ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 362, 2017-03-20 09:00

זאב בנימין בגין: אני פותח את הישיבה, ישיבתנו השנייה בנושא צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של מבטחים, סוכני ביטוח וחברות מנהלות, למניעת הלבנת הון ומימון טרור), התשע"ז-2017.

זאב בנימין בגין: חלק גדול מן הדיון הקודם הוקדש לניסיון שלי להבין על מה מדובר ולמה, האם הדברים האלה חשובים ומהן המגבלות האמיתיות, או הפוך, מהן דרגות החופש, המעטות כנראה, שיש לנו בצווים האלה ביחס לנוהגים הבינלאומיים והמטלות המוטלות עלינו על-ידי הארגונים הבינלאומיים למניעת הלבנת הון, טרור וכדומה.

זאב בנימין בגין: אני מציין בהיעדרה של עו"ד מאיה לדרמן את תודתנו על המצגת המעניינת שקיבלנו.

זאב בנימין בגין: להבא הצעתי היא להביא חומר רקע כזה בפני הוועדה בתחילת הדיונים, כדי שנדע מאיפה צומחות הרגליים.

זאב בנימין בגין: הבנתי שהמצגת לא להפצה, גם את זה אני מבין, אבל אני חושב שניתן היה ולהבא צריך יהיה למצוא דוגמאות כאלה שכן ניתן להציג אותן כאן וגם לפרוטוקול.

זאב בנימין בגין: חלק מעבודתנו הוא החלק הגלוי, הציבורי.

זאב בנימין בגין: בסופו של דבר תמיד לתימהוני יש גם אנשים שלא רק שהם צופים בנו, אלא גם קוראים את הפרוטוקולים בדיעבד וגם מעירים.

זאב בנימין בגין: במובן הזה כדאי שהעבודה תהיה נקייה.

זאב בנימין בגין: אני מבקש להודות במובן האחר של המילה, להודות בהודאה, שלא את כל הטריקים והתרגילים הבנתי.

זאב בנימין בגין: הבנתי שיש אפשרויות לכל מיני אנשים חורשי רעה, כנראה פיקחים מאוד או ערמומיים, כדי להשיג תוצאה לטובתם שהיא בניגוד לחוק או בניגוד לתקנת הציבור.

זאב בנימין בגין: חלק מהתרגילים האלה היו מעבר להשגתי הכלכלית או החשבונאית היומיומית.

זאב בנימין בגין: אני מודה בשני המובנים, תרתי משמע.

זאב בנימין בגין: עדיין נותרה בי שאלה.

זאב בנימין בגין: אני חושב, לילך, שאמרת שתביאי נתונים בעניין הזה.

זאב בנימין בגין: אנחנו לא יודעים.

זאב בנימין בגין: קיבלנו דוגמאות, האם הדוגמאות האלה מייצגות 20 איש בחמש שנים או 2,000?

זאב בנימין בגין: שאלת סדרי הגודל של העבירות, אני חושב שהיא חשובה, כי אנחנו בדרך כלל נמנעים, לא תמיד יוצא לנו, אבל נמנעים מלהטריח את המחוקק בחוקים וצווים שאין להם ממש משמעות בחיינו מבחינה מספרית.

זאב בנימין בגין: שאלתי האם אפשר לקבל מספרים לגבי מספר הכתבות או מספר כתבי האישום, ואם לא כתבי אישום, אז הצעדים המינהליים שננקטו כלפי עורכי-דין למשל שלא נהגו כהלכה בהעברת הטפסים, ועל זה היה דיון מסוים.

זאב בנימין בגין: כמה עבריינים נתפסו או חשבנו שיש לנו סיכוי לתפוס אותם באמצעות טופסי הכרת הלקוח שנהוגים זה שנתיים?

<לילך וגנר: נראה לי שאנחנו קצת מבלבלים עם הדיון השני.

<לילך וגנר: כאן אנחנו עוסקים בחובות דיווח וקופות גמל - - -

זאב בנימין בגין: על מה זה היה?

אלעזר שטרן: זה היה על עורכי-דין ורואי חשבון ופה אנחנו על חברות הביטוח - - -

<לילך וגנר: כרגע אנחנו עוסקים בחברות המנהלות - - -

זאב בנימין בגין: תדעו לכם, בשבילי זה אותו דבר.

<לילך וגנר: לגביהן כבר מ-2001 היו לכל הגורמים האלה צווים נפרדים שכרגע משרד האוצר מבקש לאחד עם חובות שכרגע אנחנו מנסים לשדרג אותן.

<לילך וגנר: לא מדובר ברגולציה חדשה לסקטור הספציפי הזה, שכבר אמון על נושא של - - -

זאב בנימין בגין: בסדר.

זאב בנימין בגין: יש לי איזה פקפוק ביעילות של העניין כולו, אבל הייתי רוצה היום לסיים את הדיונים כדי שנוכל לנקות את השולחן.

זאב בנימין בגין: הבנתי מאלעזר בתדרוך השבועי שלו, שקיבלתי אתמול, שהתקדמתם בהבנות ובניסוחים משותפים.

זאב בנימין בגין: מה נותר לנו במחלוקת?

זאב בנימין בגין: ואם אין, נרוץ למען ירוץ הקורא בה.

אלעזר שטרן: יש דברים שהוועדה עוד לא הגיעה אליהם לקראת הסוף, לקראת התוספת האחרונה, של כל התסמינים למיניהם.

אלעזר שטרן: יש שם כמה דברים שאולי צריך לדייק אותם.

זאב בנימין בגין: מהביטוח יש מישהו?

<ירון אליאס: אני.

זאב בנימין בגין: אתה?

זאב בנימין בגין: היה מישהו אחר.

<ירון אליאס: כן, היה גיל סולומון.

אלעזר שטרן: למעט הנקודות הקטנות שיש בעיקר לקראת הסוף, היו שתי נקודות, האחת יותר משמעותית השנייה פחות משמעותית.

אלעזר שטרן: האחת זה הנושא של הרחבות להגדרה של איש ציבור זר, והשנייה זה האם אפשר להשתמש ברישיון נהיגה בתור מסמך זיהוי.

אלעזר שטרן: אלה היו שתי הנקודות המרכזיות שעדיין היתה לגביהן מחלוקת.

אלעזר שטרן: שאר הדברים פחות או יותר יישרנו קו למעט הנקודות לקראת הסוף.

<ירון אליאס: יש רק עוד נקודה אחת שעלתה בדיון הקודם והיינו רוצים ללבן אותה, כי אנחנו חושבים שהיא לא לובנה די צורכה, זה עניין ההגדרה של הרשימה.

<ירון אליאס: יש כיום בעיה קשה שהאנשים שמופיעים באותה רשימה של פעילי טרור וכו', הם לא מופיעים עם אינדיקציה שיכולה לזהות אותם באופן חד-ערכי.

<ירון אליאס: אני אתן דוגמה, כדי לא להיות סטריאוטיפי - - -

זאב בנימין בגין: למה רק פעילי טרור?

זאב בנימין בגין: אנחנו מדברים על עבריינים בדרך-כלל.

<לילך וגנר: איזה רשימה?

<לילך וגנר: רשימת פעילי הטרור?

<ירון אליאס: כן, רשימת פעילי הטרור.

<ירון אליאס: לדוגמה, יכול להופיע ברשימה הזאת אדם ששמו "משה כהן", בלי שום סימן זיהוי.

<ירון אליאס: הדבר הזה לא מאפשר לחברות, למי שמעוניין להסתמך על הרשימה ולמי שלמעשה מוטלת עליו חובה להסתמך על הרשימה, לבדוק מבחינה מהותית את השאלה האם אותו אדם ספציפי שבא בפניו הוא אותו אדם שמזוהה ברשימה עצמה.

זאב בנימין בגין: למה?

<ירון אליאס: אין שם מספר תעודת זהות, יש שם.

זאב בנימין בגין: מצאת את השם, יש דגל שמורם באותו רגע.

זאב בנימין בגין: אין שאלות שאתה יכול לשאול אותו?

זאב בנימין בגין: האם אתה משה כהן מעפולה?

<ירון אליאס: בדרך כלל יש שמות - - -

זאב בנימין בגין: אתה לא רוצה לשאול אותו, האם אתה משה כהן פעיל הטרור.

<ירון אליאס: בדרך כלל יש שמות של אנשים שהם אזרחים זרים ממדינות מסוימות, ואני לא בטוח שיש דרך אמיתית לדעת אם אותו אדם הוא אכן אותו אדם שמסומן ברשימה, במיוחד כשיש שמות שהם שמות מאוד נפוצים.

זאב בנימין בגין: יהיו לנו לעתים קרובות בעיות.

זאב בנימין בגין: אלה אנשים שמסתירים את פעילויותיהן, כך אני מבין.

זאב בנימין בגין: אנחנו מדברים על מצבים שבהם מתעורר חשד, שזה מה שצריך להעיר אצלנו - - -

אלעזר שטרן: אדוני היושב ראש אני חושש שחסרה נקודה מסוימת שדיברנו עליה בדיון הקודם.

אלעזר שטרן: יש חובה לפי הצו, וזו חובה שחלה גם על הגופים המפוקחים האחרים – יש הרי רשימות של ארגוני טרור ושל פעילי טרור שמערכת הביטחון מפרסמת פעם בכמה זמן - - -

זאב בנימין בגין: כולל אלה שהיו designated, מסומנים, בחוץ-לארץ על-ידי מדינות אחרות.

זאב בנימין בגין: designated זה הביטוי האמריקני.

זאב בנימין בגין: איך אתם קוראים להם?

<קריאות: מוכרזים.

<ברוך לוברט: מוכרזים.

אלעזר שטרן: אחת החובות של הגופים המפוקחים היא לבדוק, במקרה של חברות ביטוח זה פעם ברבעון – לבדוק אם הלקוחות שלהם, אלה שפתחו אצלם חשבון וכו', האם יש התאמה בינם לבין גורמים באותה הרשימה.

אלעזר שטרן: ומה שירון מעלה, הוא אומר: הרשימה הזאת, בגלל שהיא עם שמות בלי פרטי זיהוי אחרים, יש שמות גנריים, כמו משה כהן וכדומה, שאז יכול להיות שיש לי 50 לקוחות כאלה ואני לא יודע לזהות מי הוא מהם.

אלעזר שטרן: זו הנקודה שהוא העלה.

<ירון אליאס: לדעתנו יש דרך לטייב את הרשימה, כלומר, זה לא שאנחנו נמצאים בפני מציאות עובדתית שלא ניתן לשנות.

זאב בנימין בגין: אתה צריך לדווח על חשד, כך אני מבין.

<ירון אליאס: אני נמנע מפעולה.

<לילך וגנר: חוק המאבק בטרור היום, שלתוכו הוטמעו ההוראות מחוק איסור מימון טרור, קובע איסורים מפורשים על פעולה ברכוש טרור, והתגובות בצו נועדו לאפשר עמידה בחובות מכוח חוק המאבק בטרור.

<לילך וגנר: אם יש טענות לגבי איך מוכרזים אנשים, כל אלה היו צריכות להישמע בפני הוועדה שדנה פה בהרחבה בנושא של חוק איסור מימון טרור, כי כך פועלת השיטה כבר שנים רבות.

<לילך וגנר: אגב, לנו לא ידוע על תקלות רבות.

<לילך וגנר: שמעתי מתמר שאולי היה מקרה אחד שעורר אי-פעם פרובלמטיות לגבי הנושא של הזיהוי של האדם.

<לילך וגנר: אני מזכירה שאנחנו מדברים על פעילי טרור זרים, כי בארץ אין הכרזות על פעילים, אלא רק על ארגונים.

<לילך וגנר: ולכן אני חושבת שהטענה לא קשורה כל-כך לצו הנוכחי, שמחייב אותם לבדוק מול הרשימה.

<לילך וגנר: אין פה את ההוראות המהותיות שקשורות לפעולה מול אותו גוף.

<לילך וגנר: הן מופיעות בחוק המאבק בטרור, ושם יש איסור לבצע פעולה שחשודה בעניינים האלה.

<לילך וגנר: זה לא בצו הזה.

זאב בנימין בגין: האם טעיתי כשאמרתי שחלק מהמגמה של טופס ההיכרות היא להרים דגל של חשד?

זאב בנימין בגין: נניח שאתה מוצא שם כזה, ואתה לא בטוח שהוא איש טוב או לא כל-כך, בפני מי אתה אמור לשיטתכם להעיר על כך?

זאב בנימין בגין: הגיע אלי בן-אדם, שמו מופיע שם ברשימה.

זאב בנימין בגין: נניח שהיית יודע שהוא פעיל טרור, מה היית עושה עם זה?

<ירון אליאס: אם אני יודע, יש הוראות מובנות איך לפעול.

<ירון אליאס: אסור לי להמשיך בתהליך וכו'.

זאב בנימין בגין: אתה צריך לדווח למישהו על כך שהוא הגיע אליך?

<ברוך לוברט: כן.

זאב בנימין בגין: למי לדווח?

<ברוך לוברט: למשטרה.

<לילך וגנר: למשטרת ישראל בראש ובראשונה וגם דיווח מקביל לרשות לאיסור הלבנת הון, ואסור לו לבצע את הפעולה מול פעיל טרור, זה לא כמו החובות האחרות של חוק איסור הלבנת הון, שאם יש אינדיקציה לפעולה בלתי רגילה, מבצעים את הפעולה ומדווחים לרשות.

<לילך וגנר: במימון טרור, הכללים הם קצת שונים, עוד פעם, מכוח הוראות החוק.

זאב בנימין בגין: האם יש שאלות אחרות שניתן לשאול את אותו לקוח פוטנציאלי שיאפשרו לברר האם הוא אכן אותו פלוני?

זאב בנימין בגין: הפקיד איננו חוקר במשטרה, הוא גם לא חוקר במכס – מה אנחנו מצפים ממנו?

<לילך וגנר: זה נכון.

<לילך וגנר: רשימת ארגוני הטרור ופעילי הטרור היא רשימה של משרד הביטחון.

<לילך וגנר: אנחנו לא נתקלנו במצבים כאלה כמו שנאמר פה, שיש שמות גנריים, ואין עוד שום פריט זיהוי אחר.

<לילך וגנר: מדובר בכל זאת ברשימות בינלאומיות.

<לילך וגנר: כל הגופים בכל המדינות מאמצים אותן באופן אוטומטי, כדי שהם יוכלו לעמוד בחובות שלהם בנושא של מימון טרור.

זאב בנימין בגין: יש עוד פרטים שם.

זאב בנימין בגין: נניח שהוא לא סתם משה כהן – אני לא יודע למה נטפלנו לאיש הטוב הזה – או פלוני אלמוני, הוא גם אומר לך שהוא מגואטמלה, זה כבר עוזר לך לסגור בהידוק נוסף את זהותו, הוא לא סתם פלוני בעולם.

זאב בנימין בגין: שם כתוב אולי, ברשימה, שפלוני אלמוני החשוד בטרור, שזה שמו, הוא מארץ זו וזו.

זאב בנימין בגין: הרי יש לך פרטים נוספים.

זאב בנימין בגין: אתה יכול לבקש ממנו פרטים אחרים שאינם.

זאב בנימין בגין: בלאו הכי יהיה לך טופס הכרת לקוח.

<ירון אליאס: זה למעשה הערה או קושי שהגיע מהשטח.

<ירון אליאס: זה לא דיון תיאורטי שאנחנו מעלים כאן כמצוות אנשים מלומדה, אלא קושי שהעלו אותם אנשים שמטפלים בפועל באזרחים זרים שמגיעים ומעוניינים לבצע פעולות מול חברת הביטוח או מול קופת הגמל.

<ירון אליאס: כך שההנחה שלנו שזה קושי אמיתי ומבוכה אמיתית בפני פקיד, שלמעשה מצד אחד נכפה עליו לפנות לאותה רשימה, ומצד שני אותה רשימה היא לא רשימה שנותנת מספיק פרטים כדי להמשיך את התהליך או כדי להבין מה הצעד הבא שעליו לעשות.

<לילך וגנר: לפנות למשטרת ישראל ולפעול על פי הנחיותיה.

<לילך וגנר: אם יש מישהו שנמצא שם ברשימה, זה מה שהוא מתבקש.

זאב בנימין בגין: הוא לא יודע שזה מישהו שנמצא ברשימה, הוא יודע על שם דומה או זהה לשם שנמצא ברשימה.

זאב בנימין בגין: האם זה מספיק כדי לפנות למשטרה, כדי לעצור את אותו - - -

<לילך וגנר: לפנות למשטרה ולפעול על-פי הוראותיה.

<ירון אליאס: אני דווקא רוצה לחדד את זה.

<ירון אליאס: נניח שיש אוסמה בן לאדן שמגיע, ונניח שאוסמה בן לאדן המנוח בחיים, אני אמור לפנות למשטרה, למרות שאני בטוח שזה לא הוא?

<ירון אליאס: מה אני צריך לעשות?

<לילך וגנר: אם אתה בטוח שזה לא הוא, זה לא אדם שהוכרז, אין מניעה לבצע את הפעולה.

<ירון אליאס: השם מופיע, אבל הפקיד מידע אישי יודע שזה לא אותו אוסמה בן לאדן.

זאב בנימין בגין: יצאת ידי חובתך.

זאב בנימין בגין: אם אתה יודע, יש לך סיבות לדעת.

<ירון אליאס: אנחנו מכניסים פה למשוואה המון-המון שיקולים, שהם לא שיקולים אובייקטיביים, אלא סוגים של הערכות, ואני חושב שיש תועלת בניסיון לטייב את הרשימה ולהוסיף לה עוד אלמנטים עובדתיים חד-ערכיים.

זאב בנימין בגין: עכשיו אני מבין יותר טוב.

זאב בנימין בגין: המלצתך בעקבות ההערות מן השטח היא שינסו לשפר, הגורמים העולמיים הנלחמים בטרור – ינסו לשפר את הרשימה הזאת כמיטב יכולתם.

<לילך וגנר: משרד הביטחון של האו"ם.

זאב בנימין בגין: אני יכול לתאר לעצמי שהם מנסים לעשות את זה דבר יום ביומו, אבל אם תירשם גם המלצתך, זה יהיה לטובה.

<לילך וגנר: אני מציעה גם לפנות למשרד הביטחון.

<לילך וגנר: אם יש קשיים מסוימים ברשימה, אני מציעה לפנות למשרד הביטחון ולומר: אין לנו די אינדיקציות ולהציף בפניהם את העניין.

<לילך וגנר: כרגע, לגבי הצו הנוכחי, ההערה הזאת לא רלוונטית, כי שוב, הצו מסתמך על חקיקה ראשית אחרת.

אלעזר שטרן: אני מציע שנמשיך לקרוא ונחזור בסוף לסגור.

<ברוך לוברט: בוקר טוב, אדוני, אנחנו נמשיך מסעיף 5.

<יעל לרנר פירסט: גם אני מהתאחדות חברות הביטוח.

<יעל לרנר פירסט: אם אפשר ברשותכם, לפני שנתקדם לסעיף 5, לגבי סעיף 4(4), הבנו שהוא לא נידון בישיבה הקודמת, ויש לנו בקשה להעלות את הסעיף הזה.

<לילך וגנר: קראנו עד סעיף 5.

<יעל לרנר פירסט: לא עלתה ההערה מצדנו.

זאב בנימין בגין: לא נעשה את זה לגמרי פורמלי.

זאב בנימין בגין: כן.

<יעל לרנר פירסט: בבדיקות שיצאו לפני זה מול משרד האוצר, מול הפיקוח, נאמר לנו שיש מדינות שלא קיים בהן מרשם מרכז, וביקשנו באופן חלופי לקבל רשימה שמהווה חלופה לאישור של עו"ד ההתאגדות.

זאב בנימין בגין: אני לא רואה את הסעיף.

<יעל לרנר פירסט: "לעניין רישום פרטי הזיהוי של תאגיד כאמור - - - על פי מסמך המעיד על רישומו או על פי העתק מאושר ממסמך כאמור, ככל שפרטים אלה מופיעים במסמך - - - על פי אישור של עורך דין; הגוף המוסדי יקבל לידיו מסמך המעיד על רישומו של התאגיד ואישור כמפורט - - - בתאגיד שהתאגד במדינה שלא מתקיים בה רישום לגבי תאגידים מסוגו – הגוף המוסדי יקבל לידיו אישור של עורך דין על כך שלא קיים רישום במדינת ההתאגדות.

<יעל לרנר פירסט: " ביקשנו מהפיקוח בזמנו, ואמרו לנו שהנושא ייבדק, לקבל לחילופין רשימה של המדינות שבהן לא קיים מרשם.

<יעל לרנר פירסט: במקום לקבל בכל פעם אישור של עורך-דין שמאשר את זה ביקשנו לקבל מראש רשימה כזאת.

זאב בנימין בגין: האם יש תשובה לשאלה הזאת?

זאב בנימין בגין: הייתי מחסיר.

זאב בנימין בגין: אם יש לך רשימת המדינות שיש בהן, קחי את כל מדינות האו"ם, זה יותר מ-160 ותחסירי אותן.

<יעל לרנר פירסט: לי אין רשימה.

<אסף פרידמן: 193 מדינות.

זאב בנימין בגין: תחסירי אותן.

<יעל לרנר פירסט: אני צריכה שיאשרו לי, כי כרגע אני נדרשת לקבל אישור של עורך-דין.

<יעל לרנר פירסט: הפיקוח, האם יש לכם הצעה בעניין זה?

<אהוד מוריה: הקושי, ככל שהוא מתעורר כאן, הוא קושי רוחבי.

<אהוד מוריה: בדיוק שאלתי את הרשות לאיסור הלבנת הון אם יש רשימה כזאת בנמצא.

<אהוד מוריה: כרגע אין בנמצא רשימה כזאת, מה גם שיכול להיות שיהיו שינויים.

<אהוד מוריה: כלומר, צריך לעדכן רשימה מהסוג הזה.

<אהוד מוריה: אני לא בטוח שהנסיבות הן כאלה שמצריכות להקים מראש רשימה מהסוג הזה, אבל אנחנו מוכנים לבדוק, מאחר שזה נושא רוחבי, הוא לא רלוונטי רק לחברות ביטוח.

זאב בנימין בגין: אולי זו ההזדמנות.

זאב בנימין בגין: אם זה רוחבי, וזו אכן בעיה, היא לא בעיה עצומה נראית לי, אבל אם אפשר לא להקשות, אולי אפילו להקל, למה לא?

<אהוד מוריה: יש לכם אינדיקציה כמה המקרה הזה מתעורר, כמה זה רלוונטי?

<יעל לרנר פירסט: אני יכולה לבדוק מול החברות.

<יעל לרנר פירסט: כרגע הבנתי שזה קושי שעלה בדיונים שקיימנו גם מולכם.

<יעל לרנר פירסט: אני יכולה לבדוק מבחינת ההיקף.

<אהוד מוריה: הייתי שמח לדעת אם במישור הפרקטי זה באמת מעורר איזה קושי.

<יעל לרנר פירסט: זה מעורר קושי, כי זה עלה על ידם, ולכן הם ביקשו להסתפק ברשימה כזאת.

זאב בנימין בגין: אני יכול גם לשאול מה הקושי ההפוך.

זאב בנימין בגין: מה הקושי לארגן רשימה כזאת ולהשתדל שפעם בשנה או אפילו שנתיים היא תעודכן.

זאב בנימין בגין: אחר-כך יהיו מקרים שאינם בדיוק מעודכנים בחודש זה וזה.

זאב בנימין בגין: אני מסתכל עכשיו על הסדר הנכון בממלכה.

זאב בנימין בגין: זה מסוג הפרטים, בייחוד בעולמנו הממוחשב, קובץ כזה אני חושב שהיה מועיל, היה מועיל לכולם אם זה היה חלק מכלי העבודה.

זאב בנימין בגין: אם זה כלי עבודה, כדאי שהוא יהיה מעודכן.

<מאיה לדרמן: אפשר להעיר משהו?

זאב בנימין בגין: כן, מאיה.

<מאיה לדרמן: סליחה קודם כול על האיחור.

זאב בנימין בגין: ניסיתי לעצור את הישיבה עד לבואך, ולא צלח הדבר בידי, חבריי גברו עלי...

זאב בנימין בגין: הודיתי לפרוטוקול וגם לחברים על המצגת.

זאב בנימין בגין: היא היתה מעניינת, אבל היא הציבה את שנינו במקרים מסוימים, כלומר, את אלעזר ואותי, בפני מקרים שמוחותינו הפליליים לא ירדו לסוף דעתו של הקרימינל.

<מאיה לדרמן: הצעתי בשמחה לבוא ולהסביר.

זאב בנימין בגין: לא.

זאב בנימין בגין: אחר-כך תכניסי לי רעיונות לראש.

זאב בנימין בגין: אנחנו ממשיכים.

זאב בנימין בגין: מה רצית להעיר להערה הזאת?

<מאיה לדרמן: לעניין הזה, קודם כול, כמו שאודי אמר זו הוראה רוחבית בכל הצווים, ולא נתקלנו בבעיה.

<מאיה לדרמן: אני פשוט תוהה, בגלל שבסופו של דבר הערוץ המוסדי נדרש פה לקבל אישור מעורך-דין, אז כל הרעיון של קבלת אישור מעורך-דין, עורך-דין שמומחה בדין בינלאומי, מן הסתם, צריך לקבל אישור של עורך-דין על כך שלא קיים רישום במדינת ההתאגדות.

<מאיה לדרמן: זה תפקיד של עורך-דין במקרה הזה לבוא ולבדוק האם יש רישום באותה מדינה לתאגידים.

<מאיה לדרמן: בסופו של דבר יש מדינות שיש בהן מרשם תאגידים, יש מדינות שאין, וזה האישור שאותו עורך-דין נדרש לתת, זאת אומרת, הוא כבר עושה את הבדיקה הזאת.

זאב בנימין בגין: אם רשימה כזאת תועיל, אני מתקשה לראות קושי גדול להכנת הקובץ הזה.

<מאיה לדרמן: אין קושי, זה פשוט משהו שכל הזמן צריך - - -

זאב בנימין בגין: תכינו קובץ באופן עיתי.

זאב בנימין בגין: פעם בשנה, חצי שנה, תשלחו אותו.

זאב בנימין בגין: הרי השאלה איננה המידע עצמו, כך אני מבין, אלא השאלה אם המידע הוא רשמי והוא מקובל עליכם - -

<מאיה לדרמן: נכון, זה בסך-הכול רישום של תאגידים או לא.

זאב בנימין בגין: - - זה יכול לחסוך את החתימה של העורך-דין.

זאב בנימין בגין: למה להזיז עוד פעם טופס?

זאב בנימין בגין: אתם שולחים אותו במייל?

זאב בנימין בגין: איך אתם מזיזים את הטופס הזה?

<יעל לרנר פירסט: פר תאגיד.

<יעל לרנר פירסט: זה יכול לקרות השכם והערב, זה לא חד-פעמי, ובכל מיני מדינות שונות.

<יעל לרנר פירסט: כל תאגיד שאין לו אישור על רישום מרוכז, אנחנו צריכים לבקש אישור מיוחד, זה פנייה לתאגיד, לעורך-דין בכל פעם מחדש, זה גם מסמך משפטי.

זאב בנימין בגין: מבחינתי זה קל וחומר.

זאב בנימין בגין: אם הבעיה, כמו שאמרתם, רוחבית, כדאי לכולנו שהיא תיפתר רוחבית.

זאב בנימין בגין: מה אכפת לכם?

<מאיה לדרמן: מבחינתנו זאת לא כזאת בעיה.

<מאיה לדרמן: אין לי גם בעיה שייפנו אלינו וישאלו אותנו.

<מאיה לדרמן: זו בדיקה שאנחנו יכולים לעשות.

<מאיה לדרמן: כמו שאנחנו מקבלים פניות ציבור מגופים מפוקחים לגבי פרשנויות או הוראה מסוימת איך לבצע, אין לנו בעיה שיפנו וישאלו אותנו האם באותה מדינה יש מרשם תאגידי.

זאב בנימין בגין: איך את בודקת את זה?

<מאיה לדרמן: מסתכלת בחקיקה של אותה מדינה, כמו שעורך-דין היה עושה.

אלעזר שטרן: מאיה, גם אם הם ייפנו אליכם, הם עדיין יצטרכו לפי הצו אישור עורך-דין.

אלעזר שטרן: הם לא ייצאו ידי חובת הצו אם הם פונים אליכם.

<מאיה לדרמן: זה נכון.

<מאיה לדרמן: זו הדרישה בכל הצווים.

זאב בנימין בגין: תחסכו תשובות לשאלות.

<ירון אליאס: גם תחסכו רגולציה מיותרת.

<ירון אליאס: למה להכביד?

זאב בנימין בגין: חברים, יש גבול ליכולתי להשפיע על נבכי הביורוקרטיה, לא הייתי רוצה לעשות את זה עד כדי כך.

זאב בנימין בגין: אני חושב שהשאלה הזאת יכולה להביא לצעד מסוים של ייעול המערכת.

זאב בנימין בגין: אני מודה לך על הערתך.

זאב בנימין בגין: נמשיך.

<ברוך לוברט: אני חושב שאולי כדאי לקרוא את התוספות ביחד עם הסעיף הרלוונטי.

זאב בנימין בגין: לא שמעתי.

<ברוך לוברט: הסעיף מדבר על הצהרה - - -

זאב בנימין בגין: איזה תוספת?

<ברוך לוברט: יש למעשה שתי תוספות.

<ברוך לוברט: התוספת השנייה שאנחנו מפנים אליה.

אלעזר שטרן: אני לא בטוח שאת הטפסים עצמם צריך לקרוא.

אלעזר שטרן: את הטפסים עצמם לא חייבים לקרוא.

זאב בנימין בגין: בטפסים אין טעם.

זאב בנימין בגין: אצלי זו תוספת שנייה.

<ברוך לוברט: נכון.

<ברוך לוברט: יש תוספת שנייה ותוספת שלישית.

<ברוך לוברט: אני אמשיך בסעיף 6 לגבי שמירת מסמכי הזיהוי, סעיף 7 זה הוראות בנסיבות מיוחדות, וסעיף 8 – שיקולים לעניין הליכי זיהוי חלופיים.

אלעזר שטרן: סליחה, ייתכן שדרך סעיף 7 תוכלו לפתור את הסיפור של הרשימה.

אלעזר שטרן: שם זה במקרה מסוים, אבל צריך לחשוב, אולי דרך סעיף 7 אפשר לפתור את זה, או דרך הסעיף של הסמכות של הממונה למסור - - -

<ברוך לוברט: למעשה סעיף 8 מתייחס לסעיף 7.

<ברוך לוברט: סעיף 7 נותן סמכות לממונה לקבוע הוראות למקרים מסוימים על דרכי זיהוי חלופיות, ובדרך כלל אנחנו מדברים על הקלות.

<ברוך לוברט: סעיף 8 מתייחס ואומר שאם יש חשש להלבנת הון או למימון טרור של הגוף המוסדי, על אף ההוראות של הממונה, במקרה הספציפי הזה לשקול האם לבטל את ההקלות בגלל אותו חשש שקיים.

<ברוך לוברט: הערות?

זאב בנימין בגין: אם מתעורר חשש קיים, כל העניין בטל.

זאב בנימין בגין: למה אני ממשיך בהליך?

זאב בנימין בגין: מה עניין ההקלות פה?

<ברוך לוברט: סעיף 7 בכל זאת נותן סמכות לממונה.

<ברוך לוברט: יש לנו פה כללים שאנחנו קוראים.

<ברוך לוברט: יש סמכות לממונה במקרה מסוים, זה יכול להיות בעקבות פנייה של גוף מוסדי או בצורה יותר רוחבית על צורך לאימות בדרך שונה ממה שכתוב בצו או דרך זיהוי שונה.

<ברוך לוברט: זה למעשה סעיף 7 שמאפשר לממונה לתת הוראות ספציפיות.

<ברוך לוברט: סעיף 8 מחדד שאם אחרי שהממונה נתן את ההקלות, מתעורר במקרה מסוים חשש אצל הגוף המוסדי, הוא מאפשר לו להחמיר.

זאב בנימין בגין: הכול למען הסר ספק, אני מבין.

זאב בנימין בגין: לי זה מובן מאליו.

<ברוך לוברט: אנחנו מגיעים לפרק ג', שמדבר על חובות בקרה ודיווח.

<ברוך לוברט: יש לנו כאן גם בקרות שוטפות, גם דיווחים.

<ברוך לוברט: נקרא ונסביר.

<ברוך לוברט: יש פה למעשה חובה במקרה מסוים לבצע שוב את כל ההליך של הכרת הלקוח.

זאב בנימין בגין: לא הבנתי מה הועילו פה חכמים בתקנתם.

זאב בנימין בגין: התעורר פה חשד, עכשיו הוא חוזר על אותו הליך.

זאב בנימין בגין: הוא ישאל אותן שאלות ויקבל אותן תשובות.

אלעזר שטרן: זה לא חשד, זה ספק.

אלעזר שטרן: זה לא חשד שהוא עשה משהו, אלא אתה לא בטוח מי עומד בדיוק מולך.

זאב בנימין בגין: התעורר ספק.

זאב בנימין בגין: מה יועיל צרור השאלות הזהות?

זאב בנימין בגין: מה הציפייה, שהוא יקבל תשובות אחרות?

<אהוד מוריה: זה יכול להיות גוון שונה של שאלות.

<אהוד מוריה: זה איזה זרקור שיש לפניו לגבי אדם מסוים.

<אהוד מוריה: הוא יכול גם לשנות.

<אהוד מוריה: זה לא חייב להיות מתכונת זהה של שאלות.

<אהוד מוריה: זה אלמנטים שונים.

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: בכל הסעיפים האלה, מלבד (4), יש שני סכומים שמצוינים, מיליון שקל, והסכום הקטן הוא 50,000 שקל.

זאב בנימין בגין: ב-(4) מדובר על דיווח פעולה כאמור ובסכום שווה ערך ל-5,000.

זאב בנימין בגין: האם התכוונתם ל-5,000 או שחסר כאן אפס?

<ברוך לוברט: 5,000 שקלים.

<מאיה לדרמן: 5,000.

<מאיה לדרמן: מדובר בהעברות מול מדינות בסיכון.

<ברוך לוברט: זה שוב אותן מדינות שנמצאות בתוספת הראשונה.

<ברוך לוברט: אפשר לעבור על התוספת הראשונה.

<מאיה לדרמן: זה מאופיין או במדינות שלא משתפות פעולה במאבק הבינלאומי בהלבנת הון ובמימון טרור ומסווגות כמדינות בסיכון על-ידי FATF, או במדינות שנמצאו בעבר בהגדרת "מסתנן", לפי חוק ההסתננות, שזה מדינות גובלות, מדינות אחרות שמאופיינות בסיכון גבוה למימון טרור.

זאב בנימין בגין: למעשה על-ידי הסכום הנמוך הזה באופן מעשי אתם אומרים שכל העברה למדינה ההיא היא חשודה.

<מאיה לדרמן: אין הרבה מדינות.

<מאיה לדרמן: אין הרבה העברות לתימן, לעירק, לאירן וסוריה, אבל כשיש, אנחנו רוצים לדעת על זה.

<ברוך לוברט: שוב, אנחנו מדברים פה רק על חובת דיווח.

<ברוך לוברט: לא עוצרים את הפעולה, אלא מדווחים עליה, מסמנים אותה.

זאב בנימין בגין: רציתי לדעת שאין פה טעות סופר בערך של אפס.

<ברוך לוברט: אני ממשיך לסעיף 11.

<ברוך לוברט: סעיף 11 בניגוד לסעיף 10 שנתן רשימה של מקרים שבהם יש חובת דיווח, אותם מקרים שמבחינתנו כבר מסומנים בחשש מסוים ואנחנו חושבים שנכון לדווח עליהם.

<ברוך לוברט: בסעיף 11 אנחנו מדברים על כספים שהדיווח מוטל על הגוף המוסדי או על סוכן הביטוח ישר לרשות לאיסור הלבנת הון, אם באמת המידע שיש ברשות הגופים האלה נחזית כבלתי רגילה.

<ברוך לוברט: זו למעשה הרשימה שיש לנו בתוספת הרביעית.

<ברוך לוברט: זה הדיווח שדיברנו קודם שעובר גם למשטרת ישראל.

<ברוך לוברט: סעיף 12 עוסק בדיווח לגבי הלוואות.

(יועץ משפטי: אני רק מציין שבדיון הקודם זה לא היה בפני הוועדה ובנוסח הנוכחי יש תיקון בפני הוועדה – לא צריך לקרוא אותו, כי דיברנו עליו בסעיף 1, לגבי ההגדרה של מיהו מקבל שירות – יש תיקון שמגדיר גם את אותו אחד שקיבל הלוואה והוא לא לקוח קבוע, זאת אומרת, אין לו חשבון והוא לא עמית, אין לו חוזה ביטוח חיים, אבל אם הוא קיבל הלוואה מחברת הביטוח, מסתבר שכנראה יש שוק כזה, הוא גם יוגדר כמקבל שירות, כי אחרת אי-אפשר להחיל עליו הוראות.

(יועץ משפטי: אני רק מציין.

<ברוך לוברט: סעיף 13.

<ברוך לוברט: אנחנו ממשיכים לפרטי הדיווח.

<ברוך לוברט: זה סעיף מעט טכני.

<ברוך לוברט: יש הערות?

זאב בנימין בגין: סע.

<ברוך לוברט: למעשה זו חובת סודיות שיש לנו פה בסעיף, עם הסייגים שלה.

<ברוך לוברט: אנחנו בפרק ד', בדיקת פרטי זיהוי אל מול הרשימה.

<ברוך לוברט: זה סעיף 15 שהתחלנו לדבר בהערה בתחילת הדיון, לגבי חובת הבדיקה מול הרשימה.

<ברוך לוברט: פעולה פה זה גם העברת כספים מישראל לאותן מדינות וכמובן גם העברות כספים מאותן מדינות לישראל.

פרק ה': יש פה סמכות, לפי הוראות של הממונה, לקבוע לגוף המוסדי או לסוכן הביטוח גם תקופת שמירת מסמכים שהיא מעבר לשבע שנים לצורכי חקירה או פיקוח.

פרק ה': זה בעיקר לצורכי פיקוח.

פרק ה': סעיף 20 מבטל למעשה את הצווים הקיימים בעקבות הכניסה לתוקף של הצו המאוחד הזה.

<אהוד מוריה: צריך להוסיף "לכספים".

<ברוך לוברט: "התנאים לכספים לקבצה מוגבלת".

<ברוך לוברט: סעיף קטן (ב) זה סעיף של הגדרות.

<ברוך לוברט: אני אסביר את סעיף התחילה.

<ברוך לוברט: למעשה הכלל בסעיף התחילה, מתי הצו הזה יחול, זה שנה מיום הפרסום.

זאב בנימין בגין: בהסכמה עם חברות הביטוח?

<קריאה: כן.

זאב בנימין בגין: תחילה – שנה מיום - - -

<ירון אליאס: לגבי הוראת התחילה אין לנו הערה.

<ירון אליאס: יש לנו הערה לגבי התחולה.

<ירון אליאס: אנחנו נאמר אותה כשברוך יסיים.

<ברוך לוברט: אנחנו אומרים שנה מיום התחילה.

<ברוך לוברט: יש פה שני חריגים: האחד, להעברות של כספים בין גופים מוסדיים אין חובת דיווח.

<ברוך לוברט: ברגע שזה בסך-הכול עובר בתוך המערכת בין שני גופים אין חובת דיווח.

<ברוך לוברט: זה חריג אחד.

<ברוך לוברט: חריג שני זה חריג של קצבה מוגבלת, שיש לו הגדרות שקראנו.

<ברוך לוברט: הנושא של הכרת הלקוח ייעשה רק כשזה כבר לא קצבה מוגבלת, ולגבי הסעיפים האחרים תהיה תחולה רק כשאנחנו מדברים על פעולות מסוכנות, לדוגמה משיכת כספים שלא כדין או היוון, שיכולות לעורר חששות.

<ברוך לוברט: הערות.

<ירון אליאס: כפי שנאמר, יש לנו הערה אחת לגבי התחולה, הערה שדנו לגביה עם משרד המפקח על הביטוח.

<ירון אליאס: הגענו להבנות, כפי שתפסנו את הדברים, שלא באו לידי ביטוי בנוסח הנוכחי.

<ירון אליאס: הנושא הוא ביטוח או פוליסות של עובדים זרים שאותן ביקשנו להחריג מהתחולה של התקנות מהפן המהותי, כשלפיו מהות הפעולות שמבצעים עובדים זרים, בסיעוד, בחקלאות, בבניין, הן לא פעולות שמעוררות סיכון להלבנת הון מבחינה מהותית, ולכן אין צורך להכביד על העובדים הזרים וגם על המערכת, הכבדה שגם תגרום לייקור של התהליך הזה, אם אין צורך אמיתי.

<ירון אליאס: והעניין השני הוא, שאם העובדים הזרים היו מתנהלים לפי הכללים הרגילים, הם היו מוצאים מהתקנות הללו.

<ירון אליאס: למה אני מתכוון?

<ירון אליאס: אם עובדים זרים היו יכולים להפקיד את ההפרשות הסוציאליות שלהם, או יותר נכון אם המעסיקים היו יכולים להפקיד את ההפרשות הסוציאליות של העובדים הזרים לטובת המוצרים הרגילים, כמו ביטוח מנהלים או קרן פנסיה, אזי הם היו מוצאים מהתחולה של הצו, אבל בגלל שלפי הוראות חוקיות שונות העובדים הזרים לא יכולים, או המעסיקים שלהם לא יכולים להפקיד את הכספים לביטוחי מנהלים או לקרנות פנסיה, אזי הם נאלצים להפקיד את הכספים הללו לפוליסות פרט לביטוח חיים, ומכוח העובדה הזאת הם פתאום מוצאים את עצמם תחת הצו הזה.

<ירון אליאס: אני חושב שאם יש טעם להחריג אוכלוסייה מסוימת מהצו הזה זה דווקא את העובדים הזרים, ולא להחיל עליה כלל מיוחד שלמעשה חל על האוכלוסייה הזאת ולא על האוכלוסייה הרגילה המבוטחת בביטוחי מנהלים ובקרנות פנסיה.

זאב בנימין בגין: תשובה.

זאב בנימין בגין: מדינה?

זאב בנימין בגין: ממשלה?

זאב בנימין בגין: אתם בהתייעצות?

<ברוך לוברט: בהתייעצות.

זאב בנימין בגין: משמיעה ראשונה הדברים נראים לי מסתברים.

זאב בנימין בגין: שכנעו אותי שלא.

זאב בנימין בגין: כמה יש לנו כאלה?

זאב בנימין בגין: כמה עשרות אלפים.

<אהוד מוריה: עד שהם ידברו על זה אני ארצה קצת להרחיב מעבר לדברים שברוך אמר לגבי הסעיף הזה.

<אהוד מוריה: הצו הזה ביקש ליצור מנגנון שייצור מתאם בין הסיכון להלבנת הון שגלום בעמית או בלקוח מסוים לבין אמצעי הבקרה שהגוף המוסדי נדרש ליישם ביחס אליהם.

<אהוד מוריה: הנחת המוצא שלנו שכספים שמופקדים לקצבה הם כספים שהסיכון שגלום בהם להלבנת הון הוא נמוך, כי יש אפיקי השקעה יותר אטרקטיביים למלביני הון.

<אהוד מוריה: לכן פטרנו גם מהתחולה של הכרת הלקוח כל זמן שהכספים תחומים בסכום של 70,000 שקלים.

<אהוד מוריה: זה סכום שסברנו שהוא סכום סביר להיקפי הפקדה.

זאב בנימין בגין: מטעמי הרמוניה, אתם משתמשים בדרך כלל בסכום של 50,000 שקלים, שהוא הסכום המינימלי לדיווח על פעולה.

זאב בנימין בגין: אין לי בעיה עם 70,000, אבל אם 70,000, אז למה 50,000 - - -

<אהוד מוריה: זו זווית קצת שונה.

<אהוד מוריה: א', היינו צריכים להגיע לאיזה סכום.

<אהוד מוריה: 70,000 שקלים זה סכום הפקדה השנתי המקסימלי שניתן להפקיד בקופת גמל להשקעה, וזה אחד מאפיקי ההשקעה לעניין קופת גמל לקצבה.

<אהוד מוריה: לגבי המשיכה של הכספים, הפן של המסוכנות, כפי שברוך אמר, הוא גלום בזה שהמשיכה היא בטרם המועד של ההגעה בקצבה, או שמדובר בסכום שהוא מעבר לקצבה המזערית, שזה משהו כמו מיליון שקלים בשלב היציאה לגמלאות, שמעליו אנחנו רוצים בכל זאת לדעת על הסכום.

<ברוך לוברט: נמשיך אולי לקרוא, ובינתיים הם משוחחים.

זאב בנימין בגין: הכוונה לסעיף הקודם שאתם מתייעצים לגביו, הכוונה לעובדים זרים, בעלי אשרות כניסה כחוק, רשומים.

זאב בנימין בגין: נכון?

<אהוד מוריה: הם לא העלו את זה, אני מניח שכן.

זאב בנימין בגין: הכוונה לאותם עובדים זרים שעובדים כחוק על-פי אשרה בתוקף.

<ירון אליאס: נכון.

<ירון אליאס: ומדובר על כספים סוציאליים שהמעסיק מפריש להם, לא על כספים פרטיים או כספים אחרים.

אלעזר שטרן: הורדתי את המילה "בלבד".

אלעזר שטרן: אני אסביר לגבי הוראות המעבר.

אלעזר שטרן: קודם כול, אנחנו מוסיפים את המילה "עבר".

זאב בנימין בגין: איפה?

אלעזר שטרן: ב-32(א)(1), כדי להבהיר שסעיף (2) יחול רק על חשבונות עבר בסיכון, שלא ישתמע שבחשבונות עבר שהם לא בסיכון, זה חל מיד ולא אחרי שנה, אלא ברור שזה יחול רק על חשבונות עבר בסיכון ורק בטווח הזמן הזה.

<איה שוורץ: בסדר מבחינתך הנוסח?

אלעזר שטרן: כן, כן.

<ברוך לוברט: פה אנחנו למעשה מדברים בהוראת המעבר.

<ברוך לוברט: נקודת המפתח היא למעשה ביצוע הפעולה הראשונה בחשבון או שאנחנו מדברים לגבי חשבונות שהצווים הקודמים לא חלו עליהם או שלא היתה בהם עד היום פעולה ראשונה.

<ברוך לוברט: לגבי הכרת הלקוח, בעת ביצוע הפעולה הראשונה זה יחול רק לגבי חשבונות עבר בסיכון, כשהם מוגדרים כחשבונות חמש שנים לפני הצו, שהפקידו בהם הפקדה שנתית שעולה על 150,000 שקלים.

<אהוד מוריה: באחת מן השנים.

אלעזר שטרן: הגעתם להסכמה?

<ברוך לוברט: זה ייכנס בסעיף 22, אנחנו נחריג למעשה חוזי ביטוח שדמי הביטוח שלהם משולמים מכוח חוק עובדים זרים.

<ברוך לוברט: הנוסח הוא "על אף הוראות סעיף 21, הוראות צו זה לא יחולו על חוזי ביטוח חיים שדמי הביטוח בהם משולמים על-ידי מעסיק מכוח חוק עובדים זרים, התשנ"א-1991, ולגבי כספים אלה בלבד".

זאב בנימין בגין: יפה.

זאב בנימין בגין: הגעת מתל-אביב?

<ירון אליאס: דווקא מירושלים.

<ירון אליאס: יעל עמיתתי הגיעה מרחוק.

זאב בנימין בגין: אז היה שווה לעמוד בפקקים.

זאב בנימין בגין: לא עלית סתם לבירת ישראל.

זאב בנימין בגין: אני מודה לכם על ההסכמה.

זאב בנימין בגין: היא באמת נראית הגיונית וסבירה.

זאב בנימין בגין: זה מועיל, ומדובר, נדמה לי, ב-60,000 עובדים כאלה, כלומר, 60,000 מעסיקים, ככל שהם אכן מפקידים.

<ברוך לוברט: הגענו לתוספות.

זאב בנימין בגין: אנחנו מוכרחים לקרוא אותן, אלעזר?

אלעזר שטרן: אני מציע שאת התוספת הראשונה והרביעית נקרא, התוספת השנייה זה טפסים, אז חבל.

<ברוך לוברט: נקרא רק את התוספת הראשונה והרביעית.

<ברוך לוברט: תוספת ראשונה (סעיפים 1, 9(3), 10(ב)(2) ו-(4), 13(א)(2)(ז), 15(א)(3) והתוספת הרביעית) רשימת המדינות והטריטוריות 1.

<ברוך לוברט: מדינה או טריטוריה כפי שיחליט ראש הרשות המוסמכת מתוך רשימת המדינות או הטריטוריות שהארגון הבין-לאומי למאבק בהלבנת הון ובמימון טרור ה- FATF(Financial Action Task Force), ארגון Moneyval או ארגונים בין-לאומיים אחרים פרסמו לגביהן הסתייגות בנוגע לעמידתן בהמלצות הארגון בנושא איסור הלבנת הון ומימון טרור; ראש הרשות המוסמכת רשאי להורות כי סעיף 9(3) לצו זה לא יחול לגבי חלק מהמדינות והטריטוריות המפורטות בפסקה זו לעיל; הוראה כאמור תפורסם באתר האינטרנט של הרשות המוסמכת.

זאב בנימין בגין: מה המכנה המשותף של המדינות המנויות כאן?

זאב בנימין בגין: מצרים כאן, היא מקיימת יחסים דיפלומטיים עם ישראל, הממלכה של ירדן – גם היא.

זאב בנימין בגין: אנחנו באמת רוצים להשוות בין סודן לבין מצרים או הרשות הפלסטינית לצורך זה?

<מאיה לדרמן: קודם כול אלה מדינות שהזכרתי קודם, שהיו מנויות בעבר בחוק ההסתננות.

<מאיה לדרמן: אותו סעיף בוטל, ולכן הכנסנו את הפירוט של המדינות.

זאב בנימין בגין: על מצרים לא ידעתי, ולכן אני שואל.

<מאיה לדרמן: אותה הגדרה בחוק ההסתננות בוטלה, ולכן פירטנו כאן את הרשימה של המדינות שהיתה מפורטת שם.

<מאיה לדרמן: בעבר הסעיף היה על סמך הפניה לחוק ההסתננות, והמדינות כאן - - -

זאב בנימין בגין: לא הבנתי.

זאב בנימין בגין: המדינה כמדינה או ארגון בתוך המדינה?

<מאיה לדרמן: לא, לא.

<מאיה לדרמן: המדינה כמדינה.

<מאיה לדרמן: העברות מול מדינה.

<מאיה לדרמן: הסעיפים האלה הם סעיפים שרלוונטיים להעברות מול מדינות בסיכון.

<מאיה לדרמן: שוב, אנחנו לא משווים בין סודן לבין מצרים כמובן, או רצועת עזה, אבל כן אותן מדינות שגובלות או מדינות שיש מהן איזה סיכון מבחינתנו למימון טרור, לקבוע לגביהן חובות בקרה מוגברות, חובות דיווח בסף נמוך יותר.

<מאיה לדרמן: זה לא מעיד על היחסים הדיפלומטיים עם אותה מדינה.

זאב בנימין בגין: בסדר, אם הם לא העירו, אבל זה לא נחמד.

<מאיה לדרמן: אני לא בטוחה שאנחנו לא מנויים אצלם באיזה רשימות.

זאב בנימין בגין: קצת מוזר אחרי כל-כך הרבה שנים, לא שאני לא ער לבעייתיות.

<ברוך לוברט: נעבור לתוספת הרביעית.

<ברוך לוברט: רשימת פעולות שיכול וייראו כפעולות בלתי רגילות.

<ברוך לוברט: זה בהמשך לסעיף 11(ב) ו-12(ב) שקראנו קודם.

<ברוך לוברט: תוספת רביעית (סעיפים 11 (ב) ו-12 (ב)) רשימת פעולות שיכול שיראו כפעולות בלתי רגילות

זאב בנימין בגין: למה בכל הסעיפים משתמשים בסייג "בלא סיבה נראית לעין", ולא במה שנראה לי ברגע זה יותר הגיוני, עד שתסבירו לי אחרת, בלא הסבר סביר?

זאב בנימין בגין: יכולה להיות סיבה הנראית לעין, והיא כוונה פלילית.

<לילך וגנר: אני מסכימה.

זאב בנימין בגין: הסיבה הנראית לעין דווקא מבחינת

זאב בנימין בגין: כם היא - - -

<לילך וגנר: אם הסיבה הנראית לעין היא פלילית, כמובן שלא זאת כוונתנו.

<לילך וגנר: רצינו ליצור אחידות בין רשימת התסמינים בצו הזה וצווים אחרים שבהם אנחנו עושים שימוש בביטוי "בלא סיבה נראית לעין", כשבעצם הכוונה היא ללא הסבר סביר או ללא הצדקה.

<לילך וגנר: זה הביטוי שעשינו בו שימוש בצווים האחרים, וכך הוא מובן.

<לילך וגנר: אם יש סיבה פלילית שנראית לעין, קל וחומר שזו פעולה בלתי רגילה.

זאב בנימין בגין: אם התכוונתם בלא הסבר סביר, למה לא לכתוב ללא הסבר סביר?

<לילך וגנר: לצורך האחידות, כי בכל הצווים יש תסמינים.

זאב בנימין בגין: מה הבעיה לתקן את כל הצווים בהזדמנות אחרת או אפילו שהיום נוסיף סעיף 43(ג)?

אלעזר שטרן: זה בתוכנית שלהם.

זאב בנימין בגין: אני לא איש בעל השכלה משפטית, אבל איזו הרמוניה וסבירות צריכות להיות כאן.

זאב בנימין בגין: "בלא סיבה נראית לעין" – הבנו.

<ברוך לוברט: יש פה עוד נסיבות לגבי דיווח של סוכני ביטוח שיבוא בנוסף.

<ברוך לוברט: לפני ההערות יש שתי הערות אצלנו.

<ברוך לוברט: האחת, לגבי הרשימה של הפעולות שיכול שייראו כפעולות בלתי רגילות.

<ברוך לוברט: משום מה בנוסח שלי חסרה פעולה אחת ואני קורא אותה.

<ברוך לוברט: היא למעשה מגיעה לפני 22, בין 21 ל-22 שקראתי.

<ברוך לוברט: היא מופיעה אצלכם בצו, אצלי משום מה היא לא מופיעה בנוסח.

<ברוך לוברט: "שימוש באמצעי תשלום של צד ג' לתשלום דמי ביטוח וחוזה ביטוח חיים ולהפקדת כספים בחשבון בלא סיבה נראית לעין".

<ברוך לוברט: והתיקון הנוסף הוא בתוספת הראשונה שקראתי, לגבי רשימת המדינות והטריטוריות, ההפניה שם היא לסעיף 10(ב)(4) במקום לסעיף 9(3), הסמכות לראש הרשות לפעול - - -

זאב בנימין בגין: בהמשך להערתך, תשובתך, לילך, רשימת פעולות שיכול שייראו כפעולות בלתי רגילות, האם היא משותפת לכל הצווים?

<לילך וגנר: לא.

<לילך וגנר: יש תסמינים משותפים.

<לילך וגנר: למשל הראשון והשני הם תסמינים שבהחלט מופיעים בכל צווי איסור הלבנת הון, ניסיון לחמוק מחובות הדיווח ומחובות הזיהוי, חוץ מאלה שאין להם חובות דיווח.

<לילך וגנר: אלה תסמינים משותפים.

<לילך וגנר: יש תסמינים שנובעים מהאופי של הגופים המפוקחים, ויש שם כל מיני תסמינים שנוגעים ליחסים בין חברת הביטוח לבין המבוטח לבין הנהנה לבין המוטב.

<לילך וגנר: תסמינים כאלה הם כן ייחודיים לצו הספציפי הזה.

<לילך וגנר: אנחנו מדברים על תסמינים, אנחנו לא מדברים על מקרים מובהקים שבהם צריך לדווח, אלא על מקרים שצריכים להדליק נורה אדומה אצל הגוף המפוקח.

זאב בנימין בגין: אתם מתכוונים גם לכך שהרשימה איננה סגורה או שהיא סגורה?

<לילך וגנר: הרשימה איננה סגורה.

<לילך וגנר: אלה תסמינים שבאים להקל על הגוף המפוקח ולסייע לו לדעת אם הפעילות שהוא חוזה בה היא בלתי רגילה.

<לילך וגנר: כמובן יכולים להיות תמיד מקרים יוצאי דופן, שבהם פעילות שעונה על הקריטריונים האלה היא פעילות רגילה, היא לא בלתי רגילה, בגלל משהו ייחודי ללקוח, לנהנה.

זאב בנימין בגין: אז הלקוח צריך להסביר?

<לילך וגנר: אז לא צריך לדווח.

<לילך וגנר: מי שצריך להשתכנע זה אותו הגוף המדווח, במקרה הזה המבטחים וקופות הגמל.

אלעזר שטרן: רציתי להעיר על שלושה מהתסמינים האלה.

אלעזר שטרן: לגבי תסמין 15, "קבלת הלוואה בסכום מהותי סמוך למועד הפקדת דמי ביטוח", אני חושב שהניסוח של זה כוללני מדי.

אלעזר שטרן: נניח אדם עצמאי מפקיד בכל 1 בחודש דמי ביטוח או כספים בחשבון, והוא ביקש ב-2 לחודש הלוואה בסכום מהותי, זה לא הופך את קבלת ההלוואה לפעולה בלתי רגילה.

אלעזר שטרן: נניח ההפקדה היתה הפקדה חריגה וכנגדה או סמוך לה היתה הלוואה חריגה זה יותר מובן.

אלעזר שטרן: ככל שמדובר על הפקדות סדירות, סמיכות המועד בין ההפקדה הסדירה לבין קבלת הלוואה בסכום מהותי היא לא בהכרח בלתי רגילה.

אלעזר שטרן: אני בכל 1 בחודש מפקיד כספים בחשבון, קיבלתי ב-2 לחודש הלוואה בסכום מהותי, בגלל הסמיכות הזאת, למה זה הופך את זה למשהו בלתי רגיל?

זאב בנימין בגין: יכולת לקבוע למחרת, יכולתי כעבור שבועיים, אם זה סמוך או לא, לא שנה.

זאב בנימין בגין: לדעתי בכל יום בחודש ההבדל בזמן הוא סביר אם ההפקדה חודשית.

זאב בנימין בגין: מתישהו הוא צריך לקחת הלוואה אם הוא רוצה לקחת.

אלעזר שטרן: אני מציע לעשות אחד משניים, או להתייחס לזה שמדובר על הפקדות לא סדירות - - -

זאב בנימין בגין: מיד אשוב.

זאב בנימין בגין: תדברו באופן בלתי פורמלי.

אלעזר שטרן: יש הפסקה.

אלעזר שטרן: אם נחזור על התסמין הקודם של 15, הוסכם פה שיהיה מדובר על הפקדה של סכום מהותי של דמי ביטוח, לא על הפקדה סדירה, אלא אם יש הפקדה של סכום מאוד מהותי, שהוא חריג, שונה מההפקדות הסדירות וכו'.

אלעזר שטרן: היה לנו פה דיון על תסמין 16.

אלעזר שטרן: אני מושך את הערתי לאור הדברים שלכם.

אלעזר שטרן: לגבי תסמין מספר 19, חוסר במידע.

אלעזר שטרן: ככל שמדובר על הסיפה, התחמקות מהספקת מידע, זה נשמע הגיוני, אבל חוסר במידע זה לא בהכרח דבר חריג.

אלעזר שטרן: יכולות להיות סיבות שונות לחוסר במידע.

אלעזר שטרן: ככל שחוסר במידע נובע מהתחמקות, זה משהו אחד, אבל ככל שסתם יש חוסר במידע, כי בן-אדם התעצל, או לא הביא, או שכח, זה לא הופך את זה לחריג.

אלעזר שטרן: ככל שאין כוונה של התחמקות.

<ברוך לוברט: בסדר.

<ברוך לוברט: אני רק מזכיר עוד פעם את ההקשר הכללי.

<ברוך לוברט: בסופו של דבר אנחנו מדברים פה על רשימה של פעולות שיכול ויש שיקול דעת לגוף ורק אם באמת הפעולה - - -

אלעזר שטרן: נכון, אבל אתה יודע בדיוק כמוני שברגע שזה כתוב פה, זה הופך להיות כמעט אוטומטית דגל אדום.

<ברוך לוברט: בסדר, אנחנו מסכימים להערה, אני רק אומר שצריך להביא את הדברים בפרופורציות.

<ברוך לוברט: בסופו של דבר זה נסיבות של כל מקרה וקריאות כיוון לגופים איפה לשים לב יותר.

זאב בנימין בגין: זה חוסר מידע מהותי?

אלעזר שטרן: גם חוסר מידע מהותי יכול לנבוע מעצלנות סתם.

<ברוך לוברט: אם זה נובע מעצלנות, זה לא ידווח; ואם זה נובע לא מעצלנות, זה כן ידווח.

אלעזר שטרן: אני מציע למחוק את המילים "חוסר במידע" ופשוט לדבר על התחמקות מהספקת מידע.

זאב בנימין בגין: למה לא מספיקה ההתחמקות?

<ברוך לוברט: אנחנו מסכימים.

אלעזר שטרן: סיימנו את זה, ויש לנו לחזור - - -

זאב בנימין בגין: זו היתה הקראה רצינית, הסעיפים הם רבים.

זאב בנימין בגין: זה מזכיר לי את ההוא ששאל את החבר שלו, הפסיכולוג: תגיד, איך אתה יכול לשבת שמונה שעות ולהקשיב לפציינטים?

זאב בנימין בגין: ותשובתו היתה: מי מקשיב?

זאב בנימין בגין: עברנו את זה.

אלעזר שטרן: אני רוצה לחזור על הדברים שאמרתי בדיון הקודם בקצרה - -

זאב בנימין בגין: עכשיו משהו יותר מסעיר.

זאב בנימין בגין: מחלוקת זה מסעיר אותנו.

אלעזר שטרן: - - האם נכון וסביר לצפות מהגופים המפוקחים לזהות אנשים כאנשי ציבור זרים, במיוחד שמובהר - - -

זאב בנימין בגין: ובני משפחותיהם היה שם גם כן.

אלעזר שטרן: - - - בני משפחותיהם, תאגידים בשליטתם, שותפים עסקיים וכו', כשמדובר על הרחבה גם על העבר וגם על הרחבה של שלושה גורמים, כשהמינוח של חלקם מאוד-מאוד אמורפי ולא ברור?

אלעזר שטרן: אחת ההצעות שהעליתי, שכבר יש לה שני תקדימים, זה לעשות שימוש בטופס אפשרי שקצת יקל על החברות.

אלעזר שטרן: ברור שהטופס לא חזות הכול.

אלעזר שטרן: אם החברות רוצות לעשות את זה בצורה שונה, הן יכולות.

אלעזר שטרן: אני מזכיר שבצו הנש"מים, הניסוח הוא שהנש"מ יכול לעשות את זה באמצעות איזה טופס.

אלעזר שטרן: אגב, הבאתי לפה דוגמה לטופס הזה, מה שיש בצו הנש"מים.

אלעזר שטרן: ככל שמדובר על הרחבה כל-כך משמעותית, אני חושב שכנגדה צריכה לבוא - - -

זאב בנימין בגין: מה שאתה קורא לו "טופס", הוא רשימת תיוג של פרטים?

זאב בנימין בגין: זה רשימת תיוג.

אלעזר שטרן: זה סוג של צ'ק ליסט.

זאב בנימין בגין: צ'ק ליסט בעברית זה רשימת תיוג.

זאב בנימין בגין: לזה התכוונתי.

אלעזר שטרן: נכון.

אלעזר שטרן: אני אומר את הדברים כי זה גם צופה פני עתיד.

אלעזר שטרן: כבר מונחות על שולחן הוועדה הצעות לתיקונים מצווים אחרים, וצריך להסתכל על זה במבט רוחבי, כי בסופו של דבר זה יחול גם על גורמים שהם לא חברות ביטוח, גם על מנהלי תיקים שהם גורמים קטנים, ואין להם את האמצעים האלה ולא בטוח שנכון לצפות מהם לעשות את הדברים האלה.

אלעזר שטרן: לכן ההצעה שלי למצער היא להכניס טופס במתכונת דומה לזו שיש בצו הנש"מים.

זאב בנימין בגין: אני אצמצם את בקשתי לתשובה, כיוון שהתקבלו בצווים אחרים אמצעים כגון אותו טופס או רשימת תיוג.

זאב בנימין בגין: מדוע לא לקיים את זה גם במקרה שלפנינו למרות המצגת העשירה והמעניינת?

<ברוך לוברט: אדוני, הנושא הזה מוסכם עלינו, רק שאנחנו פשוט מציעים לא להכניס את זה לצו, אלא דרך ההוראות של הממונה, כדי שלא בכל שינוי של הטופס יצטרכו לבוא לוועדה ולאשר.

<ברוך לוברט: בסופו של דבר זה טופס יחסית טכני.

זאב בנימין בגין: איך זה בצווים אחרים?

אלעזר שטרן: תלוי באיזה צווים.

אלעזר שטרן: בצו הנש"מים, נדמה לי שגם בנותן שירות עסקי - - -

<מאיה לדרמן: גם בנש"מים וגם בנותן שירות עסקי אין סמכות להוציא הוראות.

<ברוך לוברט: אפשר לכתוב לפי טופס שעליו יורה - - -

זאב בנימין בגין: אפשר לכתוב כאן בסעיף המתאים, הכרת הלקוח על-פי טופס שיתעדכן מעת לעת בהוראות הפיקוח.

אלעזר שטרן: כן.

אלעזר שטרן: מצד שני, אני לא כל-כך מבין, כי הצו הזה לא משתנה בכל יומיים וגם הטופס, מן הסתם, לא ישתנה בכל יומיים.

<ברוך לוברט: הטופס – יכול להיות שכן יצטרך להשתנות, חבל שעל כל שינוי ועל כל שאלה - - -

<אהוד מוריה: יש סעיף ספציפי שהוא רק בסעיף הזה, שהוא נותן סמכות לממונה לקבוע הוראות.

<אהוד מוריה: רמת הטופס היא בהחלט בגדר אותה הסמכות של הממונה.

אלעזר שטרן: זה שיש סמכות כללית זה משהו אחד, זה שהוועדה תבוא ותאמר:

אלעזר שטרן: אנחנו רוצים שתהיה אפשרות לעשות את זה באמצעות טופס, זה משהו אחר.

<ברוך לוברט: נוסיף סעיף ספציפי שיהיה טופס, לפי הוראות שיורה הממונה.

<ברוך לוברט: נוסיף סעיף ספציפי, לא נסתמך על סעיף ההוראות - - -

זאב בנימין בגין: פרטיו - - -

<ברוך לוברט: פרטיו יקבע המפקח.

זאב בנימין בגין: פרטיו או פריטיו ייקבעו מעת לעת.

אלעזר שטרן: סעיף ספציפי ולא כחלק מההסתמכות.

<ברוך לוברט: סעיף ספציפי על הטופס.

אלעזר שטרן: מעולה.

<ברוך לוברט: הלאה.

אלעזר שטרן: הנקודה האחרונה היתה בסעיף 4(א)(1) על הנושא של האפשרות להסתמך, שכרגע לא קיימת, על הנושא של רישיון נהיגה, שקיימת בחלק גדול מהצווים האחרים, כולל בהצעות לתיקונים שאתם מציעים במנהלי תיקים ובחברי בורסה.

<מאיה לדרמן: אני רק רוצה להבהיר את ההבדל בין הצו הזה לצווים האחרים, כולל הצווים המבצעיים - - -

<ברוך לוברט: מדברים עכשיו על רישיון הנהיגה.

<מאיה לדרמן: אימות באמצעות רישיון נהיגה.

<מאיה לדרמן: בצו הזה אין זיהוי פנים אל פנים בכלל, החברה לא רואה את הלקוח.

<מאיה לדרמן: בצווים האחרים, שאלעזר בצדק מפנה אליהם, באמת יש שם אפשרות לאמת עם רישיון נהיגה, הגוף המפוקח פוגש את הלקוח, רואה אותו, מקבל ממנו תעודה, זה יכול להיות גם רישיון נהיגה, זה מוצע גם בצווים שאנחנו עכשיו עומדים לתקן, כשמוצע לתקן לשימוש גם ברישיון נהיגה, בגלל שיש אפשרות נוספת לאמת.

<מאיה לדרמן: אתה רואה את הלקוח, אתה מאמת.

<מאיה לדרמן: כאן אין, אתה לא רואה.

זאב בנימין בגין: תמיד אתה לא רואה או יש ואינך רואה?

<מאיה לדרמן: כאן לא רואים בכלל.

אלעזר שטרן: אתה לא חייב לראות אותו.

<מאיה לדרמן: אין חובת זיהוי פנים אל פנים.

אלעזר שטרן: זה לא אומר שאתה לא רואה אותו.

אלעזר שטרן: אין חובת זיהוי פנים אל פנים.

<מאיה לדרמן: אנחנו לא רוצים לבוא ולקבוע כאן שאם אתה מזהה פנים אל פנים, אז אתה יכול - - -

זאב בנימין בגין: למה לא?

<מאיה לדרמן: כי אנחנו לא רוצים לקבוע חובת זיהוי פנים אל פנים.

אלעזר שטרן: כמו תעודת זהות אפשר גם על רישיון נהיגה.

אלעזר שטרן: יש שם תמונה שלו, יש שם תעודת זהות שלו, יש להם את השם שלו.

<מאיה לדרמן: דרך הזיהוי שמזהים עם תעודת זהות ומאמתים מול המרשם.

<מאיה לדרמן: אני לא רואה את הלקוח, אז אני מאמתת מספר פרטים, שהם תעודת זהות ותאריך הנפקה, ואז יש לי אימות, שמסמך תעודת הזהות של מי ששלח לי זה באמת הבן-אדם ששלח לי, כי עשיתי אימות מול המרשם.

<מאיה לדרמן: עם רישיון נהיגה אני לא יכולה לאמת - -

אלעזר שטרן: דרכון לדוגמה?

אלעזר שטרן: דרכון את גם לא יכולה.

<מאיה לדרמן: - - יש לי שם תעודת זהות, וזהו.

<מאיה לדרמן: אני לא רואה את הבן-אדם.

<מאיה לדרמן: לא ראיתי אותו פנים אל פנים, ומול המרשם אני לא יכולה לאמת את הפרטים האלה.

אלעזר שטרן: גם דרכון את לא יכולה לאמת מול המרשם, ועדיין את מאפשרת להשתמש בו.

<מאיה לדרמן: ביקשנו עוד תעודה.

אלעזר שטרן: בסדר, תעשי גם פה עוד תעודה.

אלעזר שטרן: גם בסדר.

<מאיה לדרמן: אני לא חושבת שזה יותר קל שלושה סוגי זיהוי.

<ברוך לוברט: בסופו של דבר אותו אדם כבר מגיע עם תעודת זהות.

זאב בנימין בגין: נאמר שהוא לא מגיע.

אלעזר שטרן: או שכן או שלא.

<מאיה לדרמן: אלעזר מציע שזה לא יהיה באמצעות תעודת זהות.

זאב בנימין בגין: לא רק.

<ברוך לוברט: רישיון נהיגה יצטרך עוד מסמך.

<ברוך לוברט: שוב, אין לנו אפשרות לאמת ברישיון נהיגה.

אלעזר שטרן: גם בדרכון אין לך אפשרות לאמת, ובכל זאת אתה מאפשר.

<ברוך לוברט: אבל יש מסמך נוסף.

אלעזר שטרן: גם פה תעשה מסמך נוסף, אותו דבר.

אלעזר שטרן: תעשה רישיון נהיגה עם מסמך נוסף.

<ברוך לוברט: במה זה יותר טוב?

<ברוך לוברט: האם כאשר לבן-אדם אין תעודת זהות?

אלעזר שטרן: יכול להיות שאבדה לו תעודת הזהות בדיוק באותו רגע, והוא עוד לא הגיע למשרד הפנים בשביל להנפיק אותה מחדש.

אלעזר שטרן: יכול להיות.

אלעזר שטרן: זה לא קורה?

<מאיה לדרמן: האימות מבחינתנו צריך להיות חד-חד ערכי.

<מאיה לדרמן: שוב, זה לא כמו צווים אחרים.

<מאיה לדרמן: צריך להבחין את הצו הזה מצווים אחרים.

<מאיה לדרמן: ברוב המוחלט של המקרים – לא עשיתי מעולם ביטוח כשהגעתי לחברת הביטוח והם ראו אותי.

אלעזר שטרן: כמו שבן אדם בא ורוצה להצביע בבחירות, הוא יכול להזדהות - - -

<מאיה לדרמן: אבל רואים אותו.

<מאיה לדרמן: אני לא יכולה להצביע מרחוק, אני מגיעה פיזית.

<מאיה לדרמן: רואים את התמונה שלי על רישיון הנהיגה, רואים שזאת אני, משווים למרשם הבוחרים.

<מאיה לדרמן: זאת אומרת, יש אימות חד-חד ערכי שאני לא מישהו אחר.

<מאיה לדרמן: אם הייתי שולחת את צילום רישיון הנהיגה שלי לקלפי ואומרת: אני מצביעה מרחוק, האם זה היה מתקבל?

<מאיה לדרמן: לא רואים אותי.

<מאיה לדרמן: כשאתה מצביע, אתה יכול לבוא עם רישיון נהיגה, אבל רואים אותך.

אלעזר שטרן: אולי אנשי הביטוח יגידו, כמה באחוזים אנשים פותחים קופות גמל שאף אחד לא רואה אותם?

זאב בנימין בגין: הביטוח, בבקשה.

זאב בנימין בגין: שאל עוד פעם.

אלעזר שטרן: השאלה היתה כמה מקרים?

אלעזר שטרן: האם זה אחוז גבוה של מקרים שבהם אנשים פותחים קרן פנסיה, קופת גמל, דברים כאלה, ואתם לא רואים אותם?

<יעל לרנר פירסט: היום עם כל התהליכים הדיגיטליים?

<יעל לרנר פירסט: תראה קרן ברירת מחדל שהמדינה השיקה, יש אפשרות להצטרפות דיגיטלית היום.

<יעל לרנר פירסט: זה קורה היום יותר ויותר.

<יעל לרנר פירסט: היום יש אפשרות באמצעים דיגיטליים לפתוח תוכנית פנסיה, לשאלתך.

אלעזר שטרן: ככה זה קורה בפועל?

זאב בנימין בגין: הלקוח אינו סר למשרד כדי לפתוח את התיק.

<יעל לרנר פירסט: אני מאמינה שזה יהיה יותר ויותר נפוץ.

זאב בנימין בגין: אפשר לשיטתך לפתוח את האופציה הזאת ככל שהיא דרושה לאותם מקרים שבהם הלקוח כן מגיע בעשור הקרוב.

<אהוד מוריה: זה כמעט ולא קורה.

<אהוד מוריה: המסגרת היא שפותחים חשבונות כאלה אחת למספר נכבד של שנים.

<לילך וגנר: אחת לכמה שנים אם חסרה תעודה זה נורא קריטי, זה התקשרויות ארוכות וטווח.

<מאיה לדרמן: אלעזר, במקומות שאנחנו חושבים שכן ניתן לאפשר את זה, אתה רואה שאנחנו מאפשרים.

<מאיה לדרמן: טיוטות שהוגשו לוועדה אצל גופים פיננסיים אחרים אפשרנו תעודות נוספות, אלה גופים שמזוהים פנים אל פנים, אפילו בזירות סוחר אפשרנו את זה.

<מאיה לדרמן: במקומות שאפשר, אנחנו מאפשרים תעודות נוספות.

<מאיה לדרמן: כאן כמעט ברוב המקרים לא מזהים את הלקוח פנים אל פנים, ואנחנו צריכים לוודא שהבן-אדם ששלח את התעודות זה באמת הבן-אדם שביצע את הפעולות.

זאב בנימין בגין: רבותי המומחים, איפה אנחנו?

אלעזר שטרן: זהו, סיימנו.

זאב בנימין בגין: וזה למרות ההפסקה.

זאב בנימין בגין: אם כך, הגיעה שעתנו.

זאב בנימין בגין: אנחנו מעלים הכול להצבעה כמות שהוא.

אלעזר שטרן: עם כל התיקונים וההסכמות.

זאב בנימין בגין: עם כל התיקונים וכל מה שנרשם בפרוטוקול.

זאב בנימין בגין: יש לנו בעיות ניסוח פה?

אלעזר שטרן: נסגור בינינו את ענייני הניסוח האחרונים.

זאב בנימין בגין: בתוקף תפקידי כיושב-ראש הישיבה הזאת אני מביא להצבעה את צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של מבטחים, סוכני ביטוח וחברות מנהלות, למניעת הלבנת הון ומימון טרור), התשע"ז-2017, כולל כל התוספות וההסכמות כפי שנרשמו.

זאב בנימין בגין: מי בעד?

זאב בנימין בגין: בעד – פה אחד

זאב בנימין בגין: אחד בעד.

זאב בנימין בגין: אין נמנעים באולם ואין מתנגדים באולם.

זאב בנימין בגין: אישרנו בזאת את הצו.

זאב בנימין בגין: אני מודה לכם על סבלנותכם.

זאב בנימין בגין: עשינו זאת.

אלעזר שטרן: על סבלנותך.

זאב בנימין בגין: התכוונתי סבלנותם כלפי הערותיי החובבניות והמציקות.

זאב בנימין בגין: למדתי משהו.

זאב בנימין בגין: אני מאוד מודה לכם.

זאב בנימין בגין: תודה רבה לכם, שיהיה בהצלחה.