילה רענן: שממילא זה לא יפחת, אז מה זה משנה?

<הילה רענן: אני פשוט רוצה שזה ייקבע בחוק.

אלי אלאלוף: סליחה, מגיע לך ציון לשבח שהתאפקת עד עכשיו.

אלי אלאלוף: אבל עכשיו בואי נדבר בסדר.

אלי אלאלוף: בינתיים לא הבנתי.

אלי אלאלוף: את יכולה לחזור על ההצעה שלך?

<הילה רענן: אני אומרת שממילא כתוב עכשיו שהשיעור שייקבע בתקנות לא יפחת ממה שקיים היום, אבל בשביל שלא יצטרכו אחרי זה לחזור ולבדוק בפרוטוקולים, ואף אחד לא בדיוק יודע מה השיעור שקיים היום, אנחנו מבקשים שהשיעור שקיים היום, שהוא 10%, ייקבע פה.

<הילה רענן: זה הכול.

<אורי שיינין: עכשיו אני אסביר.

<אורי שיינין: החלטת הממשלה שעליה מתבססת עורכת-דין הילה רענן ממשרד העבודה היא החלטת ממשלה שקודמה במסגרת חוק ההסדרים, ואנחנו מכירים אותה היטב.

<אורי שיינין: החלטת ממשלה, המקור התקציבי שלה היא הכספים הקואליציוניים שעברו ב-2015–2016 ולא עברו אגב ב-2017–2018, לא ברור מה המקור התקציבי כרגע.

<אורי שיינין: בדין ודברים שהיה אז עם הוועדה, כדי לא להפוך את הצעת החוק הזאת לתקציבית, וכדי להגיע למתווה מוסכם, אמרנו, טוב, מה שיש, יש, אנחנו נגיד שאנחנו לא מפחיתים.

<אורי שיינין: אני חושב שזו אמירה שאפשר לצאת איתה.

<אורי שיינין: אם אנחנו רוצים לחזור לאותו דיון - - -

אלי אלאלוף: למה את האמירה הזאת שלך לא יכולים לכלול בחוק?

<אורי שיינין: זה מה שיש כרגע בחוק.

<הילה רענן: נו, אז מה הבעיה שיהיה כתוב מה השיעור שיש?

<אורי שיינין: לא, 10% זה לא מקובל עלינו.

אלי אלאלוף: למה לא?

<אורי שיינין: כי אין היום 10% - - -

<הילה רענן: ועוד איך יש.

<הילה רענן: בדקנו את זה.

<נעה בן שבת: אני רוצה לשאול כמה יש היום.

<נעה בן שבת: אם יש - - - אז לפחות שיגידו לפרוטוקול.

מירב בן ארי: לא, סליחה, אם מכניסים אנשים עם מוגבלות, אז אני רוצה שגם נוער בסיכון - - -

<הילה רענן: אבל זה כתוב, זה כתוב - - -

מירב בן ארי: אז אין לזה סוף.

<אורי שיינין: אנחנו חוזרים, ועשינו על זה לפחות שלושה דיונים.

<אורי שיינין: זה נראה לי לא רציני.

<נעמה בן פזי: אז אולי אפשר להודיע לפרוטוקול מה המצב היום, כדי שאפשר יהיה לעקוב אחרי זה.

<אורי שיינין: כמה אנשים עם מוגבלות יש היום?

<אורי שיינין: לא כמה תקנים יש.

<הילה רענן: לפי מה שסמנכ"ל השירות האזרחי אמר יש 10%.

<הילה רענן: בדקנו - - -

<קריאות: - - -

<אורי שיינין: כמה תקנים יש בפועל היום של אנשים עם מוגבלות?

<הילה רענן: 1,500 מתוך - - -

<אורי שיינין: תקשיבי למנכ"ל השירות.

<הילה רענן: ביררתי את זה היום, אורי.

שלום ג'רבי: רק שנייה.

שלום ג'רבי: את שאלת, אני אענה.

<הילה רענן: אני ביררתי את זה היום.

מירב בן ארי: שנייה, רגע, אבל אנחנו רוצים לשמוע.

שלום ג'רבי: את יודעת?

<הילה רענן: כן, הוא ענה לי היום.

אלי אלאלוף: רגע, את רוצה להמשיך לנהל את הדיון לבד?

אלי אלאלוף: מנכ"ל הרשות, בבקשה.

שלום ג'רבי: בסך-הכול יש היום כ-1,300 תקנים בשירות הלאומי-אזרחי.

<נעה בן שבת: מתוך כמה בסך-הכול?

שלום ג'רבי: אנחנו מדברים על האוכלוסיה הרגילה, כ-16,000 משרתים.

<יואב ארבל: זה אנשים עם מוגבלויות?

שלום ג'רבי: כן.

<נעה בן שבת: וכמה צעירים בסיכון?

שלום ג'רבי: כ-700.

<נעה בן שבת: מתוך 16,000.

אלי אלאלוף: אז אני מבקש שהמספרים האלה יישמרו בתנאים בכניסה לחוק, שיהיה ברור.

אלי אלאלוף: אם יהיו תוספות וכולי, כולם ישמחו.

אלי אלאלוף: אבל אלה המספרים וזה מה שמחייב את המערכת לפעול עם כניסת החוק.

מירב בן ארי: המספרים האלה כתובים היום בחוק?

מיקי לוי: אם ייכנסו לחוק ונרצה להגדיל אותם מחרתיים, נצטרך לפתוח את החוק.

<אורי שיינין: אני אסביר את המורכבות כדי שתהיה על השולחן, אני אסביר אותה בצורה מאוד פשוטה.

<אורי שיינין: ברגע שאנחנו נכתוב בחוק את מה שמשרד העבודה מבקש, המשמעות תהיה שיצטרכו להקצות מקורות למימון הנושא הזה.

<אורי שיינין: כרגע, אני כבר מציף פה משהו שידוע היטב למנכ"ל הרשות ולשר האחראי, אין מקור תקציבי.

<אורי שיינין: זה לא אומר שמישהו סגר את הפעילות, אף אחד לא מתכנן לסגור, אבל יצטרכו למצוא את המקור התקציבי.

<נעה בן שבת: אורי, אבל זה כתוב ממילא, כי גם בנוסח שהוסכם פה ונדון הרבה זמן – כתוב פה בסעיף קטן (ז) שכל עוד לא הותקנו תקנות לא יפחת שיעור ייצוגם, שיעור ייצוגם ערב פרסומו של חוק זה.

מיקי לוי: מצוין.

מיקי לוי: נשאיר את זה כך.

<אורי שיינין: הנוסח הזה מאפשר לא לייצר עלות תקציבית מידית, ולכן הוא מאפשר לכולנו לחיות באותו עולם שבו לא הפכנו את הצעת החוק לתקציבית מצד אחד, ולא פגענו כהוא זה באנשים עם מוגבלות מצד שני, ושמרנו על הראייה הרוחבית.

שולי מועלם-רפאלי: אורי, אל תיכנס לפינות, אל תיכנס לפינות.

<אורי שיינין: - - -

מיקי לוי: כמו שזה עכשיו זה טוב.

אלי אלאלוף: אורי, אני לא רוצה להגביל.

אלי אלאלוף: למה זה 10% בלבד?

<הילה רענן: אמרנו, לפחות 10%.

<הילה רענן: כתוב שזה לא יפחת.

אלי אלאלוף: אני לא בעד לקבוע היום.

אלי אלאלוף: לא הצלחנו.

אלי אלאלוף: זה המצב.

<הילה רענן: אבל כתוב שזה לא יפחת, זה כתוב.

אלי אלאלוף: תרשי לי, אני לא שאלתי אותך.

אלי אלאלוף: אני מדבר.

אלי אלאלוף: את רוצה שאני לא אסתכל עליך?

אלי אלאלוף: - - -

<הילה רענן: לא, אין בעיה, אבל זה פשוט משהו סמנטי.

אלי אלאלוף: אני בעד להגדיל כל הזמן את האוכלוסיות המיוחדות שמתקבלות לשוק, ללא שום מגבלה.

אלי אלאלוף: למה שנקבע היום מגבלה של 10%?

אלי אלאלוף: תבואו עם אמצעים ואפשרות וסגירה מראש עם האוצר על תקציבים קבועים, והיות ואני לא סובל את התקציבים הקואליציוניים, שזו חלוקה ממש לא הגונה של כספי ציבור, אני מציע שתנהלו משא ומתן עם האוצר וברגע הנכון תבואו.

אלי אלאלוף: לא צריך לשנות - - -

<הילה רענן: אז אני אשמח להגיד, בגלל שהדבר הזה קבוע, כפי שגם היועצת המשפטית של הוועדה אמרה, זה כבר קבוע, קבוע שהמספר לא יפחת - - -

אלי אלאלוף: לא קיבלנו את ההצעה שלכם.

אלי אלאלוף: הלאה.

<הילה רענן: אנחנו שומרים על זכותנו להגיש הסתייגות.

אלי אלאלוף: במקרה הזה, השר שלך לא יכול למשוך את ההצעה.

<נעה בן שבת: הוא יכול להגיש הסתייגות.

שולי מועלם-רפאלי: את לא יכולה להגיש הסתייגות על - - -

אלי אלאלוף: שיגיש, שיראה שהקואליציה תתנגד לו.

<נעה בן שבת: האמת היא שאני חושבת לגבי הנושא של הגופים המוכרים – דיברנו על ארבע שנים מיום התחילה.

<נעה בן שבת: השאלה היא אם לא הגזמנו כבר כיוון שדחינו את יום התחילה, וגם כאן, האם לא היתה הגזמה בגלל הדחייה של יום התחילה.

<נעה בן שבת: אז אני רוצה שוב לשאול גם על סדרי העדיפויות הממלכתיים, עד מתי צריך להחליט וגם לגבי הנושא של הגופים המוכרים.

שלום ג'רבי: מתקנים אותי – היועץ המשפטי שלי וגם שייקה, לגבי כל הנושא של התקנות שזה שלב יותר רחוק, וקצת בלחץ שלא נעמוד ב-1 בספטמבר 2018 בנושא של אישור גופים מפעילים.

שלום ג'רבי: את כל 9,000 הגופים המפעילים נאשר אותם.

אלי אלאלוף: זה שנה וחצי.

שלום ג'רבי: לגבי אישור הגופים המפעילים – מכיוון שאומר לי כאן היועץ המשפטי שלי, של הרשות, שזה ייקח לתקן תקנות מכיוון שזה גם התייעצויות עם שרים וכולי, זה ייקח יותר זמן.

אלי אלאלוף: אני עכשיו מאוהב בהודעה הראשונה.

אלי אלאלוף: אני לא מחליף אותה, ואם אתם נתקלים באי יכולת ליישם אותה, תבואו לבקש אישור הארכה בוועדה.

מיקי לוי: עם הסברים טובים למה אתם מבקשים.

אלי אלאלוף: ודאי.

<נעה בן שבת: שנתיים לגבי סדרי העדיפויות הממלכתיים, וארבע שנים לגבי המשך ההכרה בגופים מוכרים לארבע שנים מיום התחילה – אני לא הצלחתי להבין מה היתה התשובה.

<קריאה: אני רוצה להסביר למה ההארכה של התחולה היא חיונית.

אלי אלאלוף: לא, לא, זה לא מעניין אותנו.

אלי אלאלוף: אנחנו חמש דקות מקו סיום היסטורי.

<נעה בן שבת: אני רוצה לדבר על עניין ארבע השנים והשנתיים, ואני גם רוצה לבקש מהוועדה להסמיך אותנו לתקן את תיקוני הניסוח הנדרשים.

אלי אלאלוף: ודאי.

אלי אלאלוף: זה ברור.

<נעה בן שבת: זה ברור.

<נעה בן שבת: אבל אני רוצה לשאול, האם אנחנו נשארים שנתיים מיום התחילה לגבי סדרי העדיפויות הממלכתיים?

<נעה בן שבת: זאת אומרת, זה רק ב-2021 או 2020?

<נעה בן שבת: או שאתם רוצים להקדים לשנתיים מיום הפרסום?

<נעה בן שבת: סדרי עדיפויות לשנתיים מיום הפרסום?

אלי אלאלוף: כמה זמן ייקח הפרסום?

<דרור גרנית: הפרסום זה עכשיו, לצורך החוק.

אלי אלאלוף: אז שנתיים מיום הפרסום.

<נעה בן שבת: ולגבי הגופים המוכרים – הם מקבלים ארבע שנים מיום התחילה של החוק, מ-1 בספטמבר 2018?

<יואב ארבל: לגבי הגופים המוכרים – זה זמן שניתן להם להתארגנות, לא אנחנו צריכים את זה, הם צריכים את הזמן הזה.

<יואב ארבל: מבחינתנו, אפשר לקצר.

<הילה רענן: בנוגע לתקנות של אנשים עם מוגבלות , של שיעור הייצוג ההולם והתאמות - - -

<נעה בן שבת: אמרת שאת שומרת על הזכות להסתייג.

<הילה רענן: בסעיף 94.

<הילה רענן: אבל התקנות שמדברות על התקנת תקנות זה סעיף 16.

<הילה רענן: היכולת של השר להתקין תקנות – אנחנו מבקשים שהנושא של ההתאמות יהיה בהתייעצות עם שר העבודה.

שולי מועלם-רפאלי: ממש לא.

שולי מועלם-רפאלי: מאיפה באתם היום?

אלי אלאלוף: רשמנו, הפרוטוקול רשם כל מה שאמרת.

<דליה שילי-יריחובר: שמי דליה שילי, ממשרד העבודה והרווחה.

<דליה שילי-יריחובר: בנושא סעיף 32, נושא הנציג שלנו במועצה הציבורית, אנחנו שומרים את הזכות להסתייג בנושא הזה.

אלי אלאלוף: אוקיי, רשמנו את זה.

<נעה בן שבת: הנציג שלכם במועצה?

<נעה בן שבת: - - -

<דליה שילי-יריחובר: יש לנו רק נציג אחד.

<דליה שילי-יריחובר: ביטלו לנו נציג.

שלום ג'רבי: מרוב שמשרד העבודה מממן את כל התכנים במאה אחוזים, אז הדרישות שלכם כאן זה משהו.

שלום ג'רבי: הרי משרד הרווחה מממן 50% תקנים.

שלום ג'רבי: זה בושה.

שלום ג'רבי: 800 תקנים, 50% מהם, ויש לכם עוד דרישות כאן?

שלום ג'רבי: סליחה שאני אומר לכם את זה בצורה כזאת.

שלום ג'רבי: תעבירו את זה למנכ"ל ולשר.

מירב בן ארי: לא, למה אתה מתנצל?

מירב בן ארי: זה בסדר גמור.

שלום ג'רבי: בושה.

שלום ג'רבי: באמת, אני הייתי מתבייש כאן.

שלום ג'רבי: אתם המשרד שצריך הרבה עזרה בשירות לאומי, ואתם נותנים 800 תקנים, 50%, ועוד יש לכם דרישות.

שלום ג'רבי: נהדר.

אלי אלאלוף: אני לא שמעתי, אבל אני מסכים.

אלי אלאלוף: יש הסתייגות בדקה ה-90, אז בואו נשמע אותה.

מיכל בירן: על סעיף 64, ההסתייגות אומנם בדקה ה-90, אבל אלה דברים שנאמרו כאן בדיון.

מיכל בירן: זה על סעיף קטן 64(ד)(1), בעמוד 52, שתי הסתייגויות – האחת, שסעיף קטן 64(ד)(1) יבוטל, וההסתייגות השנייה לחלופין, במקומו יבוא: מבחנים כאמור בסעיף קטן (ב) יתחשבו בין היתר במקורות המימון האחרים של הגוף המפעיל.

מיכל בירן: יותר מרוכך ממה ש - - -

<קריאות: - - -

אלי אלאלוף: לא, לא.

אלי אלאלוף: חבל על הזמן.

אלי אלאלוף: עכשיו הטכניקה פועלת, לא ההיגיון.

אלי אלאלוף: מי בעד ביטול סעיף 64(ד)(1) על-פי הצעתה של חברת הכנסת מיכל בירן?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד ההסתייגות – מיעוט

אלי אלאלוף: הסתייגות חברת הכנסת מיכל בירן לא אושרה.

אלי אלאלוף: אז אוטומטית הסעיף השני נשאר כפי שהוא?

<נעה בן שבת: לא, אבל יש את ההסתייגות לחלופין שלה לחזור לנוסח שהיה - - -

אלי אלאלוף: מי בעד לחזור לנוסח המקורי?

מיכל בירן: של הוועדה בחוכמתה.

מיכל בירן: בעד ההסתייגות – מיעוט

מיכל בירן: הסתייגות חברת הכנסת מיכל בירן לא אושרה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: עכשיו יש לי את הזכות הגדולה, אני חייב להגיד לכם, חברים, זה חוק אדיר, כמו כל דבר מהותי, גדול כזה, הוא גם ישתנה וזה לא נורא שישתנה בעתיד.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות דווקא למי שיזם את הפעילות, הרב דרורי והצוות שלו, שכשהוא עשה את זה הוא לא חשב שזה יהיה חוק.

אלי אלאלוף: אני מעז לדבר בשמו, הוא לא האמין שזה יהיה בהיקף הזה ולא בהשפעה הלאומית הזאת.

אלי אלאלוף: על כן, אני רוצה באופן אישי וגם בשם הוועדה להודות לו ולצוות שהקים את המערך הזה.

אלי אלאלוף: ולאחר מכן לצוות של הרשות שבנה פה מהלך אדיר.

אלי אלאלוף: לולא עבודת הרשות וכל הגופים שפעלו עד ל-9,000 מקומות שבהם מחזיקים מתנדבים כאלה, החוק הזה לא היה קיים.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות לכולם.

אלי אלאלוף: זה ממש תוצר של מאמץ לאומי שנעשה בתמימות לטובת המדינה.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד, יש זכויות לכל אחד, הוא השפיע ככה וזה השפיע ככה, אבל זאת עובדה.

אלי אלאלוף: אם זה היה נעשה בתחילת ההיסטוריה של הקמת המדינה, המדינה היתה נבנית יותר טוב.

אלי אלאלוף: זה סוג ההחלטות שאני מעז, בלי להשתוות לאף אחד, כמו הקמת צה"ל על-ידי בן-גוריון.

אלי אלאלוף: אז אני רוצה להודות לכל מי שהשתתף במאמץ האדיר הזה, שלא ייגמר לעולם, שיהיה ברור.

אלי אלאלוף: נצטרך לתקן אותו ולהשלים אותו לדורות הבאים, והם ייהנו ממנו.

אלי אלאלוף: והלוואי שיום אחד השירות הלאומי יהיה חשוב יותר מהשירות הצבאי מבחינת השפעתו על החברה האזרחית בלבד.

מיקי לוי: הלוואי שלא יהיו מלחמות - - -

מיכל בירן: בשביל זה צריך לקדם פתרון.

אלי אלאלוף: גם באיחולים אני רוצה להיות מציאותי, אבל שיהיה ברור, זה מהלך אדיר ולכן חייבים להודות למי שהתחיל אותו ולהודות למי שהוביל אותו, ואני מקווה שאנחנו הנבחרים נדע לכבד ולהיות נאמנים למי שיצר את המהלך האדיר הזה.

אלי אלאלוף: אני רוצה להעביר להצבעה.

מירב בן ארי: רגע, לפני שאתה מעביר להצבעה, אני רוצה להגיד לך תודה רבה בשם כל חברי הכנסת.

מירב בן ארי: בטח יש פה חבורה שליוותה אותך כל הזמן, ובטח גם אלה שהצטרפו אחר-כך, אבל להגיד לך תודה רבה בשם חברי הכנסת ובשם הוועדה.

מירב בן ארי: היית פה ימים ארוכים, ראשון וחמישי.

מירב בן ארי: יש הרבה פעמים שאלי מבקש שאני אחליף אותו – בחוק הזה הוא היה נמצא שעות, והייתי אומרת לך, אני אחליף אותך לשעה רק בשביל שתעשה משהו אחר, קצת תתאוורר, והוא לא היה מוכן.

מירב בן ארי: ההתגייסות שלך לטובת חוק הזה ולראות אותו כמשימה לאומית זה לא משהו שמובן מאליו, ואני אומרת לך בשם כולנו תודה רבה, ובטח בשם המתנדבים של השירות הלאומי-אזרחי.

מיקי לוי: חוק השירות הלאומי-אזרחי, המפעל הזה, ומי שחשב שהסתמן מדבריי אחרת, אז אני אומר את זה בפעם ה-100, הינו חשוב מאוד ואני בהחלט מצדיע לכל מי שהגה את הרעיון הזה וגישר על הפערים בתוך האוכלוסיה והחברה הישראלית.

מיקי לוי: המעורבות שלי והעקשנות שלי היתה כאן להכניס סדר לנושא, כי לא היה סדר בנושא.

מיקי לוי: כולכם יודעים את זה.

מיקי לוי: ברשותך, אדוני, תודה רבה ליועצת המשפטית, לנעה שסבלה אותי גם אחרי שעות העבודה לא פעם בשעות מטורפות עם העקשנות שלי – תודה רבה לך ברמה האישית.

מיקי לוי: ולמרכזת הוועדה, לאתי, ולאורי הדובר, והרשמים למיניהם, ואנשי משרד המשפטים – לא הסכמתי אתכם תמיד, ואני לא מסכים אתכם תמיד, והעמותות שאני לא מסכים אתכן בכלל, ולמנכ"ל השירות הלאומי-אזרחי ואנשיו שתרמו, אבל ממש-ממש-ממש לא הסכמתי אתכם, ואנחנו ניפגש.

מיקי לוי: בסך-הכול החוק הזה עושה סדר, אבל כנראה שיחייב שינויים בעתיד לאור הניסיון שייצבר.

מיקי לוי: אני אעקוב אחריו ואלווה אותו.

מיקי לוי: ולך, אדוני היושב-ראש, תודה לך על המהלך הזה ועל זה שסבלת אותי.

שולי מועלם-רפאלי: מילות סיכום גם שלי, ברשותך, אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה מאוד-מאוד להודות לך ולנעה.

אלי אלאלוף: תתחילי בנעה, בבקשה.

שולי מועלם-רפאלי: בבקשה, אני מודה מאוד לנעה ולך על זה שאחרי עשר שנים שמדינת ישראל קיבלה החלטה שהשירות הלאומי-אזרחי הוא אירוע לאומי, שכפי שאמרת, אדוני, התחיל לפני 40 שנה בקרית-שמונה על-ידי הרבה דרורי, וההשפעה שלו לא תסולא בפז.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה מאוד להודות לך על העמידה כל הזמן, על הדיוק, אני מדברת גם בשם השר אורי אריאל.

שולי מועלם-רפאלי: אני מעלה פה את זכרונו של חברנו האהוב, השר אורי אורבך, שהוביל את זה בכנסת הקודמת.

שולי מועלם-רפאלי: המטרה של כולנו היא הרחבה והתפרצות והגדלת האפשרות וכניסה של עוד ועוד חלקים באוכלוסיה הישראלית להיות בשירות משמעותי.

שולי מועלם-רפאלי: אף פעם, אף פעם לא נוותר על החשיבות האדירה בשירות משמעותי לטובת המדינה, הקהילה, החברה שלנו.

שולי מועלם-רפאלי: ומבחינתנו השילוב של אוכלוסיות מגוונות הוא דבר אסטרטגי ובעל חשיבות לאומית.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה מ אוד-מאוד להודות לרשות, למשרד המשפטים, לחברות מהחשכ"ל.

שולי מועלם-רפאלי: זה המקום גם להתנצל אם בלהט הדיבור, להט הניסיון לחתור לדבר הנכון ביותר, אמרתי אמירות שפגעו חלילה באנשים או בגופים.

שולי מועלם-רפאלי: כמובן, הכול היה באמת-באמת לשם שמיים.

שולי מועלם-רפאלי: ואני מרגישה התרגשות גדולה, אדוני, שבזכותך ורק בזכותך, כי שמונה שנים לפניך לא הצליחו ראשי הוועדה הזאת להביא אותנו לנקודת הסיום.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מגיעים עכשיו לנקודת הסיום, ואני מבקשת להגיד דבר אחרון.

שולי מועלם-רפאלי: חשבנו שנספיק להכניס ממש עכשיו עוד משהו שבעינינו הוא דבר אדיר, חיבור של השירות הלאומי לגופי חינוך מוכרים.

שולי מועלם-רפאלי: אני מרשה לעצמי להביא את זה לא בעתיד הרחוק, כבר כשכולנו נירגע מהמלך הגדול הזה, אל הדיון בוועדה, אל ההתקדמות שכולנו רוצים לקדם את החוק הזה.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה באופן אישי להודות ליועץ השר, אבי מאיר.

שולי מועלם-רפאלי: השר שלו לא פה, אבל אם הוא היה פה, אני בטוחה שהוא היה מודה לו.

אלי אלאלוף: כבודו היה כל הזמן פה.

מירב בן ארי: היה, היה.

מירב בן ארי: רוחו ריחפה על דיוני הוועדה.

שולי מועלם-רפאלי: כמו אדוני, כמו מיקי, כמו נעה, כמו האנשים הנוספים, גם אבי היה כל הזמן ואנחנו מאוד מעריכים את זה.

שולי מועלם-רפאלי: עיקר העבודה, יקירי שר שלום, היא ברשות.

שולי מועלם-רפאלי: בעזרת ה' תעשה ותצליח בכל אשר תלך.

שלום ג'רבי: אני רוצה להגיד תודה רבה לכולם.

שלום ג'רבי: אדוני היושב-ראש, אני חטפתי ממך לא קצת.

שלום ג'רבי: אני חושב שבחיים לא חטפתי ככה חוץ מבכיתה א', הצלחת לחנך אותי - - -

אלי אלאלוף: נדמה לי שפספסתי את זה עם הבן שלי.

שלום ג'רבי: אני לא יודע.

שלום ג'רבי: אני רוצה להגיד לך רק משהו אחד.

שלום ג'רבי: אני הקטן אומר לך שזו חוויה גדולה לשבת במחיצתך, עם מירב, עם שולי ועם מיקי, ויחד עם נעה.

שלום ג'רבי: על הרגישות החברתית שלך אני מצדיע לך כבן כרמיאל, אני מוקיר ואני חושב שהאוכלוסיות המיוחדות שנכנסים, גם נוער בסיכון, גם אנשים עם צרכים מיוחדים – דיברת על עולים, שיש אפליה בנושא העולים מאתיופיה.

שלום ג'רבי: אני אומר את זה עוד פעם וגם הטיחו בי, ואני אומר את זה מחדש, ואנחנו נמנע את כל הדברים האלה.

שלום ג'רבי: אני חושב שהשירות הלאומי זה הפרויקט הלאומי של מדינת ישראל, ואני אומר לכם תודה רבה.

שלום ג'רבי: וכמובן שלשר שלי שלולא הוא, לא היו מקדמים את זה, כבר עשר שנים מנסים ולא מצליחים.

שלום ג'רבי: אז תודה לכם ותודה לשר.

שלום ג'רבי: וגם תודה רבה לחבר הכנסת מיקי לוי, למרות ההטחות שלך.

מיקי לוי: אני - - - אותך.

מיקי לוי: אל תדאג.

אלי אלאלוף: מי בעד הצעת החוק כפי שנוסחה, למרות שהיו תיקוני ניסוח?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – פה אחד

אלי אלאלוף: אתם רואים, אין אופוזיציה.

אלי אלאלוף: פה אחד.

שולי מועלם-רפאלי: ברכה והצלחה.

אלי אלאלוף: יש לי הודעה טכנית אחת לחברי הכנסת, ברשותכם.

אלי אלאלוף: אנחנו אישרנו ועדת משנה לבטיחות בעבודה בענף הבנייה ויש לי הסכמה של כל שבעת החברים הדרושים.

אלי אלאלוף: כפי שנאמר – היושב-ראש עבד אל חכים חאג' יחיא, אלי אלאלוף, ישראל אייכלר, עבדאללה אבו מערוף, מיכאל מלכיאלי, יוליה מלינובסקי ואיציק שמולי.

אלי אלאלוף: האיזון, ארבעה מהקואליציה ושלושה מהאופוזיציה, נמצא.

אלי אלאלוף: ולכן אני מבקש את הסכמת חברי הכנסת.

אלי אלאלוף: בעד – פה אחד

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.