ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 665, 2017-03-07 10:05

משה גפני: אנחנו עוברים לדיון המהיר.

משה גפני: מופיעים כאן שלושה סעיפים בסדר היום: 1) חשש כבד כי בשל המחלוקת בין המפקחת על הבנקים לממונה על שוק ההון – המשכנתאות יתייקרו; 2) הצעה לסדר בנושא: הזינוק בריבית המשכנתאות לדיור למרות שלא חל כל שינוי בריבית הכללית במשק, דבר הגורם להתייקרות הדירות בישראל; 3) דיון מהיר בנושא: עלייה בריבית המשכנתאות על אף שלא חל שינוי על-פי בנק ישראל – ישיבת מעקב.

משה גפני: נדון על שלושת הנושאים הללו ביחד.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי לוי, בוקר טוב, אתה הראשון פה בין מגישי ההצעות.

משה גפני: הנושא הוא: חשש כבד כי בשל המחלוקת בין המפקחת על הבנקים לממונה על שוק ההון – המשכנתאות יתייקרו.

משה גפני: בבקשה, חבר הכנסת לוי, הבמה לרשותך.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני.

מיקי לוי: על-פי הפרסומים האחרונים ועל-פי הערכת בכירים בענף הבנקאות, בגלל מחלוקת מקצועית בין הממונה על שוק ההון, גברת דורית סלינגר, לבין המפקחת על הבנקים, גברת חדוה בר, צפויה התייקרות נוספת במשכנתאות, חד-משמעית, שמחיריהן כבר עלו בעשרות אחוזים בשנה האחרונה.

מיקי לוי: המחלוקת, להבנתי, נובעת מסירובה של המפקחת על שוק ההון לאפשר למוסדיים לרכוש מן הבנקים משכנתאות מסוכנות יותר לכאורה בשיעור מימון של יותר מ-60%.

מיקי לוי: בעקבות זאת החליטה המפקחת על הבנקים להגביל את יכולתם של הבנקים למכור למוסדיים יותר מ-6% מתיק המשכנתאות.

מיקי לוי: זה טומן בחובו בהחלט מגבלה משמעותית מכיוון שהמוסדיים מסוגלים לקנות את זה.

מיקי לוי: לא רק זאת ועוד, אנחנו רצינו לעודד את המוסדיים לעבור לאפיק של מתן משכנתאות לזוגות צעירים ולאזרחי מדינת ישראל כדי להוזיל את המשכנתאות, שגם כך עלו בשנה וחצי שחלפו בצורה מטורפת.

מיקי לוי: שר האוצר יכול עד מחרתיים להתעסק ולהילחם במחירי הדיור, והנה המשכנתאות עולות בצורה מטורפת.

מיקי לוי: בשל המחלוקת הזאת יש חשש כבד כי תוך שנה יחדל מלהתקיים שוק העסקאות של מיזמים משותפים להעמדת משכנתאות על-ידי הבנקים והגופים המוסדיים וכי לא יתבצעו עסקאות למכירת נתחים מתיקי משכנתאות של הבנקים למוסדיים, כי המוסדיים יפנו את הר הכסף שיש ברשותם לאפיקים נוספים, מצב שיגרום לייקור המשכנתאות פעם נוספת.

מיקי לוי: אני מזהיר את עצמנו, זה לא הסוף.

מיקי לוי: נראה לי שכל רגולטור פועל על-פי האינטרסים שלו.

מיקי לוי: יש איזה סכסוך, שאני לא רוצה לרדת לגופו, לא מעניין אותי אפילו, אבל הסכסוך הזה פוגע באזרחי מדינת ישראל, והם לא מתאמים אחד עם השני.

מיקי לוי: מי שישלם את המחיר הגבוה על המחלוקת הזו זה קודם כול הציבור הישראלי ובפרט זוגות צעירים שרוצים לקחת משכנתה.

מיקי לוי: אולי ההחלטה הכלכלית הגדולה ביותר בחייו של זוג צעיר שיוצא לחיים, לרכוש דירה ולקחת משכנתה ל-20-25 שנים – זו ההחלטה הכי קשה והכי רצינית בחייו של זוג ישראלי.

מיקי לוי: אני חושש מאוד מהמשך התייקרות המשכנתאות.

מיקי לוי: נגידת בנק ישראל והמפקחת על הבנקים, שישבו כאן מולי, הודו בוועדה הזו, אפשר להוציא את הפרוטוקול, שיש להם חלק בהתייקרויות של המשכנתאות שאנחנו עדים להן בשנים האחרונות.

מיקי לוי: הן אמרו את זה בפה מלא.

מיקי לוי: למה?

מיקי לוי: כי הם חוששים מבועה.

מיקי לוי: אני טענתי כנגדן שהבטוחה הטובה ביותר – לקחת הלוואה למכונית זה מבחינת הבנק הדבר הגרוע ביותר כי המכונית מאבדת את ערכה.

מיקי לוי: אם אני לא טועה הם חייבים כ-150 מיליארד שקל, אני מקווה שאני לא טועה במספרים, הציבור לקח הלוואות כדי לרכוש מכוניות חדשות שמאבדות את ערכן.

מיקי לוי: דירה לא מאבדת את ערכה, זו הבַטוחה הבְטוחה ביותר שיש כדי לתת משכנתה.

מיקי לוי: אז מה היא מספרת לי סיפורים, שניקלע ל"סאב-פריים"?

מיקי לוי: הלוואי, גם ב-20 שנים לא נצליח לצמצם את הפערים האלה.

מיקי לוי: אני אומר שתהיה עלייה נוספת במשכנתאות, זה לא הסוף.

מיקי לוי: אדוני, כוועדה שמפקחת על פעילות הממשלה ועל פעילות הרגולטורים אנחנו חייבים להשמיע את קולנו בעניין הזה וננסה ליישב.

מיקי לוי: אולי אדוני, עם היכולות הידועות שלו שיצאו החוצה, עם יכולות הגישור שלך, תנסה לגשר בין המפקחת על הבנקים לבין המפקחת על שוק ההון.

מיקי לוי: חברים, תביאו את המוסדיים עם הכסף.

מיקי לוי: חשוב מאוד שהם ירכשו חלק מתיקי המשכנתאות.

מיקי לוי: אנחנו חייבים להוזיל את המשכנתה לזוגות צעירים.

מיקי לוי: הציבור שלח אותנו לכאן לשם כך.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני מודה לך מאוד שאתה מקיים את הדיון הזה כאן.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

משה גפני: אני הולך לפי הסדר של מגישי ההצעות.

שלום, אדוני היושב-ראש, סליחה על האיחור שנובע מן התחבורה הבעייתית.

קודם כול, אני מודה לך על קיום הישיבה.

זו לא ישיבה ראשונה שאתה מקיים על הנושא הזה.

יזמת על זה הרבה שיח כאן בוועדה, אבל עדיין אנחנו לא רואים את התוצאות.

אתחיל מן הסוף, ממה שאמר ידידי מיקי לוי, ואמרנו את זה גם מעל במת הכנסת.

משה גפני: לפי דעתי – מיקי לוי גם רמז לזה – יש ניגודי אינטרסים בין הקבוצות השונות.

משה גפני: יש אינטרס לבנק ישראל, יש אינטרס לממונה על שוק ההון, יש אינטרס לבנקים.

משה גפני: לכולם יש אינטרסים אחרים.

עיסאווי פריג': אבל בסוגיית המשכנתאות מעניין אותי איך האינטרסים אמורים להשתלב.

עיסאווי פריג': זה באמת מעניין.

משה גפני: אני לא רוצה להפריע לו.

משה גפני: תיכף נדבר על זה.

הצד השווה של כל הסתירות הללו, ראשית, שאנחנו עדים לעלייה בריבית של המשכנתאות, ודבר שני, שאנחנו עדים לו קצת פחות אבל אנחנו יודעים עליו מתלונות רבות שמגיעות אלינו, שהבנקים כרגע הם מונופול על המשכנתאות, ואנחנו יודעים, ראינו את זה בחוק ההסדרים לגבי נושא האשראי, עד כמה הבנקים יודעים לשמור האחד על השני, גם שיש תחרות בין הבנקים, אבל יש מונופול כזה או אחר.

הקשיים שמגיעים בסופו של דבר, מעבר לעליית הריבית, שהיא עצמה דבר שאנחנו חייבים לבלום ולהוריד למחירים נורמליים, אבל זה מגיע למצב שמקשים על האנשים, מקשיחים את התנאים של המשכנתאות.

זה פוגע בכל הציבור, אבל פוגע גם מאוד בציבורים מסוימים בתוך כלל הציבור.

מיקי לוי: אלה שאין להם הורים עשירים.

בסופו של דבר זה מקשה על האוכלוסייה, ובמיוחד על אוכלוסיות מיוחדות יותר, שהן בעלות הכנסה מוכחת נמוכה יותר מן הממוצע.

מקשים מאוד בנושא הערֵבים, מי יכול להיות ערֵב.

כלומר אם לאדם אין הורים חזקים שיכולים להיות ערֵבים, אם פעם זה יכול היה להיות אח או גיס או משפחה מדרגה כזו או אחרת היום הם מקשים על כך.

משה גפני: אבל במקביל הם הקלו, הורים כן יכולים, סבא וסבתא כן יכולים.

משה גפני: הם החמירו בהתחלה ואחרי כן הקלו.

אני יודע שערֵב מדרגה ראשונה הורידו לפחות לכמה וכמה סוגי בני משפחה, שפעם כן היו מקובלים עליהם והיום פחות.

למשל נושא של גיסים או אחים או משהו מסוג כזה.

למשל בציבור החרדי אתה שומע כמוני ומגיעות אלינו תלונות רבות מאוד בעניין הגדרת המשכורת: מה ההגדרה של משכורת, מה ההגדרה של הביטחון שיש לבנק בעניינים הללו.

הקשו מאוד.

אני לא יכול להראות לך נקודות ספציפיות אבל אם אתה לא מראה תלוש משכורת, גם אם אתה מקבל מלגה – פעם היו מכירים במלגה שאברך מקבל מדי חודש והיום לא; אותו דבר עם אנשים שיש להם עבודה של מילוי מקום, אישה שגרה בעיירת ספר ועובדת במשכורת מסוימת אבל היא במילוי מקום – מקשים עליהם יותר ויותר.

לדעתי חייבת לבוא פה הקלה משמעותית.

בל נשכח, בנק ישראל לא מזמן קבע 12 נהלים חדשים בתחום המשכנתאות, לא לעבור 33% במשכנתה במשתנה פחות מ-5 שנים, הגבלת המשכנתה לדירה יחידה ל-75%, תקופת משכנתה מוגבלת עד 30 שנים.

למשל בנושא ייעוץ, אם אתה בא לבנק ומבקש את התנאים שלהם, יש לך 12 ימים כדי לסיים את התהליך.

אם אחרי 12 ימים לא סיימת והגעת לבנק אחרי שבועיים או שבועיים וחצי, עד שגמרת להחתים את כל מי שאתה צריך להחתים, הם כבר לא מחויבים להצעה הראשונה שלהם, לא לגבי הריבית וכן הלאה.

בסופו של יום אנחנו שוכחים שכל המושג משכנתה בא בעצם לאפשר לאנשים לרכוש דירה.

בסופו של יום, עם כל ההכבדות הללו, שאולי נפר אותן בהמשך הדיון, אתה בוודאי תעלה את הדברים בצורה מפורטת יותר, מה שקורה היום, ראשית, הריבית עולה, שנית, מקשים הרבה יותר על האנשים והם אינם מסוגלים בסופו של יום למלא אחר הדרישות הללו, ודבר שלישי, משנים את התנאים תוך כדי תקופה.

בישיבה הקודמת שהייתה כאן לפני חודש או חודשיים פניתי גם במהלך הישיבה וגם אישית לנגידת בנק ישראל וביקשתי ממנה לפחות את ההגבלה הזאת, של 12 ימים, להאריך ל-24 ימים או ל-30 ימים, שייתנו לאנשים זמן לגמור את הפרוצדורה ולהישאר באותם תנאים, ונושאים מן הסוג הזה.

אני לא רוצה יותר מדי למשוך את הזמן.

יש כאן משהו שצריך למצוא את הנקודה שלו, או בגלל שהבנקים, או בנק ישראל, חוששים מן המאסה הגדולה של דירות שאמור לצאת לשוק, אולי נושא "מחיר למשתכן" מפחיד אותם, אולי מפחידים אותם דברים נוספים.

יש כאן ניגודי אינטרסים, אבל יש אינטרס אחד שקורה בצורה ברורה, שלאזרח הקטן היום כמעט בלתי אפשרי להוציא משכנתה בצורה סבירה ובמחירים נורמליים, בריבית סבירה, לפחות כפי שהיו לפני שנה או שנתיים.

לכן זה ההצעה שלנו לסדר על שני הנושאים.

מעל במת הכנסת אמרנו גם אני וגם מיקי לוי וגם אחרים, הגיע הזמן לפתוח את זה למוסדיים, כך תהיה תחרות.

אנחנו יושבים כאן בוועדות שונות, בוועדת הכלכלה, בוועדת הרפורמות, וכל הזמן מדברים על פתיחת שוק, איך פותחים את השוק.

את השוק הזה צריך לפתוח אחת ולתמיד.

התחרות ביניהם לדעתי בסופו של דבר תביא מזור לאזרחים שיוכלו לממש את הדירות שמבטיחים להם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת עיסאווי פריג' ואחריו מנחם אליעזר מוזס.

משה גפני: אני מבקש שבינתיים תמלא את מקומי.

עיסאווי פריג': אני רוצה להבין, מי הנציגים שנמצאים אתנו בוועדה?

<טמיר כהן: נמצאים פה מרשות שוק ההון במשרד האוצר ומבנק ישראל.

עיסאווי פריג': למה אני שואל?

עיסאווי פריג': כי אנחנו דנים בסוגיה שכל אחד מסתכל עליה מהכיוון שלו ואומר: מה לי ולזה?

עיסאווי פריג': אני כחבר הכנסת קורא עיתונות, קורא את סדר היום שעולה וש"המשכנתאות הולכות להתייקר" – זו כותרת פשוטה שהאזרח קורא.

עיסאווי פריג': אני מציג את השאלות.

עיסאווי פריג': הגרף של המשכנתאות בתקופה האחרונה, בשנים האחרונות, עובדה, הולך ונהיה גרף חד יותר יחסית לשנים שעברו, יש התייקרויות.

עיסאווי פריג': במערכת היום קיימים שני רגולטורים: הפיקוח על בנקים והרשות לשוק ההון, ולכל אחד יש אינטרס.

עיסאווי פריג': זה רוצה לייצב מערכת בנקאית וזה רוצה לייצב מערכת מוסדיים.

עיסאווי פריג': ויש את שר האוצר שרוצה לממש הבטחה פוליטית, שכולנו רוצים בה, ולהביא לירידה במחירי הדיור.

עיסאווי פריג': בכל המשתנים האלה יש התפתחויות במשק וכל אחד קורא עתידות מה הולך לקרות.

עיסאווי פריג': על-פי הקריאה הזאת באה חדוה בר, המפקחת על הבנקים, והטילה מגבלה מסוימת במשכנתאות.

מיקי לוי: היא ישבה כאן ואמרה שכל שלושת המסלולים גרמו לעלייה במשכנתאות, חד-משמעית.

עיסאווי פריג': אז המסלולים הם אחד הגורמים שגרם לעלייה במשכנתאות.

עיסאווי פריג': אני רוצה לשאול את השאלה לא כחבר כנסת אלא כאזרח, מה הם הגורמים לעלייה במשכנתאות?

עיסאווי פריג': בשנתיים האחרונות מכל הרפורמות שהיו במשרד האוצר יש נוסחה שכל הזמן השמיעו לנו: תחרות – הורדת מחירים, תחרות – הורדת מחירים, תחרות, תחרות.

עיסאווי פריג': סוגיית התחרות בקטע הזה של המגבלה שאנחנו רואים פתאום הופכת להיות נגדית.

עיסאווי פריג': אני לא נוקט עמדה.

עיסאווי פריג': אני שואל שאלות כי אני רוצה לשמוע את הניתוחים שלכם בסוגיה הזו.

עיסאווי פריג': המגבלות שאתם מטילים, להגביל את רכישת המשכנתאות עד 6%, זו המגבלה של המפקחת חדוה בר, שהיא מגבילה בעצם את אלמנט התחרות בכל הענף.

עיסאווי פריג': אני רוצה להבין, בענף המשכנתאות יש היקף אדיר של כסף, 300 מיליארד שקל מסתובבים וניתנים בענף הזה.

עיסאווי פריג': עם הכסף הזה וכל המערכת הבנקאית והיציבות של המערכת הבנקאית, ואפילו היציבות של המשק תלויה בכסף הזה, איך זה משליך על מחירי המשכנתאות העתידיים ואיך אני יכול להבטיח – ואני רוצה שהאזרח ישמע את זה – שאכן המשכנתאות בשנים הבאות, לרגל ההצפה שאמורה להיות בהיקף הדירות, איך אבטיח שאכן אשמור יציבות מחירים של משכנתאות?

עיסאווי פריג': על-פי המתכון הקיים אני חייב למצוא את הדרך שהאזרח ימשיך לתת את חלקו ו"מחלבת יטבתה", שזה האזרח, תמשיך לספק את החלב שלה.

עיסאווי פריג': אני רוצה לשמוע מכם איך מבטיחים, מה הגורמים ומה אתם הולכים לעשות, ולמה עשיתם את זה, מה היה מול עיניכם כשעשיתם את זה, איך אתם רואים את הדברים האלה?

עיסאווי פריג': זה בגדול.

עיסאווי פריג': אני לא נוקט עמדה כי אני רוצה לשמוע.

משה גפני: אני תיכף אנקוט עמדה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס, בבקשה.

מנחם אליעזר מוזס: תודה, אדוני היושב-ראש.

מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה להתייחס דווקא לזוג שכבר זכה במחיר למשתכן ואיזו ויה דולורוזה הוא צריך לעבור.

מנחם אליעזר מוזס: הזוגות הצעירים שהולכים לפריפריה, ויש לי רשימה של אלה שזכו ב"מחיר למשתכן" באופקים וברכסים, מגיעים לבנק, מבקשים משכנתה ונדרשים להציג תלוש משכורת של לא פחות מ-12,000 שקל ששני ההורים מרוויחים, 12,000 שקל הכנסה.

מנחם אליעזר מוזס: אמר לי זוג אחד: אם הייתה לי הכנסה של 12,000 שקל לא הייתי הולך לאופקים, הייתי נשאר בבית-שמש.

מנחם אליעזר מוזס: בשביל זה אני צריך ללכת לשם?

מנחם אליעזר מוזס: מנין יוכלו להציג כזה תלוש הכנסות?

מנחם אליעזר מוזס: המדינה מעודדת בכל ההתנהלות הזאת שלא יוכלו להגיע לשום מקום.

מנחם אליעזר מוזס: פעם עוד הייתה אפשרות שהזוג הצעיר היה לוקח כלווה נוסף את ההורים, אבל במשפחות ברוכות ילדים, כמו המשפחה שלי, בלי עין הרע, ויש רבות כאלה, ובפרט בציבור החרדי, אני כבר לווה נוסף לילד הראשון ולילד השני.

מנחם אליעזר מוזס: לשאר הילדים אני לא יכול להיות לווה נוסף כי ניצלתי כבר את הזכות הזאת.

מנחם אליעזר מוזס: התוצאה היא שרק ילדי העשירים שיש להם מעט ילדים זוכים ב"פיס" הזה ששמו "מחיר למשתכן" כי ההורים הם הלווה הנוסף והם מציגים תלוש הכנסה לעילה ולעילה.

מנחם אליעזר מוזס: ומה התוצאה?

מנחם אליעזר מוזס: ראה רשימת הזוכים ב"מחיר למשתכן" ברמת שלמה בירושלים.

מנחם אליעזר מוזס: שם ממש מתקיים הפתגם: "כסף נדבק לכסף".

מנחם אליעזר מוזס: זכו ילדי העשירים במענק, מתנה של כמעט מיליון שקל לדירה.

מנחם אליעזר מוזס: במקום כזה דירה רגילה עולה 2.7 מיליון שקל.

מנחם אליעזר מוזס: הם זכו בדירות במחיר 1.5 מיליון שקל כי הייתה להם אפשרות לקחת משכנתה כשההורים הם לווה נוסף.

מנחם אליעזר מוזס: התוצאה היא, המדינה משקיעה 100,000 שקל בהסכמי גג, משקיעים בסבסוד הפיתוח מאות מיליוני שקלים.

מנחם אליעזר מוזס: אילו היו לוקחים את הכסף הזה והיו נותנים אותו כסיוע למשכנתה זה היה יכול להועיל לכל זוג צעיר ולא רק לילדי העשירים.

מנחם אליעזר מוזס: מה שקורה כאן, אני יכול רק לתמצת: בנק ישראל דואג לבנקים, משרד האוצר דואג לאוצר, ומי ידאג לזוגות הצעירים?

מנחם אליעזר מוזס: תודה, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מי ישיב ראשון?

משה גפני: בנק ישראל כמובן.

משה גפני: אני רוצה להוסיף על מה שנאמר.

משה גפני: אנחנו מדברים כל הזמן על קטעים בכל נושא הדיור.

משה גפני: אנחנו לא מסתכלים על התמונה הכוללת.

משה גפני: מי שחושב שכולם רוצים להוזיל את מחירי הדירות, פשוט טועה.

משה גפני: יש מי שלא רוצים להוזיל את מחירי הדירות, בוודאי לא באופן דרסטי.

משה גפני: יש מי שלא רוצים שיהיו משכנתאות זולות, כי אחרת אנשים יקנו דירות ורוצים למנוע את רכישת הדירות הללו.

משה גפני: ראינו כאשר שמו מיסוי על דירה שלישית שהטענה הייתה כאן שהיו משכנתאות זולות מדי.

משה גפני: אז אין עניין לחלק מן הגורמים הרגולטוריים שהמשכנתאות יהיו זולות.

משה גפני: לכן כל מה שהבאתם, מה שהביא חבר הכנסת אשר על ההחמרות של בנק ישראל – זה אכן החמרות.

משה גפני: לא בטוח בכלל שבנק ישראל מעוניין שתיקח משכנתה, ואם תיקח משכנתה שהיא תהיה משכנתה שיהיה קשה לקחת אותה.

משה גפני: זה פשוט אינטרס ברור ומובהק, עם החשש שאנשים עם משכנתאות יקנו דירות.

משה גפני: בכלל כל הנושא הזה נובע מכך שהמדינה הפסיקה לדאוג לזוג הצעיר הרגיל.

עיסאווי פריג': השר כחלון יודע את זה?

משה גפני: כן, הוא לא רוצה שתקבל משכנתה, בגלל שאם תקבל משכנתה תשקיע בקניית דירה.

עיסאווי פריג': לפי התיאוריה שלך הוא בבעיה.

משה גפני: לא יוזלו מחירי הדירות.

משה גפני: הייתה פה בקשה של משרד האוצר עוד לפני כחלון.

משה גפני: היה אצל כחלון את העלאת מס רכישה.

משה גפני: לפני זה היו העלאות מסים.

משה גפני: כל הזמן מה שאתה רואה הוא שלוקחים את האזרח הקטן ואומרים לו: אתה תשלם את הכסף ואז אולי לא תשקיע.

משה גפני: בסדר, רוצים להשקיע בבורסה, אז שיורידו את המס.

משה גפני: פנסיונר שלח לי השבוע מכתב.

משה גפני: הוא כתב:

משה גפני: אמרו לי לא להשקיע בדירות אז השקעתי בבורסה, אז עכשיו אני צריך לשלם שם מסים גבוהים.

משה גפני: אין מדיניות של הוזלת מחירי הדירות.

משה גפני: אין.

משה גפני: אני לא מצאתי שום דבר.

משה גפני: ראיתי: מיסוי ומכס ואת כל המילים האפשריות.

משה גפני: כדי שהמדינה תכניס יד לכיס ותעשה את מה שהיא עשתה לפני 15 שנים, תסבסד משכנתאות, תיתן מענקי מקום, תעודד הליכה לפריפריה – את כל הדברים האלה אין היום.

משה גפני: יש "מחיר למשתכן", שזה חשוב מאוד כשלעצמו.

משה גפני: זה לא יוזיל את מחירי הדירות.

משה גפני: המציאות שבה זוג צעיר שאין לו קורת גג לראשו רוצה לקחת משכנתה, אם היכולות שלו נמוכות מבחינה כלכלית ספק רב אם הוא יוכל להגיע לדירה.

משה גפני: כל אחד נתקל במציאות הזאת כאשר הוא נכנס לבנק.

משה גפני: מה הבעיה?

משה גפני: הבנק יכול לתת הלוואה, יש לו עירבון – את הדירה.

משה גפני: למה הוא לא מסתפק בזה?

משה גפני: זה נורא פשוט.

משה גפני: ראשית, כי הוא רוצה הרבה כסף ולהרוויח, ושנית, הוא רוצה שיכתבו עליו טוב בעיתונים.

משה גפני: הוא לא רוצה שבעיתון יראו תמונה שמפנים אנשים מדירה, הוא לא רוצה את זה.

משה גפני: אז בינתיים כל הדרך אל הבנק האנשים שזכאים למשכנתה בגלל שאין להם דירה, זה הדבר היחיד שיש להם, לא מקבלים הלוואה מכיוון שאין ערב ואין משכורת כפי שצריך.

משה גפני: ניתן הרי לקחת את הדירה כעירבון אך הבנק לא רוצה.

משה גפני: הוא רוצה שאתה לא תקבל משכנתה אבל שהוא לא ייראה לא יפה בעיתון.

משה גפני: המדיניות הזאת חייבת להיפסק.

משה גפני: אדבר גם עם שר האוצר ועם נגידת בנק ישראל וכמובן עם הממונה על שוק ההון.

עיסאווי פריג': אני שואל אותך, גפני, למה שהמדיניות הזאת תיפסק?

עיסאווי פריג': התחלת ואמרת שאין מדיניות להוזלת דירות, ומצד שני הבנקים וחברות המשכנתאות רוצים לשמר את ערך הדירה בכדי להבטיח את המשכנתה.

עיסאווי פריג': הרי אמרת את זה.

עיסאווי פריג': אז למה שהם יסיטו את הכיוון שלהם מהמדיניות הזאת?

משה גפני: לזה צריך פעולה משולבת גם של משרד האוצר ומשרד הבינוי והשיכון, גם של בנק ישראל, גם של הממונה על שוק ההון.

משה גפני: כל הרגולטורים צריכים לעשות יד אחת, כשהמטרה תהיה הוזלת מחירי הדירות.

משה גפני: בנק ישראל המטרה הראשונה שלו שונה, היא לא הוזלת מחירי הדירות.

משה גפני: המטרה הראשונה שלו היא יציבות הבנקים.

משה גפני: אמרתי את זה בהרצאה באחת הוועידות של אחד העיתונים.

משה גפני: אמרתי: לרגולטורים יש לכל אחד אינטרס אחר.

משה גפני: זה לא אותו אינטרס.

משה גפני: ריבוי רגולטורים – בסדר, אבל כשהמטרה היא אחת והמדיניות היא אחת.

משה גפני: לא, אין דבר כזה.

משה גפני: אתה רואה מחלוקות.

הם גם לא כפופים אחד לשני, כל אחד עצמאי בשטח.

מנחם אליעזר מוזס: בנק ישראל דואג לבנקים ומשרד האוצר דואג לאוצר.

משה גפני: בסדר, אני לא מאשים אף אחד, אבל התוצאה לא תהיה הוזלה של מחירי הדירות.

עיסאווי פריג': גם הוועדה המייעצת לא תפתור את הבעיה?

משה גפני: לוועדה המייעצת יש אינטרס.

עיסאווי פריג': הוועדה המייעצת של כולם, הוועדה שהקמנו בחוק.

משה גפני: יש ועדה מייעצת של בנק ישראל.

משה גפני: ועדה מייעצת של מה?

עיסאווי פריג': יש חוק שהעברנו במליאה, גוף מייעץ של הפיקוח ושוק ההון, רשות מייעצת, מין מפקח-על.

משה גפני: בנק ישראל לא מקבל הוראות מן הממשלה, לא מוועדה מייעצת ולא מאף אחד.

משה גפני: לבנק ישראל בחוק יש ועדה מייעצת משלו, יש לו את הוועדה הפיננסית, יש לו את הגופים שעובדים שם.

זה בתוך בנק ישראל.

עיסאווי פריג': לא העברנו חוק על רגולטור-על?

משה גפני: אני לא מכיר.

משה גפני: לפעמים יש פליטת-פה, או של המפקחת על הבנקים או של המפקח על הבנקים הקודם, שאסור שהמחירים ירדו מהר.

מנחם אליעזר מוזס: סטנלי פישר, נגיד בנק ישראל לשעבר, אמר אז בוועדה כאשר היינו אצל ראש הממשלה, אזכיר לך, דיברו על "סוּפר-טאנקר" לדיור לפני 5 שנים.

מנחם אליעזר מוזס: הוא אמר: אם ירדו 10% ממחירי הדירות הבנקים יתמוטטו וכל המשק יתמוטט.

משה גפני: למען האמת, אנחנו מצליחים כל אחד בקטע שלו.

משה גפני: בנק ישראל מצליח בקטע שלו.

משה גפני: בשעה שמאות בנקים קרסו בארצות-הברית אצלנו הבנקים היו חזקים מאוד, להיפך, העלו את המשכורות של עצמם.

משה גפני: כלומר, הצליחו בקטע הזה.

משה גפני: הממונה על שוק ההון הצליחה בקטע שלה.

משה גפני: משרד האוצר גם הצליח בקטע שלו.

משה גפני: אתה יודע שיש יותר מ-10 מיליארד שקל עודף הכנסות על מה שחשבו שיהיה.

משה גפני: אם מישהו חושב שבמשרד האוצר יושבים מלאכים ובמס הכנסה יושבים אנשים שהיכולות שלהם בלתי נתפסות, מחוללי פלאות, זה פשוט לא נכון.

משה גפני: הם פשוט גובים הרבה כסף מאנשים קשי-יום.

משה גפני: מאיפה הכסף הזה מגיע?

עיסאווי פריג': גפני, בכל זאת בדקתי עכשיו.

עיסאווי פריג': עברה בקריאה הראשונה בכנסת הצעת חוק הוועדה ליציבות פיננסית.

עיסאווי פריג': זאת הזדמנות- - -

משה גפני: בינתיים יש ויכוח לאיזו ועדה היא הולכת.

עיסאווי פריג': זה לא מגיע לוועדת הכספים?

משה גפני: גם יש ניגודי אינטרסים.

משה גפני: זה יגיע לוועדת הכספים, אבל עד שרחל עזריה תשתכנע ייקח זמן.

עיסאווי פריג': ועדת הכנסת תתכנס ותכריע.

משה גפני: אבל אין את זה עדיין.

מנחם אליעזר מוזס: עד שהיא תתכנס ייגמר כבר פרויקט "מחיר למשתכן", הכול ילך כבר.

עיסאווי פריג': אני רוצה שבוועדה הציבורית הזאת נכניס את אלמנט המשכנתאות ואז נפתור את כל הבעיה, ונחייב אותם להיות מתואמים.

עיסאווי פריג': נחייב אותם בחוק.

משה גפני: מצוין, זה מה שאני חושב לעשות, אבל עדיין אין חוק כזה.

משה גפני: שמתי עיניים על זה.

משה גפני: אני מסכים אתך לגמרי.

עיסאווי פריג': בדקתי את זה עכשיו ואמרו לי.

משה גפני: הסיכום הוא שאני רוצה לדעת מהדיון הזה שהעלו החברים מה האינטרס של כולם בנושא הזה.

משה גפני: בנק ישראל, בבקשה.

לא רק מה האינטרס אלא מה הצעדים האופרטיביים שהולכים לעשות כדי להנחות את הבנקים.

משה גפני: לזה אני מתכוון.

משה גפני: יש דברים פרטניים שהעלה חבר הכנסת אשר, אם אפשר לענות עליהם.

<מרב שמש: אני מרב שמש, מנהלת היחידה הכלכלית בבנק ישראל.

<מרב שמש: אתחיל בנושא הריביות והמחירים וסגנית המפקחת, הגברת ריקי אליאס, תתייחס לשיתוף הפעולה עם הממונה על שוק ההון.

<מרב שמש: לגבי המחירים, כפי שאתם יודעים, מחירי הדירות עלו באופן משמעותי בשנים האחרונות, כמעט הכפילו את עצמם.

<מרב שמש: כתוצאה מעליית מחירי הדירות למעשה משקי הבית היום נוטלים הלוואות הרבה יותר גדולות וגם לתקופות ארוכות יותר.

<מרב שמש: בסך הכול הנטל של החוב על כל משק בית הולך וגדל.

<מרב שמש: כתוצאה מזה התגברו הסיכונים בשוק.

<מרב שמש: הסיכונים התגברו גם כי הלווים לקחו על עצמם סיכונים גדולים יותר, מינפו את עצמם, וגם בגלל שהתיק הבנקאי נראה היום אחרת ממה שנראה לפני עשור.

<מרב שמש: חצי מן התיק הבנקאי, 45% בערך זה משכנתאות ונדל"ן.

<מרב שמש: ההיקפים הגדולים של המשכנתאות זה סוג של סיכון גם לבנקים וגם ללווים.

<מרב שמש: הלווים – כיוון שהם עלולים לא לשלם את ההחזרים בעתיד לבוא ומתמנפים למשך תקופה ארוכה, והבנקים – כתוצאה מכך שהלווים לא יחזירו את המשכנתה.

<מרב שמש: כתוצאה מן העלייה הזאת של הסיכונים בנק ישראל, כפי שציינתם, נקט בכמה וכמה פעולות.

<מרב שמש: הפעולות הללו בראש ובראשונה נועדו לשמור על הלווים, שלווה לא ייקח יותר מ-50% מההכנסה החודשית שלו למשכנתה, שלא יצטרך לשלם יותר מ-50% מן ההכנסה החודשית שלו.

<מרב שמש: אני חושבת שכולנו פה מבינים שזה דבר אלמנטרי בשביל לשמור על הלווים, שלווים לא ירכשו דירות במחירים מופקעים וייקחו הלוואה שהיא יותר מ-75% ממחיר הדירה.

<מרב שמש: קודם כול הצעדים הללו נועדו להגן על הלווים, שלווה לא ייקח משכנתה לתקופה של יותר מ-30 שנים.

<מרב שמש: תקופה של יותר מ-30 שנים, להערכתנו, זה נטל משמעותי על הלווים.

משה גפני: הוא רק ישלם שכירות גבוהה שלא יהיה לו מאיפה לשלם את זה.

משה גפני: זה פחות מטריד?

מה האלטרנטיבה?

<מרב שמש: אמשיך.

<מרב שמש: למעשה הפעולות שעשינו והסיכונים שהיו בשוק, אם נצרף לאלה את העלייה של מחירי הגיוס של הבנקים ב-2016, נוצר מצב שאכן מחירי הריביות עלו.

<מרב שמש: הבנקים הפנימו את הסיכונים שיש והעלו את מחירי הריביות.

עיסאווי פריג': מה עלות הגיוס של הבנקים?

<מרב שמש: אם אני לוקחת את נקודת הפתיחה שראינו במרץ 2015, אז הגיוסים היו במחירי שפל, מאז ועד היום הגיוסים עלו ב-50 נקודות בסיס.

<מרב שמש: זאת אומרת, העליות האלה גם משתקפות בריביות שנותנים למשכנתאות.

<מרב שמש: אם אני מסתכלת על החודשים האחרונים אני רואה התייצבות בריביות וזה אולי בשורה משמחת, אבל אנחנו לא יודעים להגיד מה העתיד טומן בחובו.

<מרב שמש: העתיד צריך לבוא מגידול בהיקף הדירות, פעילות של צד ההיצע.

<מרב שמש: בנק ישראל אפילו היה מוכן והרחיב את המגבלות שהיו לו בנושאים של הלוואות לנדל"ן על מנת לתמוך בצד ההיצע, ומשרד האוצר עושה מהצד שלו את הפעולות שהוא רואה לנכון לעשות.

את אומרת שככל שיהיו יותר דירות ירדו הריביות?

הרי מה שאומרים עד עכשיו הוא בדיוק הפוך.

<מרב שמש: נכון, ככל שיהיו יותר דירות ההיצע יגדל.

אבל גם הסיכון יגדל.

מנחם אליעזר מוזס: אבל איך ירכשו את הדירות?

משה גפני: רבותי, בואו נמצה את הדיון.

עיסאווי פריג': אבל נמצה את הדיון כך שנצא עם מסקנה.

משה גפני: לא חייבים להבין.

מנחם אליעזר מוזס: אבל לא יוכלו לקנות דירות.

מנחם אליעזר מוזס: יהיה היצע דירות ולא יהיה מי שיקנה אותן.

משה גפני: כל דבר אפשר לראות מהיבט אחר, זה ברור לגמרי.

משה גפני: אנחנו חייבים להחליט לגבי התוצאה.

משה גפני: כל אחד רואה את העניין מנקודת הראות שלו.

משה גפני: המציאות היא שעשו מיסוי של דירה שלישית כדי שיהיו פחות דירות.

משה גפני: אבל נניח לעניין הזה.

משה גפני: ולכן, מה?

<מרב שמש: ולכן אנחנו מחכים לראות את ההתפתחויות בשוק, לראות מה יהיה היצע הדיור.

<מרב שמש: אנחנו רואים תצפיות אחרונות של ירידה במחירי הדיור, בין נובמבר ודצמבר המחירים ירדו, לפחות לפי אומדן ראשוני, בצורה משמעותית.

משה גפני: אבל הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אומרת אחרת.

<מרב שמש: לפי הנתון שיש בידינו, מאומדן ראשון, בנובמבר-דצמבר המחירים ירדו בחדות ב-1.2%.

<מרב שמש: זה לא ירד כך בעשור האחרון.

מנחם אליעזר מוזס: לא לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אבל לא לפי איגוד השמאים.

<מרב שמש: אנחנו מתייחסים לנתונים שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מפרסמת.

משה גפני: הלוואי וזה נכון, אבל היה ויכוח על זה.

משה גפני: אתם פועלים לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה?

משה גפני: לא לפי איגוד השמאים?

<מרב שמש: אנחנו פועלים לפי הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

<מרב שמש: אנחנו רואים גם שהביצועים במשכנתאות נמוכים יותר מאשר היו ולכן יכול להיות שיש כאן איזשהו סימן להשתנוּת של השוק.

<מרב שמש: אנחנו מחכים לראות מה יקרה בהמשך אבל התצפיות האחרונות קצת מעודדות.

משה גפני: תוכלי לתת תשובה על כל הפרטים המשמעותיים האלה?

משה גפני: מה שאת אומרת הוא שהריבית התייצבה ושהייתה ריבית גבוהה מכיוון שהיה סיכון גבוה יותר.

השאלה איפה היא התייצבה.

היא התייצבה גבוה.

מנחם אליעזר מוזס: היא התייצבה על 5.5%.

<קריאה: על 5%.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, זה התייצב על 5%.

מנחם אליעזר מוזס: ממש נרגעתי עכשיו...

משה גפני: מצד אחד, הריבית התייצבה, ומצד שני, אתם מאפשרים לבנקים לדרוש תביעות כאלה כך שקשה מאוד לקבל את המשכנתה.

משה גפני: אם הריבית התייצבה ואם הריבית עלתה באותה תקופה שהיא עלתה, למה מקשים על אנשים לקחת משכנתה?

משה גפני: הרי המציאות היא שאם נותנים משכנתה רק לאלה שיש איתם פחות סיכונים אז שלא יעלו את הריבית מכיוון שאין סיכון.

משה גפני: אם לוקחים ריבית גבוהה בגלל שיש סיכון אז למה לא נותנים משכנתאות למי שיש אתו סיכון?

משה גפני: אמרת שאת מחזיקה את החבל משני הקצוות, מצד אחד סיכון ומצד שני לא נותנים משכנתה.

משה גפני: צריך לבחור אחד מהשניים.

משה גפני: ולא ענית על השאלה: הרי יש דירה כבַטוחה.

<ריקי אליאס: אני סגנית המפקחת על הבנקים.

<ריקי אליאס: הייתי רוצה לענות על חלק מן השאלות שעלו פה.

<ריקי אליאס: אני מקווה לענות על כולן.

<ריקי אליאס: אתחיל מן הטענה הראשונה לגבי הפעילות מול המוסדיים.

<ריקי אליאס: הפיקוח על הבנקים רואה בחיוב- - -

משה גפני: רגע, נכון שיש מחלוקת, מה שהחברים העלו פה?

<ריקי אליאס: אפרט בדיוק אם יש מחלוקת.

משה גפני: לפני שאת מפרטת, יש מחלוקת או אין מחלוקת?

<ריקי אליאס: יש מחלוקת על נקודה מסוימת.

משה גפני: יש מחלוקת – אז אני רגוע.

משה גפני: פחדתי כל הלילה שלא תהיה שום מחלוקת היום.

משה גפני: ..

<ריקי אליאס: שיתוף פעולה בין הבנקים לבין המוסדיים הוא צעד שאנחנו מברכים עליו מאוד.

<ריקי אליאס: ראינו בשנת 2016 הרבה שיתופי פעולה במתן אשראי לדיור בין הבנקים לבין המוסדיים.

<ריקי אליאס: מה היתרונות הגדולים?

<ריקי אליאס: זה מפנה הון, מאפשר מתן אשראי, וככל שהיצע האשראי גדול יותר, בהגדרה, המחיר נמוך יותר.

<ריקי אליאס: כך זה יכול לתמוך בביקושים המתגברים באשראי לדיור.

משה גפני: תחרות.

<ריקי אליאס: זה מכניס בעצם שחקנים חדשים לשוק, מכניס את המוסדיים לשוק.

<ריקי אליאס: זה גם טוב מאוד למוסדיים, כי בעצם המוסדיים מקבלים אפיק השקעה טוב, שהתשואה שלו יחסית לסיכון נמוכה.

<ריקי אליאס: זה גם משפיע על אופי ההשקעה של המוסדי, שהוא בהגדרה ארוך-טווח והמשכנתאות הן בעלות תקופה לפירעון ארוכת-טווח.

<ריקי אליאס: לכן גם למוסדיים זה כדאי מאוד ומשתלם מאוד.

<ריקי אליאס: אנחנו רצינו להבטיח עקרונות, לשמור על איכות תיק האשראי של הבנקים ולשמור על הלווים.

<ריקי אליאס: בעצם באנו משני שיקולים מרכזיים.

<ריקי אליאס: עשינו את זה בצורה מדורגת.

<ריקי אליאס: קבענו שניתן למכור אשראים כאלה למוסדיים עד גובה של 10%.

<ריקי אליאס: למה?

<ריקי אליאס: זה מוצר חדש ואנחנו רוצים לראות איך השוק מעכל אותו, איך השוק מגיב אליו.

מה זה "גובה של 10%"?

מכלל המשכנתאות?

<ריקי אליאס: 10% מתיק האשראי במשכנתאות.

<ריקי אליאס: המגבלה היא 10% מתיק האשראי למשכנתאות.

<ריקי אליאס: היום זה סדר גודל של 31 מיליארד שקל.

<ריקי אליאס: זה הרבה מאוד כסף.

<ריקי אליאס: תיק המשכנתאות היום עומד על 310 מיליארד שקל אז 10% זה 31 מיליארד שקל שניתן למכור למוסדיים.

<ריקי אליאס: זה באמת גידול משמעותי מאוד בהיצע.

עיסאווי פריג': מה התהליך?

<ריקי אליאס: מייד אשלים את התמונה וככל שיהיו שאלות אשמח לענות.

<ריקי אליאס: עושים את זה בצורה ממודרת ומדורגת.

<ריקי אליאס: למה?

<ריקי אליאס: כי אנחנו לא רוצים לשפוך הרבה היצעים לשוק.

<ריקי אליאס: אנחנו רוצים שהשוק יעכל את זה לאט-לאט.

<ריקי אליאס: ולכן קבענו מגבלה.

<ריקי אליאס: ככל שנגיע למגבלה ותהיה אפקטיבית נבחן את הסוגיה הזאת מחדש.

<ריקי אליאס: היה חשוב לנו גם, טובת הלווים עמדה לנגד עינינו.

<ריקי אליאס: צריך להבין שהביטוח על הבנקים יש לו היום הוראות צרכניות בקשר ללווים שלוקחים משכנתה, מה שלא קיים אצל המוסדיים.

<ריקי אליאס: רצינו להיות בטוחים שאם חלילה זוג מתגרש או כשלאחד מבני הזוג פתאום אין עבודה הם יכולים לבוא לבנק ולהגיד לו: פרוס לי מחדש את המשכנתה, והם מגיעים אתו להסדרים טובים.

<ריקי אליאס: אני מניחה שלא תהיה בעיה עם המוסדיים בנושא הזה אבל נניח שתהיה איזו מגמה שבה שיעורי האבטלה במשק הישראלי יכפילו את עצמם, אני מאוד מקווה שזה לא יקרה אבל זה יכול להיות, זה לא תרחיש בלתי הגיוני.

<ריקי אליאס: אז מה עושים?

<יצחק שחק: זה בדרך.

<ריקי אליאס: אנחנו לא יודעים איך המוסדיים יגיבו.

<ריקי אליאס: בסוף המוסדיים לוקחים חלק מן המשכנתאות.

<ריקי אליאס: לכן עשינו את זה מדורג.

<ריקי אליאס: איפה סלע המחלוקת בינינו לבין הרשות לשוק ההון?

<ריקי אליאס: הוא נוגע בשאלה אילו משכנתאות מוכרים למוסדיים.

<ריקי אליאס: אנחנו בפיקוח על הבנקים חושבים שצריך למכור תיק משכנתאות אחיד, זאת אומרת לא למכור את המשכנתאות הטובות למוסדיים וגם לא למכור את המשכנתאות הרעות למוסדיים.

עיסאווי פריג': מה זה טוב ומה זה רע?

<ריקי אליאס: כשיש משכנתה שהאשראי יחסית לערך הדירה הוא 30%, דירה ששווה מיליון שקל ולקחת 300,000 שקל משכנתה, זו משכנתה טובה יחסית.

<ריקי אליאס: דירה ששוויה מיליון שקל ולקחת 750,000 שקל משכנתה זו דירה שבהגדרה מסוכנת יותר.

<ריקי אליאס: לכן אנחנו חושבים שלא צריך למכור, לא את המשכנתאות הטובות ולא את המשכנתאות הרעות.

עיסאווי פריג': תני דוגמה חיה מתהליך המכירה ביניכם ובין המוסדיים.

<ריקי אליאס: מ-1 בינואר 2013 עד 1 בינואר 2015 המערכת הבנקאית באופן אקראי, כל התיק הזה, מוכרת למוסדי 80% מן התיק.

<ריקי אליאס: לקחנו משהו אקראי.

<ריקי אליאס: אנחנו מוציאים משם פיגורים כי כמובן שאם יש משכנתה שכבר מפגרת לא נמכור אותה למוסדי.

<ריקי אליאס: זה היה הכלל שחשבנו שנכון לעשות.

עיסאווי פריג': תציגי את זה במספרים וריביות כדי שאבין איך התהליך עובד.

עיסאווי פריג': איך זה משתלם לך, איך זה משתלם למוסדי ואיך האזרח לא משלם את הפרש הריבית?

<ריקי אליאס: האזרח לקח כבר את המשכנתה.

<ריקי אליאס: אנחנו מדברים על משכנתאות שכבר ניתנו עליהן בעבר בריביות כפי שהיו נהוגות בעבר.

<ריקי אליאס: האזרח צריך להיות אדיש בכלל לצעד הזה, זה לא משפיע עליו בשום דבר ועניין.

עיסאווי פריג': אז למה אתם מוכרים את זה?

<ריקי אליאס: כי זה מפנה למערכת הבנקאית הון, היא יכולה לתת יותר אשראי.

אבל המוסדיים האלה לא יכולים להציע לציבור הרחב.

<ריקי אליאס: המוסדיים – יואב גפני ידבר מה הוא רוצה להציע לציבור הרחב.

<ריקי אליאס: אני אומרת איך זה עוזר לציבור.

<ריקי אליאס: אני רוצה להסביר איך זה עוזר ללווים החדשים שטרם נטלו משכנתה.

<ריקי אליאס: בסופו של דבר, בהמשך למה שמרב שמש אמרה, כשיש מגבלת הון, כשיש מצוקת אשראי, ואי אפשר לתת אשראי עד אין-סוף, המחיר עולה.

<ריקי אליאס: כשהיצע האשראי עולה המחיר יורד.

<ריקי אליאס: לכן זוהי טובת הצרכן, לאפשר ליותר צרכנים לקחת אשראי.

את אומרת שמ-2013 ועד 2016 היה כך וכך, נמכרו למוסדיים והכול.

עם כל זה עלתה הריבית.

<ריקי אליאס: לא הבהרתי את עצמי נכון.

משה גפני: תנו לה להשלים.

עיסאווי פריג': אני מבקש דוגמה מספרית בכדי שנבין את זה ברמה התיאורטית.

עיסאווי פריג': נניח שהעברתי למוסדי 10 מיליארד שקל.

עיסאווי פריג': את הכסף הזה מכרתי במשכנתאות לאזרחים בעבר.

עיסאווי פריג': האזרח נח.

עיסאווי פריג': הוא משלם.

עיסאווי פריג': את מוכרת את זה למוסדי.

עיסאווי פריג': באיזה ריבית את מוכרת?

<ריקי אליאס: באותה ריבית שקיבלתי אותם.

עיסאווי פריג': יפה.

עיסאווי פריג': אז את מעבירה.

עיסאווי פריג': מכרת את זה למוסדי.

עיסאווי פריג': מה המוסדי עשה עם הכסף?

<ריקי אליאס: המוסדי שילם לי 10 מיליארד שקל כדי שאני אתן לו את התיק הזה.

עיסאווי פריג': קיבל.

עיסאווי פריג': מה הרווח של המוסדי?

<ריקי אליאס: הוא מתחלק ברווח.

<ריקי אליאס: הרי המשכנתה הזאת רווחית לבנקים.

<ריקי אליאס: אותו רווח שיש לבנקים המוסדי יקבל, אותו דבר, אותו רווח.

עיסאווי פריג': תני לנו דוגמה מספרית בכדי שנבין.

משה גפני: עיסאווי פריג', מיצינו את זה פחות או יותר.

עיסאווי פריג': מיצינו, אבל יש לקונה.

משה גפני: נחזור לזה תיכף אם יהיה צורך.

יש תוצאה, שעם כל זאת עדיין הריבית גבוהה מאוד.

משה גפני: ברור.

משה גפני: אנחנו נכנסים לסמטאות.

משה גפני: בואו נדבר על העיקרון.

משה גפני: מה סבורה הרשות לשוק ההון בניגוד לכם?

משה גפני: הרי אמרת דבר הגיוני.

<ריקי אליאס: הרשות לשוק ההון אומרת:

<ריקי אליאס: אני מוכנה לקנות משכנתאות מן המערכת הבנקאית, ובלבד שהמשכנתאות האלה הן באשראי חלקי ערך הנכס עד 60%.

<ריקי אליאס: זאת אומרת, תמפו לי את כל המשכנתאות שהן ברמת סיכון נמוכה יותר, שבהן האשראי לערך הנכס הוא עד 60%, את זה אנחנו מוכנים לקנות.

משה גפני: תעצרי לרגע, אני כבר חוזר אליך.

משה גפני: יואב גפני, מה זה, אתם האליטה של החברה הישראלית?

<יואב גפני: לא בדיוק, כבוד היושב-ראש.

<יואב גפני: אתה רוצה שאתייחס לסוגיה הספציפית הזאת?

משה גפני: כן.

<יואב גפני: ההוראה שלפיה היחס שבין גובה ההלוואה לבין ערך הנכס, אותם 60% מדוברים, שהיא הוראה של רשות שוק ההון, לעומת אותם 75% של המערכת הבנקאית על חלק מן הלווים, היא הוראה מקדמת דנא.

<יואב גפני: זה לא הוראה מאתמול, לא משלשום, לא מלפני שנה ולא מלפני שנתיים.

<יואב גפני: זאת הוראה שקיימת הרבה מאוד שנים.

<יואב גפני: זאת הוראה שחשוב שהוועדה תבין שלא הפריעה למוסדיים ולבנקים לערוך מכירה של תיקים, כפי שריקי אליאס עכשיו פירטה, בסך 10 מיליארד שקלים.

<יואב גפני: הם מקיימים את העסקאות האלה, הבנקים מוכרים למוסדיים את התיקים האלה ואין שום בעיה עם זה.

<יואב גפני: לא החלנו שום כלל חדש, שום הוראה חדשה.

<יואב גפני: כמו הפיקוח על הבנקים, אנחנו מברכים על הדבר הזה ואנחנו לא מגבילים אותו.

<יואב גפני: ההוראה החדשה שבאה היא ההוראה שריקי אליאס פירטה, מהסיבות שהיא פירטה.

משה גפני: אבל היא אומרת דבר הגיוני.

<יואב גפני: כפי שציינת בתחילת הדברים, המטרה של רשות שוק ההון היא שמירה על עניינם של מבוטחים, שמירה על ענייני הפנסיה.

<יואב גפני: אגב, ביקורות קיבלנו דווקא מן הצד ההפוך.

<יואב גפני: נשמעות פה שתי טענות שהן בבחינת תרתי דסתרי.

<יואב גפני: הטענה הראשונה, שמדובר בתיק סולידי, טוב, מגוון וכולי.

<יואב גפני: אז הנה, אם יש תיק טוב אז בסדר, חלקו יכול להישאר בידי הבנקים.

<יואב גפני: הטענה השנייה אומרת שיש פה תיק שהופך מסוכן יותר ויותר ויש פה מעין דרישה חדשה, שההוראות לגבי חשבונות הפנסיה, כספי הפנסיה של הציבור בישראל, יהיו מסוכנים יותר.

<יואב גפני: במקום שזה יהיה 60% זה יהיה 75%.

<יואב גפני: מדוע?

<יואב גפני: כי החלטנו עכשיו להגביל את זה.

<יואב גפני: אנחנו סבורים שההוראה הזאת סבירה, אבל חשוב שהיא לא מוֹנעת מן העסקאות להתקיים, למעט השינוי שחל עכשיו בעת האחרונה, ככל שהוא יהיה אפקטיבי, כאשר הוא יהיה אפקטיבי.

<יואב גפני: במובן הזה למוסדיים יש עניין לקנות, הם בפועל קנו.

<יואב גפני: זה קרה בשנה האחרונה בהיקף של 10 מיליארד שקלים על פני עסקאות שהתרקמו בין הבנקים לבין המוסדיים.

<יואב גפני: אני חייב לציין פה טענה אחרונה בעניין הזה.

<יואב גפני: את העסקאות האלה כמובן ניתן לתמחר כפי שמתמחרים כל עסקה ועסקה.

<יואב גפני: אגב, כשמסתכלים על אותו ממוצע LTV, היחס שאנחנו מדברים עליו שבין סכום ההלוואה לבין ערך הבַטוחה, כאשר בודקים את זה, הממוצע שקונים המוסדיים – וזאת נקודה קריטית – לא שונה מן הממוצע של התיק.

<יואב גפני: כך שלומר שהמוסדיים קונים את הסחורה הפחות טובה מן הבנקים ומעבירים אותה – אנחנו לא מקבלים את הטענה הזאת בבחינת כזה ראה וקדש.

מנחם אליעזר מוזס: הם לא כאלה בטלנים.

משה גפני: הוא אומר שאין מחלוקת.

<ריקי אליאס: יש מחלוקת ובכל זאת אחדד אותה.

<יואב גפני: אני לא אומר שאין מחלוקת.

משה גפני: אמרת שאין מחלוקת, שגם היום לוקחים את זה.

<יואב גפני: נכון, אבל זה לא אומר שאין מחלוקת.

<יואב גפני: אני מציין את העובדות.

<יואב גפני: זו העובדה.

משה גפני: בעובדות אין מחלוקת, אומר יואב גפני, שהוא לא קרוב משפחה שלי.

<ריקי אליאס: אני רוצה לחדד נקודה.

<ריקי אליאס: היום בערך שליש מתיק המשכנתאות ניתן ב-LTV, באשראי לשווי נכס שהוא מעל 60%, שהוא בין 60% ל-75%.

<ריקי אליאס: שליש מהציבור מבקש משכנתה שהיא גבוהה יותר מ-60% מערך הדירה, שזה מאסה קריטית של משכנתאות.

<ריקי אליאס: את כל החלק הזה המוסדי לא מוכן לקבל בגלל מגבלות רגולטוריות שיש לו.

משה גפני: הוא אומר שזה מסכן את הפנסיה.

<ריקי אליאס: מצדו זה מסכן את הפנסיה.

עיסאווי פריג': בגלל זה מחירי הדיור לא ירדו אף פעם.

משה גפני: לאט-לאט נגיע למסקנה הזאת.

<ריקי אליאס: מצד המפקחת על הבנקים, היא אומרת:

<ריקי אליאס: אני לא רוצה להשאיר בתיק של המערכת הבנקאית את האשראי היותר מסוכן.

משה גפני: מי מחליט במחלוקת כזאת?

<ריקי אליאס: המפקחת מחליטה על המערכת הבנקאית וראש רשות שוק ההון מחליטה על המוסדיים, ולכן יש מחלוקת.

<תמר בראודה: איפה שר האוצר?

<תמר בראודה: אני מן המשמר החברתי.

משה גפני: אני לא יודע איך זה אצלכם, אבל כאן צריך לבקש רשות דיבור.

<ריקי אליאס: אנחנו רוצים למכור תיק זהה.

<ריקי אליאס: אנחנו חושבים שהמערכת הבנקאית יודעת לחטא משכנתאות ואנחנו רוצים למכור אותו כמו שהוא למוסדיים ואנחנו לא רוצים לסכן את כספי המפקידים.

משה גפני: את זה הבנתי.

משה גפני: רשות שוק ההון תנצח בסוף, כדרכה.

<ריקי אליאס: לגבי הדברים האחרים, עלו פה כל מיני שאלות או תהיות איך אפשר עוד להקל או להוזיל את המחירים.

<ריקי אליאס: אנחנו בפיקוח על הבנקים ממשיכים לחשוב על הנושא הזה ובוחנים הקלות נוספות, שמתייחסות בפרט להלוואות לזכאים.

<ריקי אליאס: זה במסגרת בחינה, עוד לא הגענו להסכמה עם הבנקים.

משה גפני: עלו כאן כמה דברים, בין היתר זה שאתם נותנים זמן קצר עד שבן אדם מתארגן עם המשכנתה.

משה גפני: יש דברים שהם חסרי היגיון אולם הם מאירים באור גדול שאתם פשוט לא רוצים שייקחו משכנתאות.

משה גפני: למה אתם נותנים רק זמן קצר?

<ריקי אליאס: האישור העקרוני שניתן היום הוא ל-12 ימים.

משה גפני: למה לא 24 ימים?

<ריקי אליאס: האישור הוא לגבי הריבית.

<ריקי אליאס: זה אומר שאם תוך 12 ימים לא קיבלת החלטה אם אתה לוקח את המשכנתה או לא- - -

משה גפני: זה לא אומר שלא קיבלתי החלטה.

משה גפני: חיפשתי ערֵבים ואני עדיין מחפש.

<ריקי אליאס: בדרך כלל מה שנעשה ב-12 הימים האלה, הלקוחות עושים סקר שוק, בוחנים כמה הצעות אלטרנטיביות בבנקים ואז מחליטים מה ההצעה הנכונה והמתאימה ביותר לגביהם.

<ריקי אליאס: אם הריבית בשוק יורדת אחרי 12 ימים תקבל הצעה עקרונית שבה הריבית נמוכה יותר, אם הריבית בשוק עולה תקבל הצעה עקרונית שבה הריבית גבוהה יותר.

<ריקי אליאס: מן ההכרות שלנו עם התחום ומפניות ציבור שקיבלנו, אין תלונה על 12 ימים.

<ריקי אליאס: זה סד זמנים שמאפשר לעשות סקר שוק ולבחור את הבנק המתאים ביותר ללקיחת המשכנתה.

<ריקי אליאס: אני רוצה להציע פה משהו שאנחנו בוחנים לגבי הלוואה לזכאים.

<ריקי אליאס: אנחנו רואים, בשונה מן העבר, למרות שהורידו את ההלוואה לזכאים ב-0.5 נקודת אחוז עדיין החלק הזה של הלוואות לזכאות, שהיה צריך להיות משמעותי בתיק המשכנתה, מהווה חלק שולי במשכנתה, וחבל.

<ריקי אליאס: מכיוון שאנחנו מייעדים את ההקלות האלה רק ללקוחות זכאים, אפשר לקחת את ההלוואה הזאת ולרשום אותה בשעבוד משני לבנקים ואת כל גובה ההלוואה הזאת לא לחשב ב-LTV, באשראי חלקי ערך הנכס.

<ריקי אליאס: זה יאפשר לקחת הלוואה בשיעורים גדולים יותר מערך הדירה, כפי שעשינו ב"מחיר למשתכן".

ואז הסיכון שלכם פחות כי המדינה עומדת מאחורי זה.

הלוואה לזכאות, ברגע שהגדילו את זה, כמעט וזה לא קיים.

זה אחד הפתרונות האפקטיביים שאפשר לעשות.

משה גפני: אם רוצים, אתה מתכוון.

<יורם מועלמי: זה עדיין לא מוריד את מחירי הדיור.

<יורם מועלמי: מה זה משנה שאתה לוקח עוד ועוד הלוואות?

אתה מאפשר לאנשים לקנות.

<ריקי אליאס: מילה אחרונה בקשר להלוואה לזכאות.

במי תלויה ההחלטה הזאת?

<ריקי אליאס: במשרד האוצר.

<ריקי אליאס: ההלוואה לזכאות היום ניתנת רק במגזר אחד, במגזר צמוד-מדד, והציבור בוחר שלא ללכת למגזר הזה.

<ריקי אליאס: אם יפתחו את ההלוואה לזכאות הזאת, שתינתן בכמה מגזרי הצמדה, הציבור יוכל לבחור את אותה הלוואה לזכאות, בין אם זה במגזר הלא צמוד ובין אם זה במגזר הצמוד.

<ריקי אליאס: זה גם יעלה את חלקה בתיק המשכנתה ויוזיל את העלות ללווים.

משה גפני: מה גובה המשכנתה לזכאים?

עיסאווי פריג': תלוי בשווי הדירה.

<ריקי אליאס: היום אפשר לקחת עד 250,000 שקלים משכנתה בזכאות, אבל לא משתמשים בהלוואה לזכאות, וחבל.

<ריקי אליאס: זה סכום לא מבוטל.

משה גפני: למה לא משתמשים בה?

<ריקי אליאס: כפי שאמרתי, ראשית, המגזר הוא רק צמוד-מדד.

משה גפני: העברנו פה בחוק ההסדרים שיהיה חצי אחוז נמוך יותר, אבל הבנקים פשוט העלו בחלקים האחרים.

<ריקי אליאס: אם עלו המסלולים האחרים אז האטרקטיביות של ההלוואה לזכאות הייתה צריכה להיות גדולה יותר.

משה גפני: להיפך, זה יקר יותר.

<יורם מועלמי: שימי אדזיאשוילי ואני נמצאים פה מטעם העמותה לצמצום פערים חברתיים.

<יורם מועלמי: אני רוצה לשים פה דברים על השולחן, לצטט גם מחוק בנק ישראל.

<יורם מועלמי: אני חושב שאנחנו הולכים פה סחור-סחור בכל עניין עליית הריביות.

<יורם מועלמי: קודם כול, עליית הריביות על המשכנתאות, אחת הבעיות הנגזרות היא שפשוט הבנקים מודעים לכך שהסיכון היום במחירי הדיור, כפי שאמרת, עצם זה שמחירי הדירות היום גבוהים מאוד, הבנקים חשופים לסיכון הגדול שמחירי הדירות ירדו ולכן הם לא רוצים.

<יורם מועלמי: כשבאחת התוכניות הראו אדם שביקש לקחת משכנתה והוא שאל את פקיד הבנק למה הריבית עלתה, אמר לו הפקיד: "אתה לא חייב לקחת".

<יורם מועלמי: כי הבנק לא רוצה לתת לו את המשכנתה, אלא אם כן הוא ייקח את זה בריבית גבוהה מאוד, שההחזרים יעלו והוא יקטין את הסיכון בעצם זה שההחזרים של המשכנתה יהיו גבוהים יותר.

<יורם מועלמי: פה להוזיל בחצי אחוז ושם באחוז – זה לא העניין.

<יורם מועלמי: אני רוצה להתמקד בנקודה אחרת.

<יורם מועלמי: אני מדבר על בנק ישראל שמחזיק את המקל בשני הצדדים.

<יורם מועלמי: אני מדבר בעיקר על נושא הריבית, שלא נתתם לי הזדמנות לדבר עליו בדיון הקודם.

משה גפני: אני נותן לך עכשיו את הזמן.

עד עכשיו עשית הקדמה.

עיסאווי פריג': עד עכשיו לא הבנתי כלום.

<יורם מועלמי: אגיד את הדברים ואגבה אותם על-ידי דברים של נגיד בנק ישראל לשעבר דוד קליין ושל חוקר של בנק ישראל שצוטט פה באחת הכתבות: "הריבית האפסית היא שמנפחת פה את הבועה של הדיור".

<יורם מועלמי: שימו את הדברים האלה על השולחן.

<יורם מועלמי: כל עוד הריבית במשק לא תעלה, עצם זה שהנגידה מגנה על הריבית בגלל הייצוא זה לא תופס פה.

<יורם מועלמי: נוצרים פה פערים חברתיים עמוקים מאוד.

<יורם מועלמי: לא יכול להיות שזוג צעיר שרוצה לקנות היום את הדירה הראשונה שלו מתמודד היום עם משקיע שיש לו 3 או 4 דירות.

<יורם מועלמי: אני רוצה להגיד לכם עוד משהו, השר כחלון העביר את המס על הדירה השלישית בגלל שהנגידה לא נותנת לו תמיכה.

<יורם מועלמי: כל עוד היא תחזיק את הריבית על אפס היא תנפח פה את הבועה של הדיור.

<יורם מועלמי: לא משנה אם היא תוזיל בחצי אחוז או אחוז, בועת הדיור תישאר פה, לא יעזור שום דבר.

<יורם מועלמי: הנגיד דוד קליין רואיין בעניין הזה ואמר שזה לא יעזור.

<יורם מועלמי: דרך אגב, אם אנחנו מדברים על בנק ישראל, אם אני לא טועה, ב-2010 עשיתם שינוי בחוק בנק ישראל.

<יורם מועלמי: בנק ישראל אמור לסייע בצמצום הפערים החברתיים.

<יורם מועלמי: העמותה שלנו היא עמותה לצמצום פערים חברתיים.

<יורם מועלמי: אני לא רואה בדיוק איך הם מסייעים לצמצום הפערים החברתיים, כאשר זוג צעיר לא יכול לקנות היום דירה ראשונה ואילו משקיע קונה 3 ו-4 דירות, והוא ימשיך לקנות, לא משנה אם יטילו עליו מס או לא יטילו עליו מס, כאשר הריבית היא אפס.

<יורם מועלמי: זה לא יעזור, אלא אם אתה אומר: אני מטיל הגבלות על המשכנתה למשקיע.

<יורם מועלמי: יש את הגיבוי הזה של נגיד בנק ישראל לשעבר וגם של חוקר שלהם שאמר בדיוק אותם דברים.

<יורם מועלמי: אי אפשר ללכת סחור-סחור.

עיסאווי פריג': אבל הריבית הייתה גבוהה בעבר ומחירי הדירות לא ירדו.

<יורם מועלמי: הריבית לא הייתה גבוהה בעבר.

<יורם מועלמי: הריבית ירדה.

עיסאווי פריג': עכשיו היא אפס.

<יורם מועלמי: עכשיו היא לא אפס.

<יורם מועלמי: משנת 2012 כשבנק ישראל הוריד את הריביות, אתה רואה שכאשר הריביות ירדו מחירי הדירות עלו.

<אורן שלו: אני סגן יושב-ראש התאחדות יועצי המשכנתאות.

<אורן שלו: אנחנו עמותה שמייצגת מאות יועצי משכנתאות ורואה את השטח, רואה אלפי תיקי משכנתאות בכל חודש.

<אורן שלו: אנחנו רואים את הדברים מהשטח קצת אחרת ואגיד כמה נקודות בנושא הזה.

<אורן שלו: צריך להבין, נלך לרגע צעד אחורה, למה הבנקים בכלל מוכרים למוסדיים את תיקי האשראי שלהם.

<אורן שלו: הבנקים מוכרים את התיקים בגלל שאין להם מספיק כסף נזיל כדי למכור עוד הלוואות משכנתה.

<אורן שלו: גם סגנית המפקחת על הבנקים אמרה את זה.

<אורן שלו: אבל למה אין להם מספיק כסף?

<אורן שלו: בגלל הגבלות שבנק ישראל קבע בעבר, למשל הגבלה שמדברת על דיפרנציאליות בהקצאת ההון בהתאם לתיק המימון של הלקוח.

<אורן שלו: שלא כמו מה שיש במרבית העולם לפי באזל, שזה תקנה בין-לאומית, בארץ הבנקים נדרשים להקצות הון מעל ל-45% בשונה ומעל ל-60% בשונה.

<אורן שלו: זה יוצר לבנקים מצב שיש להם פחות אשראי.

<אורן שלו: במצב כזה הם מנסים למכור את התיקים האלה החוצה ואז עוד מישהו צריך "לגזור קופון".

<אורן שלו: לכן אנחנו רואים שמחודש יוני יש עלייה בריביות המשכנתאות, עוד עלייה נוספת על מה שהיה לפני כן, כי הבנקים צריכים למכור לעוד מישהו.

עיסאווי פריג': ומישהו "גוזר קופון", ומישהו צריך לשלם עבור ה"קופון" הזה.

<מרב שמש: זה פשוט ניתוח לא נכון.

עיסאווי פריג': מאה אחוז נכון.

עיסאווי פריג': מבחינה לוגית זה נכון.

<אורן שלו: מותר לחלוק.

<אורן שלו: אני אומר את מה שיש בשטח.

משה גפני: אאפשר לכם להגיב.

משה גפני: אני רוצה להתקדם, יש לנו עוד נושאים היום.

<אורן שלו: אנחנו לא רואים קשר מובהק בהכרח בין- - -

משה גפני: לכן מה אתה מציע?

משה גפני: אתה מציע לא למכור למוסדיים?

<אורן שלו: לא אמרתי לא למכור.

<אורן שלו: אמרתי שהבעיה עמוקה יותר מאשר האם מוכרים למוסדיים או לא.

<אורן שלו: הבעיה היא שיש הקצאות הון גבוהות יחסית במשק ולכן הבנקים לא יכולים למכור יותר כסף.

עיסאווי פריג': אז המגבלה של המפקחת טובה?

<אורן שלו: אני לא יודע.

<אורן שלו: אני אומר שצריך לשקול.

<אורן שלו: שתי הערות קטנות על מה שנאמר כאן קודם.

<אורן שלו: 12 ימים זה מיום שחתמתי על ההלוואה עד היום שבו אני מבצע את ההלוואה וזה זמן לא סביר.

<אורן שלו: אף אחד לא מסיים את זה ב-12 ימים.

<אורן שלו: אפשר לערוך בדיקה בעניין הזה.

משה גפני: אני גם סבור כך.

משה גפני: הייתי מצפה שתבואו לכאן ותגידו שתגדילו את זה ל-24 ימים.

משה גפני: אני מבקש שזה יהיה 24 ימים.

משה גפני: 12 ימים זה זמן לא סביר וההתעקשות שלכם היא בגלל שאתם לא רוצים שייקחו משכנתאות.

<אורן שלו: לגבי הזכאות, הייתי רוצה לדעת האם הזכאות שעליה שאתם מדברים, שאתם רוצים לעשות הטבות, זה כספי בנק או כספי מדינה.

<אורן שלו: מעל 1,700 זה כספי מדינה.

<אורן שלו: על איזה מדובר?

<ריקי אליאס: על כספי מדינה.

<אורן שלו: אז צריך לעבוד על זה.

<יצחק שחק: אני כלכלן, מומחה בית-המשפט לחוות דעת כלכליות.

<יצחק שחק: אני רוצה להאיר נקודה שלא הועלתה פה.

<יצחק שחק: זוג צעיר שפעם ראשונה קונה דירה, הוא מקבל 75% משווי הדירה, זה מעין ביטחון של 30% במקרה הכי גרוע אם הבנק רואה את זה כביטחון בשבילו.

<יצחק שחק: אבל אני רוצה להאיר את הנקודות החשובות.

<יצחק שחק: מבנה המשכנתה, אותם 75%, זה פריים, שהיום הוא 1.6%, אחר-כך זה צמוד מדד, השליש השני, והשליש השלישי צמוד פלוס 5%.

<יצחק שחק: רבותי, גובים מזוג צעיר ריבית מטורפת.

<יצחק שחק: הייתי מצפה שהוועדה תגיד: היום פריים הוא 1.6%.

<יצחק שחק: תמיד אפשר לשנות את הריביות של הלווה, צריך לתת את אותם 75% בפריים בלבד לזוג הצעיר, ואז הוא קונה.

<יצחק שחק: בעוד 3 שנים אם ישתנה המצב הכלכלי – אני מודיע לכם, האינפלציה לא תעלה, על-פי המצב הכלכלי בכל העולם, כולל אצלנו, המדד לא יעלה הרבה, אבל הריביות שהבנקים גובים מהזוגות הצעירים, 5% פלוס הצמדה, זה מטורף.

<יצחק שחק: אני ממליץ על פריים, או פריים מינוס 0.5% שזוג צעיר יקבל.

<יצחק שחק: תמיד הוא יכול לשנות את זה.

משה גפני: המלצתך התקבלה.

משה גפני: כלומר, זה לא יהיה אבל המלצתך התקבלה פה בוועדה.

משה גפני: הבנקים לא יתנו.

<יצחק שחק: למה לא ליישם את זה?

משה גפני: אני מתייאש כל הזמן ולא מפסיק לעבוד, אני ממשיך הלאה וכשתגיע ההזדמנות כך יהיה.

<יצחק שחק: אשמח לקבל את תשובת הבנקים להצעה שלי.

משה גפני: אנשי הפיקוח על הבנקים בבנק ישראל ישיבו על מה שנאמר כאן.

<אריאלה מסבנד: אני ממשרד הבינוי והשיכון.

<אריאלה מסבנד: החל מנובמבר 2015, מאז התיקון של הקרנות לדיור, עם הירידה של 0.5% מתחת לריבית השוק, אנחנו רואים הכפלה של היקפי הביצוע של זכאי משרד הבינוי והשיכון, ועוד היד נטויה.

<אריאלה מסבנד: כנראה שזה יגדל ככל שהמודעות שלהם תגדל.

משה גפני: בנק ישראל אומר אחרת.

<ריקי אליאס: זה עלה אבל זה עדיין מהווה מרכיב שולי במשכנתה.

<ריקי אליאס: זה בהחלט עלה, לא אמרתי שלא.

<ריקי אליאס: זה היה כלום אז הכפלה מכלום לא מגיעה להרבה.

משה גפני: אנחנו מדברים על משכנתאות לזכאים.

משה גפני: אחרי שהעברנו כאן את החוק היה פה נציג של משרד הבינוי והשיכון שאמר שהיה גידול משמעותי בנוטלי המשכנתאות.

<אריאלה מסבנד: היה גידול משמעותי אבל זה לא מספיק מאחר ועדיין מגבלות ה-LTV של הבנקים קיימות.

<אריאלה מסבנד: אני חושבת שההצעה של ריקי אליאס מבורכת כי אם הלוואת הזכאים תצא ממגבלת ה-LTV אז נאפשר יותר לזכאים לקחת הלוואות גדולות יותר.

<אריאלה מסבנד: זה דבר ראשון.

<אריאלה מסבנד: דבר שני, אם אתם כבר באים לקראת הזכאים שלנו אז יש מקום לשקול הקלה בדרישות שלכם: ערֵבים, הכנסות.

<אריאלה מסבנד: בכל זאת זו אוכלוסייה שהמדינה תומכת בה ורוצה לעודד אותה לרכוש דירות ולהיות בעלי דירה.

<סימון אדזיאשוילי: אני מן העמותה לצמצום פערים חברתיים.

<סימון אדזיאשוילי: אני חושב שאם כבר המוסדיים רוצים להיכנס לשוק המשכנתאות, רוצים לפזר את הסיכונים שלהם גם לשוק המשכנתאות, בואו תכניסו אותם לשוק המשכנתאות אבל ללא התיווך של הבנקים, שימכרו משכנתאות ישירות לציבור.

<סימון אדזיאשוילי: זה גם מוריד ללקוח את הריבית, כי כביכול הוא מקבל ריבית זולה יותר, זה גם פותח את השוק לתחרות, שזה מה שכולנו רוצים.

<סימון אדזיאשוילי: מה לעשות, 80% משוק המשכנתאות נשלט על-ידי 3 בנקים.

<סימון אדזיאשוילי: אם אנחנו פותחים את זה ישר לציבור – גם הבנקים רוצים להוריד את האחוזים שלהם משוק הדיור, אין מה לעשות, רוצים לצמצם את ההיקפים שלהם שם.

<סימון אדזיאשוילי: גם כולנו נהנים כי יש יותר תחרות, ואנחנו רוצים תחרות, וגם הציבור נהנה, כי יש לו תחרות והריבית שהוא משלם זולה יותר.

<סימון אדזיאשוילי: דבר שני שלא עלה בישיבה ואני חושב שהוא חשוב מאוד, החוזים שנחתמו כאן, כ-10 מיליארד שקלים, בין הבנקים למוסדיים, המידע הזה לא חשוף לציבור.

<סימון אדזיאשוילי: בואו תחשפו את החוזים, מה נחתם, מה באמת הובטח בחוזים האלה.

<סימון אדזיאשוילי: זה לא בדיוק ידוע ולפי שמועות הריביות שם גבוהות.

<ריקי אליאס: יש משהו אולי לא ברור וזה עלה פעמיים בשאלות, אני חייבת להבהיר.

<ריקי אליאס: מכירת המשכנתאות שנעשתה בעבר לא משנה דבר וחצי דבר בריבית שהלווים משלמים.

משה גפני: ולא בעמלות?

<ריקי אליאס: בשום דבר.

<ריקי אליאס: זו הבהרה שאני חייבת להציג.

<קריאה: פשוט לא נכון.

<ריקי אליאס: זה לא משנה דבר וחצי דבר, עובדתית.

<ריקי אליאס: זה לגבי הנקודה הראשונה.

<ריקי אליאס: לגבי הנקודה השנייה, נאמר פה שככל שה-LTV, ככל שהאשראי לפי ערך הנכס גבוה יותר הקצאת ההון גבוהה יותר.

<ריקי אליאס: אכן זה נכון כי זה בא לשמור על יציבות הבנקים.

<ריקי אליאס: זה קיים בכל העולם, זה לא המצאה ישראלית.

<ריקי אליאס: הדבר האחרון, לגבי ריבית הפריים, בואו נציע ללקוחות שייקחו רק בריבית הפריים.

<ריקי אליאס: זה בא אך ורק לטובת הלווה כי כאשר אתה לוקח משכנתה בסכום כל-כך גבוה והפריים יכול לקפוץ לך בשיעורים משמעותיים, אף לווה לא יוכל לעמוד בהחזרים.

<ריקי אליאס: זה בא מן המקום הזה ולכן נקבעה המגבלה הזאת.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון כדלהלן.

משה גפני: עולה גם מן הדיונים המהירים וגם מן ההצעות לסדר בעניין העלייה בריבית המשכנתאות וכל מה שנלווה לכך, מתברר שאין כוונה לאף אחד מן הגופים שעוסקים בעניין הזה להוזיל מחירים.

משה גפני: יש לכל אחד עניין אחד.

משה גפני: רשות שוק ההון והביטוח מעוניינת לשמור על כספי הביטוח, על כספי הפנסיה של האזרחים, זו המטרה.

משה גפני: לא מעניין אותה מה קורה מסביב עם נושא המשכנתאות וכל מה שנלווה לעניין.

משה גפני: מה שטוב ייקחו ומה שלא טוב לא ייקחו.

משה גפני: אין עניין למשרד האוצר מבחינת הזרמת כסף לעניין הזה, אין עניין למשרד האוצר להוזיל מחירים מכיוון שהם לא יתנו משכנתאות מסובסדות כפי שהיה בעבר, הם לא נותנים הלוואות מקום.

משה גפני: הם מדברים כל הזמן על גביית מס מהאזרחים.

משה גפני: אין עניין לבנק ישראל להוזיל מחירים.

משה גפני: רואים את זה בפירוש, זה עולה מהדיון כאן.

משה גפני: הם רוצים לשמר את הביטחון של הבנקים.

משה גפני: הבנקים הם באמת גופים עניים כאלה שצריך להיזהר בכבודם, אז הם משמרים את זה, שלא יהיה סיכון גדול מדי, וכל הזמן לאשר להם להעלות את הריביות ללא סיבה.

משה גפני: הם לא לוקחים סיכונים, ראינו את זה בכל הדברים שעלו כאן בדיון, הם מעלים את הריבית כל הזמן ועכשיו זה מתייצב על ריבית גבוהה.

משה גפני: כמעט הגענו למצב שאין כבר לאן להעלות.

משה גפני: ראינו את זה גם בבעיות קטנות, שהן לא קטנות אבל הן גורמות קשיים לזוגות צעירים, לזכאי משרד הבינוי והשיכון, לזכאי נטילת משכנתאות.

משה גפני: גם בהגבלת הזמן ל-12 ימים, שאני דורש להעלות את זה ל-24 ימים.

משה גפני: אני רוצה לקבל תשובה בתוך 10 ימים, אני מבקש מבנק ישראל תשובה.

משה גפני: גם בנושאים של לווה נוסף או כל הדברים שעלו כאן בדיון.

משה גפני: אני מבקש תשובות על הדברים האלה.

משה גפני: המשמעות היא שחלק ייקחו משכנתאות בריבית גבוהה מאוד והיכולת שלהם להגיע לדירה נמוכה יותר והמחירים עולים, וחלק לא ייקחו משכנתה.

משה גפני: הפירוש הוא שהזוג הזה, המשפחה הזאת תשלם שכירות, תתגלגל במקומות שבהם היא תשלם הרבה יותר כסף.

משה גפני: המסקנה מן הדברים האלה, שאף אחד מהרגולטורים לא רוצה בהוזלת המחירים, פשוט כל אחד מסתכל בראייה הצרה שלו.

משה גפני: אני קורא לשר האוצר, אפנה אליו, להתערב בעניין הזה, לעשות גוף ממוסד, שהגופים האלה לא יוכלו לעשות כרצונם בכל הקשור לנושא המשכנתאות ועליית מחירי הדירות.

משה גפני: אני מקווה ששר האוצר ייעתר לבקשה הזאת מכיוון שאחרת המחירים לא ירדו.

משה גפני: הלוואי והמחירים היו יורדים עכשיו במה שהתפרסם והיינו רואים באמת מגמה של הוזלת מחירים, אז לא הייתי מתערב, הייתי אומר: בסדר, זה הצליח, המיסים שגובים מהאזרחים על דירות וכל מה שנלווה לעניין.

משה גפני: זה לא קורה, אנחנו יודעים.

משה גפני: הרי כל אחד מאתנו מכיר מישהו שהלך עכשיו לקנות דירה וקנה אותה במחיר יקר יותר.

משה גפני: לכן אני מבקש תשובות.

משה גפני: יואב גפני, אם תוכל לבדוק עם אגף שוק ההון האם יש אפשרות לשנות את ההחלטה ולא שתהיה מחלוקת עם בנק ישראל, מה שנשמע הגיוני.

משה גפני: אני מבקש מבנק ישראל תשובות.

משה גפני: אנחנו נוציא סיכום ונניח אותו על שולחן הכנסת, שאף אחד לא מעניין בהוזלת מחירי הדירות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.