הוועדה המיוחדת למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול, כנסת 20, פרוטוקול מספר 67, 2017-02-06 12:00

תמר זנדברג: אני מתכבדת לפתוח את ועדת הסמים והאלכוהול של הכנסת בנושא התמודדות עם תופעת העישון בצה"ל.

תמר זנדברג: שלום לכולם, ברוכות וברוכים הבאים.

תמר זנדברג: אני רוצה להגיד באופן כללי שהוועדה הזו התחילה להיכנס לנושא העישון יחסית לא כל כך מזמן, אבל באמת גילינו כאן עולם ומלואו שמבחינתנו כוועדה, ככנסת, כמדינת ישראל, יש הרבה מה לעשות והרבה לאן להתקדם.

תמר זנדברג: נשארנו באיזה שהוא מקום קצת מאחור כמדינה מבחינת המניעה והרבה צעדים אפקטיביים שמוכרים לנו מהעולם שאפשר לעשות אותם.

תמר זנדברג: היה לנו דיון רק לפני שבועות ספורים בנושא התכנית של משרד הבריאות, שאנחנו כוועדה נמשיך לעקוב אחריה ולקדם אותה והיום אנחנו רוצים להקדיש פרק מיוחד לנושא צה"ל.

תמר זנדברג: בלי תוספות מיותרות אני רוצה להתחיל דווקא איתך, ד"ר חגי לוין, כי אתם פרסמתם לפני שבוע-שבועיים מחקר שהתפרסם בתקשורת, כך שהוא לא מתפרסם כאן לראשונה, אבל בכל זאת אני רוצה לצורך הדיון הזה שתציג בפנינו את עיקרי הממצאים ואם תרצה גם להגיע בסוף הדברים, או לשמור את זה לסוף, כרצונך, להמלצות שלכם, מה כדאי ומומלץ לעשות ולאחר מכן נפנה ישירות לנציגי צה"ל, שיציגו בפנינו גם את הנתונים מהזווית שלהם וגם, ואולי בעיקר, את דרכי ההתמודדות והתכנית שהם עושים כבר ומתכוונים לעשות או להרחיב.

תמר זנדברג: בבקשה.

<חגי לוין: תודה, חברת הכנסת זנדברג, על הדיון החשוב.

<חגי לוין: אני אציג בקצרה את המחקר, אבל אני באמת באמת חושב, כפי שהראו כאן נציגים מהצבא מקודם, שחשוב לראות מה אנחנו עושים וללכת מהמידע לפעולה.

<חגי לוין: יושבת פה ד"ר לאה רוזן, שיחד עם ד"ר סאלמן זרקא ויחד איתי ושותפים נוספים מחיל הרפואה ביצענו את המחקר הזה שמבוסס על סקר מעקב הבריאות של חיל הרפואה.

<חגי לוין: חיל הרפואה היו אנשים בעלי חזון, שלפני הרבה מאוד שנים הקימו סקר ש-5% מהמתגייסים והמשתחררים נשאלים על הרגלי הבריאות שלהם בגיוס ובשחרור ובאמת הסקר הזה שימש אותנו בענף בריאות הצבא ואת חיל הרפואה הרבה שנים, כדי לקבוע מדיניות בריאות על סמך הנתונים.

<חגי לוין: אנחנו במחקר לקחנו את זה - - -

תמר זנדברג: ה-5% זה מדגם אקראי?

<חגי לוין: הוא לא אקראי, כי יש לו איזה היגיון, אבל הוא נדגם לפי המספר האישי בצורה מיוחדת.

<לאה רוזן: הוא שיטתי.

תמר זנדברג: לפי המספר האישי או לפי לאן החיילים מיועדים?

<חגי לוין: לפי המספר האישי.

תמר זנדברג: אז הוא סוג של אקראי.

<חגי לוין: הוא מייצג, בוא נגיד את זה ככה.

<חגי לוין: הוא לא אקראי, כי יש לו שיטה, אבל הוא מייצג.

תמר זנדברג: לפי איזו שיטה בוחר ה - - -

<חגי לוין: אנחנו לא רוצים לחשוף את השיטה, אבל לפי המספר האישי.

<חגי לוין: יש שיטה שקשורה במספר האישי.

תמר זנדברג: אבל המספר האישי הוא אקראי והוא כרונולוגי.

<חגי לוין: הוא כרונולוגי, בדיוק, לכן השיטה היא מייצגת ושיטתית, היא לא אקראית.

<חגי לוין: אם אנחנו לוקחים כל בן אדם עשירי, אז זה לא אקראי, נניח.

<חגי לוין: אז פה נניח שאנחנו לוקחים כל בן אדם 20 מהמתגייסים.

<חגי לוין: מה שאנחנו עשינו, וזה לקח הרבה זמן מהתקופה שבה התחלנו את המחקר ועד שהוא פורסם, הייחוד במחקר הזה שבמשך שנים אנחנו, חיל הרפואה, צה"ל, פרסם את נתוני המתגייסים והמשתחררים ואת שיעורי העישון שלהם וזה שימש בסיס לקביעת מדיניות כל השנים.

<חגי לוין: הייחוד במחקר כמחקר זה שאנחנו לקחנו את אותם חיילים שנבדקים בגיוס ובשחרור ובדקנו ברמת הפרט מה קרה איתו, 'אם היית מעשן, האם הפסקת לעשן?', 'אם היית לא מעשן, האם התחלת לעשן', תוך כדי התייחסות גם לכל המאפיינים האחרים, הסוציואקונומיים, המאפיינים גם של השירות בצבא, גם מאפייני הפרט ובעצם הדבר העיקרי שרצינו לראות, מה האחוז של כאלה שמתחילים לעשן במהלך השירות מאלה שלא עישנו בגיוס ומה הם גורמי הסיכון להתחלת עישון במהלך השירות, כדי לזהות ולאתר אוכלוסיות שכדאי למנוע.

<חגי לוין: אז קודם כל ראינו שיש עלייה משמעותית באחוז המעשנים ובסיכוי להתחיל לעשן במהלך השירות.

תמר זנדברג: עלייה משמעותית מגיוס לשחרור?

<חגי לוין: מגיוס לשחרור.

<חגי לוין: זאת אומרת הסיכוי שבן אדם לא מעשן יתחיל לעשן במהלך השירות הוא 18%.

<חגי לוין: 18% מאלה שלא עישנו בגיוס עישנו בשחרור.

<חגי לוין: אנחנו לא ראינו איזה שהיא מגמה ברורה לאורך השנים מבחינת הסיכוי להתחיל לעשן, זאת אומרת אחוז המתחילים לעשן - - -

תמר זנדברג: כלומר המספר של 18% זה על פני כל שנות המחקר.

<חגי לוין: נכון, זה מ-87' עד 2011, ואנחנו ראינו גורמי סיכון להתחלת עישון, שזה קודם כל עישון בעבר, שזה מאוד חשוב.

<חגי לוין: מי שעישן לפני השירות הצבאי ובגיל 18 היה לא מעשן ביום הגיוס, הסיכוי שלו להתחיל או לחזור לעשן במהלך השירות היה 56%.

<חגי לוין: זאת אומרת זו אוכלוסייה מאוד ספציפית שכדאי לשים עליה פוקוס, שהם התגייסו לא מעשנים, אבל עישנו בעבר וחזרו לעשן בשירות.

<חגי לוין: אז צריך ככה לחשוב איך מכוונים אליהם כדי שהם לא יחזרו לעשן.

<חגי לוין: ראינו שאלה שהיה להם פרופיל קרבי דווקא התחילו יותר לעשן, היה להם סיכון מוגבר להתחיל לעשן במהלך השירות וזו נקודה מאוד חשובה, לשים פוקוס דווקא על יחידות השדה.

<חגי לוין: ומתוך המחקר הזה, אלה הנתונים, אנחנו רוצים לצאת למה צריך לעשות.

<חגי לוין: אגב, זה לא קשור ישירות למחקר, זאת אומרת גם הדיון הזה וגם היה אמור להיות דיון של המועצה הלאומית למניעת עישון בנושא העישון בצה"ל, וגם אנחנו, האנשים שעוסקים בנושא הזה, האגודה למלחמה בסרטן, ההסתדרות הרפואית, איגוד רופאי בריאות הציבור, איגוד רופאי המשפחה, החברה הרפואית למניעה ולגמילה מעישון, אנחנו עוסקים בעישון בכלל וגם בצבא, כל הזמן.

<חגי לוין: במקביל הצבא האמריקאי הוציא לפני כשנה, וזה בהמשך למאמץ רב שנים, חוזר, תכנית כוללנית למניעת העישון בצבא האמריקאי ואנחנו במאמר וגם בעשייה ממליצים לאמץ צעדים דומים, שהם כולם צעדים שהוכחו כאפקטיביים עם שלוש מטרות, למנוע את התחלת העישון במהלך השירות הצבאי, שזה קריטי, לעזור לאנשים שרוצים להפסיק לעשן ולמנוע את החשיפה לעישון כפוי, בוודאי בישראל שיש שירות חובה, שאנשים לא ייאלצו להיחשף לעישון במהלך שירותם.

<חגי לוין: התכנית צריכה להיות כוללנית וצריך להיות איזה שהוא גוף שזאת משימתו.

<חגי לוין: הצבא, צה"ל, הוא גוף מאוד מסודר שיודע להשלים את המשימות שלו כמו שצריך, שתהיה תכנית סדורה איך מצמצמים את החשיפה לעישון ואת שיעורי העישון בצבא וצה"ל כבר יידע איך לעשות את זה.

<חגי לוין: זאת אומרת בסופו של דבר המטרה היא שצה"ל יבחר איך לעשות את זה, אנחנו, במסמך שהכנו לקראת הדיון, מציעים מספר פעולות שכדאי לנקוט בהן ורק להגיד בגדול, זה באמת גוף מרכזי עם תכנית סדורה לנושא הזה, עם מדידה של התכנית, זה משתלב היטב עם מה שהצגנו בדיון הקודם, של עשר אסטרטגיות ברמה הלאומית, יש קשר בין הדברים.

<חגי לוין: אין ספק שקודם כל צה"ל, וגם צה"ל עשה את זה ועושה את זה הרבה שנים, משתף פעולה עם גורמים אזרחיים, כדי למנוע התחלת עישון בבתי ספר וכן הלאה, צריך להמשיך ולהעצים את הצעדים הללו.

<חגי לוין: הנושא של איסור העישון בבסיסי צה"ל הוא נושא כמובן מורכב, לא כל כך פשוט, הצעדים צריכים להיות פשוטים ככל האפשר.

<חגי לוין: הצבא האמריקאי קבע שאסור לעשן בשום מקום בצבא חוץ מאשר פינות שיש שלט עצום 'פינת עישון', ומתכננים אותה מראש במקום שאנשים שעוברים לא נחשפים אליו, זה מקום מוסתר ומסודר ורק שם ואז לכולם ברור - - -

תמר זנדברג: ממתי זה ככה בצבא האמריקאי?

<חגי לוין: לפני כשנה.

<לאה רוזן: באפריל שנה שעברה, אבל במשך שנים רבות הם הכניסו דברים אחרים כדי למנוע התחלת עישון, למנוע את החשיפה לעישון פסיבי.

<לאה רוזן: הם הפכו להיות גוף שהוא בעד עישון, וככה זה היה הרבה שנים, למשל במלחמת העולם הראשונה, אבל הם הבינו את הנזק שגורם עישון, גם לצבא וגם לאוכלוסייה אחר כך, והם הפכו לחלוטין להיות אנטי עישון, בצורה מאוד גורפת.

<לאה רוזן: אכיפה מאוד מאוד חשובה כאן.

<חגי לוין: המדיניות היא בכל פעולה, המפקדים מתרגמים את זה בכל פעולה שהם עושים.

<חגי לוין: גם הנושא של האכיפה, שאנחנו יודעים שלצערנו בישראל הוא נושא חלש יחסית, אז הוא נושא שחשוב מאוד לחזק אותו גם בצבא, שתהיה כתובת לנושא הזה.

<חגי לוין: אם יש חייל שנחשף לעישון כפוי והוא מרגיש שלא מספיק עושים אצלו בבסיס, שיהיה לו לאן לפנות, במיוחד בבסיסי הכשרות.

<חגי לוין: בצבא האמריקאי במהלך טירונות אסור לעשן, בתקופת הטירונות.

<חגי לוין: אנחנו חושבים שהיום בצה"ל עוד לא בשלים לשלב הזה, של איסור מוחלט בטירונות, אבל צריך לשים פוקוס מיוחד על חלון השער לכניסה לשירות בנושא הכשרות, גם אני הייתי רופא של בא"ח צנחנים וראינו שם שאפשר לעשות את זה, לעשות חלון כניסה שבו באמת עושים מאמצים מיוחדים, גם בחינוך.

<חגי לוין: זה לא מילה גסה, בחינוך נגד עישון.

<חגי לוין: רק להגיד ברקע שמחקרים, גם שעשינו בצה"ל, בחיל הרפואה, וגם בצבאות אחרים, לחיילים מעשנים יש יותר גימ"לים בצה"ל, יותר צריכים לפנות למיון, יותר מאושפזים.

<חגי לוין: בצבאות אחרים הראו שכישורי הקליעה שלהם למטרה פחות טובים, קבלת ההחלטות שלהם פחות טובה, הסיכוי שלהם לסיים טירונות קרבית יותר נמוכה.

<חגי לוין: זה פוגע בתפקוד הקרבי הצבאי וגם בתפקוד הרפואי.

<חגי לוין: בנושא של שיווק ופרסום מוצרי טבק לחיילים.

<חגי לוין: יש מאמץ של חברות הטבק, בגלל הדימוי החיובי של חיילים, דווקא לדחוף להם סיגריות.

<חגי לוין: אנחנו ראינו ב'צוק איתן' ניסיון ציני של חברות מסחריות לדחוף סיגריות לחיילים.

<חגי לוין: חשוב מאוד לאסור את הדברים האלה באיסור מוחלט.

<חגי לוין: אנחנו ראינו ממש, חיים אפילו צילם בזמנו, שחברות הסיגריות אורבות לחיילים ביציאה מהבסיס והן מנסות לשכנע אותם לעשן.

<חגי לוין: צריך למנוע את הדברים הללו.

<חגי לוין: הנושא של הסברה, פרסום וחינוך.

<חגי לוין: אז קודם כל יש פעילויות בצבא וצריך עוד לחזק אותן.

<חגי לוין: היה בעבר מדור קידום בריאות, להקים אותו מחדש ולחזק את הפעולות של קידום בריאות לחיילים.

<חגי לוין: אפשר לחייב בהכשרות, הרצאות חובה וכן הלאה, דברים שנעשים ואפשר לעשות אותם יותר.

<חגי לוין: אנחנו גם הצענו להוסיף סעיף ליקוי בספר הפרופילים, הכוונה היא שמי שעישן לדוגמה נניח 100 סיגריות לפחות בחיים, בעת בדיקתו לוועדה רפואית, אותו בן אדם זה בן אדם שאם הוא ייחשף לסיגריה, גם אם הוא כרגע לא מעשן, הסיכוי שלו לחזור לעשן הוא הרבה יותר גבוה, כפי שראינו בנתונים, וגם שמבחינה בריאותית יש לזה השפעה מבחינה תפקודית, וכמו שיש הרבה סעיפים אחרים, סעיף ליקוי 97, לא פוסלים משירות, לא פוסלים משירות ביחידה מיוחדת, אבל זה איזה שהוא סימון לרופא היחידה ולמערכת הרפואית שצריך לשים לב לבן אדם הזה.

<חגי לוין: אנחנו מאמינים שתהיה לזה חשיבות רבה, לאותם צעירים מעולים שרוצים להגיע לקורס טיס וליחידות העילית, יובהר להם שעישון זה משהו שמפריע להגיע לקורס טיס וליחידות העילית וישדר מסר חזרה למערכת החינוך, לבני נוער, שלא לעשן.

<חגי לוין: לכן זה חשוב מאוד.

<חגי לוין: הנושא של שירותי גמילה ייעודיים לחיילים.

<חגי לוין: אנחנו יודעים שחיילים, במיוחד חיילים ביחידות קרביות, שנמצאים ביחידות השדה, קשה להם לקחת תרופה.

<חגי לוין: אצל צעירים הסיבות שהם רוצים להפסיק הן שונות ושיטת הגמילה היא שונה, זה נושא סבוך, נדון בזה בדיון על בני נוער, איך גומלים ואיך מונעים עישון אצל צעירים, זה נושא סבוך, צריך תכניות ייעודיות לחיילים.

<חגי לוין: חיל הרפואה מוביל כאלה תכניות הרבה שנים, אנחנו גם עושים ביחד את התכנית של גמילה מעישון בעזרת הודעות אס.

<חגי לוין: אמ.

<חגי לוין: אס וצריך להשקיע מאמץ מרוכז.

<חגי לוין: בעבר הייתה הרצאת חובה לקורס רופאים, בעצם חיל הרפואה היה הראשון שהכניס את זה כחובה בהכשרות הרופאים, חשוב לאמץ את הצעדים הללו.

<חגי לוין: גם הנושא של טיפול תרופתי חינם לחיילי החובה, שהיום זה מותנה בסדנה בסל הבריאות, אז שלחיילים זה יהיה יותר מונגש.

<חגי לוין: גם הנושא של ניטור המצב הקיים.

<חגי לוין: כדי לדעת אם הצעדים אפקטיביים, לראות מה אחוז המעשנים בגיוס ובשחרור ובמקומות שונים כדי לכוון את הפעילות, אז הנושא של ניטור ושל מחקר הוא מאוד חשוב.

<חגי לוין: וכולנו, הקואליציה של רופאי המשפחה ורופאי בריאות הציבור והחברה למניעה ולגמילה מעישון והאגודה למלחמה בסרטן והמועצה הישראלית למניעת עישון, ועוד רבים אחרים, שצה"ל ייקח את ההזדמנות הזאת שהנושא הזה ככה זוכה לרוח גבית, במדינה בכלל, עכשיו משרד הבריאות עושה יותר, וייקח את ההזדמנות.

<חגי לוין: אנחנו מאוד מקווים שהרמטכ"ל או הקצינים הבכירים בצה"ל יגידו שהם תומכים בצעדים למניעת העישון בצבא ויממשו את התכנית לפי איך שצה"ל יחליט, אבל יממשו את העקרונות של התכנית הזאת לטובת כולנו.

<חגי לוין: חשוב גם להגיד שאותם חיילים אחר כך מייצגים את העם אצלנו, זה צבא העם, הם גם משתחררים אחר כך, היום מדברים על 8,000 ישראלים שמתים בשנה מנזקי העישון, רבים מהחיילים המעשנים ימותו מנזקי העישון כשהם יחזרו חזרה לאוכלוסייה האזרחית.

<חגי לוין: אני אסכם ואני אומר שזאת הזדמנות פז, השירות הצבאי הוא הזדמנות פז למנוע עישון ואנחנו מקווים שנשכיל וננצל את ההזדמנות הזו.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: חבר הכנסת יהודה גליק רוצה לומר משהו.

יהודה גליק: אני ממש מתנצל שאני עוזב באמצע, הנושא הזה כל כך חשוב לי ואני גם בכלל לא אוהב לבוא לביקורים קצרים.

יהודה גליק: אל"ף, אני באמת מודה לך, תמר, שהתחלת להעלות את הנושא הזה של העישון באופן כללי בוועדה.

יהודה גליק: אני בכלל מציע גם לשנות את שם הוועדה, למאבק בעישון ונגעי סמים.

יהודה גליק: אני חושב שזה צריך להיות יעד, מטרה.

יהודה גליק: אם זה הרוצח מספר אחת במדינת ישראל, אז למה שזה לא יהיה יעד ומטרה?

יהודה גליק: באופן אישי אני ממש מרגיש מחויב למאבק הזה, גם כבן של אבי שבמשך שנים נלחם בנושא הזה, וגם הרב של היישוב שלי, אסור לעלות לתורה אצלנו ביישוב מי שמעשן, פשוט מלחמת עולם בנושא הזה.

תמר זנדברג: מה זאת אומרת אסור לעלות לתורה?

יהודה גליק: כן, אצלנו ביישוב לא מעלים לתורה מישהו שמעשן.

תמר זנדברג: אדם מבוגר?

יהודה גליק: כן, כל אדם שהוא אדם מעשן לא עולה לתורה אצלנו ביישוב.

יהודה גליק: כך החליט רב היישוב.

יהודה גליק: הוא גם לא יכול להיות עד בחתונה, הוא פשוט - - - כמו אדם שנגוע בשחיתות.

יהודה גליק: באופן אישי כמובן אני גם חי היום בזכות זה שאני לא עישנתי מעולם, כי עברתי כריתה של חצי מהריאה שלי וכל הרופאים שלי אמרו לי שאילו הייתי מעשן לא היה לי שום סיכוי לחיות.

יהודה גליק: אני חושב שהצבא, כמו שאמר חגי, ובאמת יישר כוח עצום על הנייר שהכנתם פה, קראתי את כולו, עשיתם פה עבודה מאוד מאוד מרתקת, כמו שאמרת בסוף, הצבא, יש לנו פה captive audience, יש פה חבורה שיש פה הזדמנות עצומה להיאבק בנושא הזה של העישון, מה עוד שהצבא היום הוא, כמו שאמרת, לפי הנתונים, במקום להיות זה שנאבק ובחזית הוא הופך להיות - - - אני זוכר כחייל, היה לחץ חברתי, מי שלא עישן זה היה נחשב, טוב, הוא לפלף, באמת, מי שלא מעשן נחשב - - - ולחשוב שאי אפשר להוציא את העישון מהצבא זה כמעט - - -

תמר זנדברג: בזמנו היו מעשנים באולפני טלוויזיה, במטוסים, באוטובוסים, בקולנוע.

יהודה גליק: נכון, ושינינו את זה.

תמר זנדברג: היו מאפרות בקולנוע.

יהודה גליק: היו מעשנים בכל מקום, במשרדי ממשלה.

יהודה גליק: אין לי ספק שהנחת היסוד שלנו צריכה להיות שאפשר להגיע לצה"ל נקי מעישון.

יהודה גליק: לא רק זה, צריך להכין, ההרצאות שיש לכם, קביעת יעד, בעוד שש שנים, בעוד חמש שנים, לקבוע שהיעד שלנו הוא להגיע לשלב שבו כל המבנים, חדרי האוכל, המגורים, מפקדות, כל המקומות האלה, שיהיה אסור באיסור מוחלט לעשן בהם.

יהודה גליק: אתה אומר שאי אפשר לעשות ביום אחד, אפשר לקבוע תהליך.

יהודה גליק: כמו שבטירונות, גם בקורסי קצינים, גם בקורסים מקצועיים, אפשר לקבוע.

יהודה גליק: היתרון של הצבא הוא שני דברים, גם יש לך captive audience, גם לצבא יש שיטות חינוכיות מאוד מיוחדות, זה נקרא משמעת ועם כל התכניות שאנחנו באזרחות מנסים, גמילה וזה, אם אתה קובע כלל שאסור לעשן, אז הצבא יודע גם לאכוף אותו.

יהודה גליק: אז אני אומר, אי אפשר לעשות את זה ביום אחד, אבל אנחנו צריכים לקבוע יעד.

יהודה גליק: היעד שהוא, לא יודע כמה שנים זה לוקח, תוך חמש שנים הצבא נקי מעישון.

יהודה גליק: וכמו שאמרה תמר, חשבו שאי אפשר לאסור לעשן במסעדות והיום אנחנו רואים שאפשר, חשבו שאי אפשר להפסיק לעשן במטוסים, היום אפשר.

יהודה גליק: חשבו שאי אפשר לעצור את ההטרדות המיניות בצבא ואפשר.

יהודה גליק: אפשר להגדיר אותו כאויב.

יהודה גליק: מה שפעם היה נחשב כנורמה, כדבר מקובל, היום הוא לא נחשב כנורמה ודבר מקובל.

יהודה גליק: את אומרת שלא הצלחנו הצלחה במאה אחוז, גם בנושא הזה לא יצליחו במאה אחוז, אבל אם נצליח במשהו הדבר הזה - - -

תמר זנדברג: אתה יודע, אנחנו שבוע אחרי שקצין בכיר ירד בדרגה אחת וירד הביתה בלי יום אחד בכלא.

יהודה גליק: אז ברוך ה' שהצבא ידע לטפל בזה.

תמר זנדברג: זה נקרא טיפול?

יהודה גליק: כן, הצבא הכניס אותו לכלא והצבא - - -

תמר זנדברג: את מי?

תמר זנדברג: הלך קצין בכיר, בלי יום אחד בכלא ועם הורדה בדרגה אחת.

תמר זנדברג: יצא מהצבא אלוף משנה ובלי עונש אפילו - - -

יהודה גליק: תשמעי, אני לא חושב שזה לא עונש, אני לא יודע, אני לא רוצה להיכנס לסיפור הספציפי הזה.

תמר זנדברג: מה, מה לא עונש?

יהודה גליק: אני לא חושב שזה לא עונש להוריד קצין בכיר בדרגה וגם המכה המשפחתית והתדמיתית, הבן אדם היה לקראת מסלול, לקראת לא יודע מה, עזוב, אני לא רוצה להיכנס לסיפור הזה.

יהודה גליק: אני כן חושב שהמאבק בנושא הזה, בעיקר - - - להכניס תכניות גמילה בצבא זה נראה לי כבר יומרני, מה שהצעתם פה, אבל למנוע למנוע למנוע למנוע.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: זה קיים, אם תישאר תשמע.

יהודה גליק: כן, אני יודע, לצערי אני לא יכול להישאר לשמוע, אבל יש לי פה נציגה שמחליפה אותי, מייצגת אותי נאמנה.

יהודה גליק: בשורה התחתונה אני חושב שבאמת קביעת יעד, יעד ברור, צבא נקי מעישון הוא יעד מחויב המציאות והוא אפשרי.

יהודה גליק: הוא אפשרי וצריך לעשות את הסוויץ' הזה שזה לא נורמה ולא נורמה מחייבת.

יהודה גליק: היום, כמו השפה הוולגרית, כל טירון ידע שאם אתה לא מנבל את הפה אתה לא חייל טוב, ולדעתי גם זה עבר שינוי.

יהודה גליק: אותו דבר בנושא העישון, זה צריך להיות מאבק ממוקד עם תכנית יעד.

יהודה גליק: עם שלבים, מבנה, איך אנחנו מגיעים לזה שבעוד חמש שנים, כי אם אנחנו לא נקבע את זה כתכנית יעד לעוד חמש שנים אז גם בעוד חמש שנים נציע כל מיני הצעות.

יהודה גליק: אם לא קובעים יעד ההצעות נשארות בגדר הצעות.

יהודה גליק: נדמה לי שאני מציע לצה"ל לקחת את זה באמת כיעד מוגדר, כי אחר כך הנזק הוא עצום, כי אם אנשים יתחילו לעשן בצבא אחר כך הם ממשיכים לעשן ואחר כך ניסיונות הגמילה הם הרבה הרבה הרבה יותר קשים.

יהודה גליק: בפרשת השבוע, ובזה אני אסיים, כתוב 'כל המחלה אשר שמתי במצרים לא אשים עליך כי אני ה' רופאך'.

יהודה גליק: לכאורה אם הוא לא ישים מחלות אז מה הוא רופא?

יהודה גליק: אז זה בדיוק העניין, הרפואה הכי נכונה והכי טובה והכי צודקת היא מניעה.

יהודה גליק: מניעה זה בדיוק זה, אני ה' רופאך, הרפואה הכי טובה זה מניעה.

תמר זנדברג: יפה.

תמר זנדברג: תודה רבה.

יהודה גליק: אני אשאר כמה דקות לשמוע בכל זאת קצת את צה"ל, כי אני מאוד רוצה.

תמר זנדברג: בבקשה, מי מכם רוצה להתחיל?

<אושרת גוזלן: אני רוצה לפתוח ולהגיד שבאמת הדיון הזה הוא מאוד מאוד חשוב - - -

תמר זנדברג: שם ותפקיד לפרוטוקול.

<אושרת גוזלן: כן, אני אושרת, האחות הראשית של צה"ל וראש תחום קידום בריאות בצבא.

<אושרת גוזלן: באמת חשוב לי להגיד שקודם כל הנושא הזה הוא מאוד מאוד חשוב.

<אושרת גוזלן: חיל הרפואה הוא החיל שאחראי על בריאות המשרתים והעישון הוא מרכיב מרכזי בעשייה שלנו, הוא מרכיב מרכזי בכל מה שקשור בבריאות החיילים.

<אושרת גוזלן: אנחנו פועלים כבר הרבה מאוד שנים בשיתוף פעולה עם כלל הגורמים הרלוונטיים, בין אם זה משרד הבריאות, בין אם זה האגודה למלחמה בסרטן, אנחנו שותפים גם לפרויקטים וגם לתכניות לאורך השנים ואני חושבת שצעדנו הרבה מאוד צעדים בשנים האחרונות קדימה.

<אושרת גוזלן: אנחנו לא מדשדשים במקום.

<אושרת גוזלן: על אף המחקר הזה המגמה היא מגמה חיובית ואני אגע בדברים מאוד מאוד מרכזיים.

<אושרת גוזלן: אחת, חשוב להבין שהמגמות שקורות בתוך צה"ל זה שיקוף של מה שקורה בחברה.

<אושרת גוזלן: גם מגמת הירידה במעשנים קורית בתוך צה"ל, יחד עם זאת התופעה היא תופעה שאנחנו לא יכולים להתעלם ממנה ואנחנו צריכים לעשות כמו שעשינו בעבר, אנחנו נמשיך לעשות בזה גם בהווה וגם בעתיד וביתר שאת.

יהודה גליק: אתם ידעתם שבצבא האמריקאי הוציאו את העישון לגמרי?

<אושרת גוזלן: אני מבינה, יש פה יעד משמעותי, אנחנו צריכים ל - - -

יהודה גליק: לא, אבל את ידעת על זה?

<אושרת גוזלן: אני לא הכרתי שזה אפס, הכרתי שיש פה אכיפה - - -

יהודה גליק: אולי שווה לנסוע לשם וללמוד את זה.

<אילון גלזברג: אני רוצה לדייק בנתונים.

<אילון גלזברג: הצבא של ארצות הברית מורכב מארבע זרועות שונות, אם לא חמש, על כל אחת מהן יש מפקד שונה ולכל אחת יש דגשים שונים ויש עוד הבדל אחד קטנטן, המשרתים בצבא ארצות הברית מתגייסים מבחירתם ל-25 שנה, אנחנו לוקחים אנשים ומגייסים אותם מכוח חוק לתקופה של כרגע 30 חודשים.

<אילון גלזברג: כך שלא כל מה שנעשה שם צריך להשליך הנה.

<אילון גלזברג: אני שותף ליעד, אני לא בטוח שהפרטים נכונים.

תמר זנדברג: רק בנקודה הזאת, בסדר, נכון שזה חובה, אבל עדיין זה חובה ועל אחת כמה וכמה.

תמר זנדברג: זה חובה ולכן אנחנו מפעילים כפייה, במרכאות, לא רק בעצם הגיוס, אלא גם בהרבה מאוד חוקים וכללים שצה"ל מטיל על חייליו, שהם אגב לאו דווקא בקנה אחד - - - אתה יודע, החל מתספורת, שזה גם דבר מאוד מאוד פוגעני, ועד - - -

<אילון גלזברג: בסדר, אני חושב שאנחנו צריכים להיות יותר ימניים, לא התכוונתי להקטין את זה, התכוונתי לומר ש - - -

יהודה גליק: היום מאוד מקובל להסתובב עם עגילים באוזן ועם נזם באף והיום הצבא יודע שיש לו משמעת ולא עושים את זה.

<אילון גלזברג: מה שרציתי לומר זה שטירון במקום אחד עומד תחת קריטריונים שונים מטירון - - - ואצלנו זה צבא אחד.

יהודה גליק: בסדר, רק שאלתי אם הכרתם את זה ואולי כדאי לשלוח משלחת לשם ללמוד את זה.

<אילון גלזברג: אני הכרתי את זה בארמי ולא באיירפורס ולא בנייבי ולא במארינס, וזה אחר ולכן אנחנו רוצים להיתלות בהם, אנחנו רוצים להיות תלויים בעצמנו.

<קריאה: בצה"ל יש בסיס שהנהיגו בו ללא עישון.

<אושרת גוזלן: יש כמה בסיסים כאלה ולא מעט.

<אושרת גוזלן: אני רוצה לגעת בכמה דברים ובכמה נושאים.

<אושרת גוזלן: הציגו בדיונים הקודמים כאן בוועדה שיש ירידה בכמות האנשים שמשתתפים בארץ בסדנאות גמילה מעישון, בצבא יש עלייה של עשרות אחוזים באנשים שמשתתפים בסדנאות גמילה מעישון.

<אושרת גוזלן: יש לנו כמות מאוד גדולה של גומלים ואנחנו כל שנה מכשירים יותר ויותר אנשי רפואה, זה לא רק רופאים, זה גם במקצועות הפרא רפואיים, שיעסקו בגמילה מעישון וינגישו את סדנאות הגמילה מעישון גם ליחידות השדה ללוחמי צה"ל שאופי השירות שלהם מקשה על השתתפות ויציאה משטח היחידה למקומות מרוחקים לבצע את הסדנאות האלה.

<אושרת גוזלן: אנחנו משתתפים, כמו שחגי אמר, עם מחקרים, שהם כמו סמס-הפסק, שזו פלטפורמה מצוינת גם ללוחמי צה"ל שאפשר, במעט זמן שיש להם את הנייד במהלך היום הם יכולים להיכנס ובעצם לקבל מסרונים שיעודדו אותם להפסיק לעשן.

<אושרת גוזלן: צה"ל הוא הגוף היחיד במדינה שמספק תרופות חינם לאנשים שעברו סדנה לגמילה מעישון.

<אושרת גוזלן: בקופות החולים זה מסובסד ואנחנו מציעים תרופות חינם לאנשים שעוברים כדי לעודד אותם לשמור על ה - - -

יהודה גליק: שוב, זה בית חולים ליד הגשר השבור.

יהודה גליק: האם אפשר לאסור על השקם, או אני לא יודע מי מוכר, למכור סיגריות.

<אושרת גוזלן: זה תיכף אכ"א יתייחסו.

מירב בן ארי: אבל מה זה יעזור?

מירב בן ארי: הוא יביא סיגריות מהבית.

<אושרת גוזלן: אני יכולה להגיד לך שבתור - - -

מירב בן ארי: מה ההבדל?

מירב בן ארי: מה ההבדל אם יביאו?

מירב בן ארי: כך אתה מונע עישון, בזה שאתה לא מוכר להם?

מירב בן ארי: מדובר באנשים - - -

<אושרת גוזלן: חברים, תרשו לי, במילה.

<אושרת גוזלן: אתה שאלת משהו, אז אני חייבת להגיד לך, שדווקא בבסיסי חיל הרפואה, במרכזים הרפואיים של צה"ל, לא מוכרים סיגריות, הסיגריות יצאו מתוך בסיסי הרפואה של צה"ל.

<אושרת גוזלן: במקום שנותן בריאות אי אפשר גם למכור משהו שפוגע בבריאות.

<אושרת גוזלן: אז לשאלתך, לגבי כל צה"ל, אני לא סוברנית להתייחס.

<אושרת גוזלן: ומסר אחרון באמת, אנחנו עוסקים המון בהעלאת המודעות לנזקי העישון, זה הרצאת חובה בכל יחידות צה"ל.

<אושרת גוזלן: זה דבר שמבוקר, אגב, בביקורות של אכ"א, אנחנו בודקים עם מפקדי היחידות שהם מעבירים את ההרצאות האלה ומעבירים את הסדנאות האלה להעלאת מודעות.

<אושרת גוזלן: אנחנו נמשיך ונעסוק גם במניעה ונמשיך ונעסוק גם בסיוע לאנשים שמעשנים להיגמל.

<אושרת גוזלן: זאת מטרה משותפת.

<אושרת גוזלן: אנחנו נשמח להיות שותפים בכל תכנית שהיא.

<אושרת גוזלן: גוף קידום הבריאות קיים בצה"ל, הוא קיים כבר כמה שנים.

<אושרת גוזלן: האחות הראשית נושאת בכובע הזה והיא מובילה את התחום הזה וביחד עם בר"צ אנחנו נאחד כוחות ואנחנו נעשה את הדברים טוב יותר.

<אושרת גוזלן: המטרה שלנו בסוף זה להשתפר ולהביא בריאות לחיילים שלנו כי זה מה שעומד לנגד עינינו.

<אושרת גוזלן: תודה רבה.

תמר זנדברג: תודה, אבל אם תוכלי להיכנס טיפה יותר לתוכן, מה אתם עושים היום בדיוק, איך זה בדיוק נראה, התכניות האלה.

<אושרת גוזלן: היום, בשנים האחרונות, זה לא רק היום, זה בשנים האחרונות, הסברות בכל יחידות צה"ל בכל מה שקשור בהעלאת המודעות - - -

תמר זנדברג: כחלק מאיזה שלב ב - - -

<אושרת גוזלן: כחלק מהעלאת המודעות.

<אושרת גוזלן: יש - - -

תמר זנדברג: לא, אבל איפה זה פוגש את החיילים, בקורסים, באיזה קורסים?

<אושרת גוזלן: כל חייל ששייך ליחידה אורגנית היחידה הזאת עוברת אחת לשנה הרצאה בנושא העישון, נזקי העישון, על תופעת העישון ואיך מסייעים לאנשים שמעשנים להיגמל.

תמר זנדברג: זאת אומרת יש הרצאות יחידתיות וזה חלק מחומר החובה.

<אושרת גוזלן: בדיוק, מחומר החובה שעובר לכל חייל וחייל בצה"ל.

תמר זנדברג: מה עוד?

תמר זנדברג: איזה עוד דברים?

תמר זנדברג: נגיד, הטרדות מיניות?

<אושרת גוזלן: המון דברים, נושא של סמים ואלכוהול, נושא של מעורבות חברתית, נושא של בחירה בחיים, יש המון הרצאות חובה.

תמר זנדברג: מה זה בחירה בחיים?

<אושרת גוזלן: אנחנו נפתח את זה, אם תרצי אחר כך אני ארחיב.

<אילון גלזברג: זה מכלול ענק של נושאים שקשורים לשמור על החיים שלנו, מזהירות בדרכים וסמים ושתייה.

<אושרת גוזלן: כל חייל שמשרת בצה"ל עובר את ההרצאה הזאת אחת לשנה.

תמר זנדברג: זה בתוך זה?

<אושרת גוזלן: בהחלט.

<אושרת גוזלן: אני יכולה להגיד לך, כמפקדת יחידה לשעבר, זה משהו שהקפדתי עליו ונעשתה בקרה צמודה אחר ההרצאות האלה.

<אושרת גוזלן: סדנאות מתקיימות עכשיו כמעט בכלל יחידות צה"ל, בכל אזור גיאוגרפי ויחידות כאלה ואחרות, אם זה יחידות שדה ויחידות עורפיות.

<אושרת גוזלן: למעלה מ-56 גומלים כרגע קיימים ואנחנו מכשירים עוד כמה עשרות ב-2017 שייכנסו למעגל הזה של הגומלים.

תמר זנדברג: זה האס.

תמר זנדברג: אמ.אס?

<אושרת גוזלן: לא, זה גומלים, זה כאלה שמעבירים סדנאות.

<אושרת גוזלן: כל גומל מחויב לעשות בין סדנה לשתיים בשנה.

תמר זנדברג: סדנת גמילה לחיילים?

<אושרת גוזלן: סדנת גמילה מעישון לחיילים ואנשי קבע, כל מי שמעשן.

תמר זנדברג: וכמה למשל חיילים השתתפו בסדנאות האלה?

<אושרת גוזלן: סדר גודל של 15 ל-20 משתתפים בכל סדנה כזאת, שמונה מפגשים.

תמר זנדברג: וכמה כאלה יש בשנה?

מירב בן ארי: מה אחוז ההצלחה של הסדנאות?

תמר זנדברג: קודם כל כמה, בין 15 ל-20 בכל סדנה וכמה סדנאות כאלה מתקיימות בשנה?

<אושרת גוזלן: ב-2016 היו כ-30 סדנאות, ב-2017 אנחנו נבצע תכנית אל מול הגומלים האלה ונעשה להם בקרה שאכן הם מבצעים את הסדנאות שמצופה מהם לבצע ונכשיר עוד גומלים חדשים.

תמר זנדברג: וזה חיילים או אזרחים?

<אושרת גוזלן: חיילים, רק חיילים.

<אושרת גוזלן: אני מדברת רק על צה"ל.

תמר זנדברג: לא, אבל הגומלים עצמם הם חיילים מטעם חיל הרפואה?

<אושרת גוזלן: כן.

תמר זנדברג: ואיך הם מגייסים נגמלים?

<אושרת גוזלן: או באמצעות פרסום דרך מפקדי יחידות, שמפקד היחידה אומר 'החייל הזה מעשן, אני מציע לו להשתתף בסדנה', דרך הרופאים, דרך המרפאות עצמן, הרופאים, החובשים, אחיות שנמצאים במרפאות, ולוקחים אנמנזה למטופל והוא אומר 'אני מעשן', אוטומטית הם מציעים לו להצטרף ומשבצים אותו לסדנה.

<אושרת גוזלן: כמובן הוא צריך להסכים לזה, אנחנו לא יכולים לכפות עליו סדנה, אבל ככה אנחנו מאתרים, או דרך מפקדי היחידות או דרך המרפאות של צה"ל, את הפוטנציאל שלנו לסדנאות גמילה מעישון.

תמר זנדברג: זאת אומרת, את אומרת שיש בין 15 ל-20 משתתפים בסדנה, כפול 30 סדנאות בשנה.

<אושרת גוזלן: ב-2016 היו 30, ב-2017 זה יגדל משמעותית.

תמר זנדברג: ל-?

<אושרת גוזלן: אני לא יודעת להצביע, אבל זה יגדל משמעותית.

<אושרת גוזלן: אני מניחה שסדר גודל של 60 סדנאות ויותר, בהחלט זה יעד שהוא ישים מבחינתנו.

תמר זנדברג: כלומר אנחנו בערך מדברים היום על בין 450 ל-500 חיילים בשנה עם צפייה של גידול, היעד לפחות להגיע לפי שניים מזה.

מירב בן ארי: ואני רוצה לדעת כמה - - -

תמר זנדברג: ואחוזי הצלחה?

<אושרת גוזלן: אחוזי הצלחה, מכיוון שאנחנו מודדים אחוזי הצלחה שנה מרגע סיום הסדנה אין לי נתונים להציג.

מירב בן ארי: למה?

מירב בן ארי: זו שנה ראשונה שיש סדנאות?

<אושרת גוזלן: בשנים הקודמות לא היה מעקב אחר הגומלים ולכן אין לי נתונים להציג.

<אושרת גוזלן: ב-2016 אני יודעת לגעת בנגמלים ולכן אני אדע להציג נתונים בזמן הקרוב.

<אושרת גוזלן: זה משהו שכרגע אני אוספת.

תמר זנדברג: אוקיי, זה בסדנאות.

תמר זנדברג: מה לגבי האס.

תמר זנדברג: אמ.

תמר זנדברג: אסים?

<אושרת גוזלן: לגבי האס.

<אושרת גוזלן: אמ.

<אושרת גוזלן: אס הפסק, זה בעצם מחקר שמוביל חגי, שצה"ל הצטרף.

<אושרת גוזלן: אנחנו ראינו בזה פלטפורמה מצוינת לבדוק האם באמת קודם כל זה ישים ואם כן בעצם להציע את זה בדגש על לוחמי צה"ל או חיילים שנמצאים ביחידות שלא מאפשרות גישה לנייד או גישה להשתתף בסדנאות מובנות וזאת פלטפורמה שאני רואה בה פלטפורמה שיכולה להיות מצוינת ועוד כלי עזר לחיילים להיגמל מעישון.

<אושרת גוזלן: אנחנו בשלבים של עיבוד נתונים ואז אנחנו נפיק לקחים ונראה, מרחיבים, לא מרחיבים, ואיך אנחנו מנחילים את זה בתוך צה"ל.

תמר זנדברג: כלומר השתתפו כמה?

<אושרת גוזלן: 80 חיילים.

<חגי לוין: 81 חיילים, כ-25% נגמלו מעישון לאחר חודש הפסקה.

תמר זנדברג: באס.

תמר זנדברג: אמ.

תמר זנדברג: אסים האלה?

<חגי לוין: כן, באס.

<חגי לוין: אמ.

<חגי לוין: אסים וזו תכנית שיכולה להיות - - - לכל דבר אחר.

<חגי לוין: שוב, חיל הרפואה באמת הוביל הרבה דברים שאחרי זה אימצו באזרחות וגם היום מוביל, אני רוצה לשאול, אושרת, האם יש דברים נוספים שאם היו יותר משאבים, למשל שאנשים עושים דברים נוסף על התפקיד, אם יש דברים שהיו עושים אם היו יותר משאבים, יותר תקנים שהיו עוזרים כדי לקדם עוד יותר את הפעילות.

<אושרת גוזלן: אני לא יודעת מה זה יותר תקנים.

<אושרת גוזלן: אני יכולה להגיד לך שיש לנו אנשים מצוינים, גם בעולם הרפואה, גם מפקדים מצוינים, שאם אנחנו נשנס מותניים ונבין את החשיבות אפשר להוביל את המהפכה.

<אושרת גוזלן: לא להוסיף עוד תקנים או להוריד תקנים.

<אבי גור: אבל את יכולה להגיד לנו תקן ומצאי?

<אושרת גוזלן: אני לא יכולה להצביע על תקנים, זה לא עניין של תקנים, זה עניין של העלאת המודעות קודם כל בקרב כלל המפקדים בצבא, כי בסוף המפקד הוא זה שרואה את החייל והוא זה שבא במגע איתו יום יום והוא זה שרואה את פינת העישון אצלו ביחידה.

<אושרת גוזלן: זה אחת.

<אושרת גוזלן: שתיים, יש פה מנגנון שלם שאם כבר התחלת לעשן אנחנו צריכים לתפוס את האנשים האלה ולשכנע אותם להצטרף לסדנאות גמילה מעישון.

<אושרת גוזלן: ושלוש, כן, לאחד כוחות, הצבא הוא צבא גדול, צריך לאחד כוחות ביחד איתכם, להמשיך בשיתוף פעולה גם עם משרד הבריאות וגם עם האגודה למלחמה בסרטן ולנסות לעשות את הדברים אולי בצורה קצת יותר מתוכננת, לעשות את הדברים בצורה שהיא שלב אחרי שלב, לקחת אולי איקס יחידות ואחר כך להגדיל את זה למעבר.

<אושרת גוזלן: צריך לחשוב על דרך יצירתית, כי אנחנו לא ממציאים את הגלגל, כבר חשבו לפנינו, עשו דברים נפלאים, צריך לחשוב על שיטה קצת יותר מתוכננת, יותר מסודרת, כדי לגעת נדבך נדבך בחיילים ואני חושבת שבסוף המפתח זו מעורבות מפקדים יותר משמעותית כי הם אלה שבסוף נוגעים בחייל ביום יום.

תמר זנדברג: אושרת, אני רק מסכמת.

תמר זנדברג: מבחינת

תמר זנדברג: כם, המצב הוא כזה, מניעה, אתם עובדים מול אותם הרצאות שהן חובה.

תמר זנדברג: בסדנאות העלאת מודעות, גמילה זה אחת הסדנאות שהן עכשיו מורחבות ושתיים זה הפיילוט של אס.

תמר זנדברג: אמ.

תמר זנדברג: אס שלפי זה אתם תראו את היעילות.

תמר זנדברג: כבר שמענו ש-25% נגמלים בחודש, אז אלה תוצאות שהן לא רעות בכלל.

<אושרת גוזלן: בנוסף החזרנו את איסוף המחקר ב-2016.

תמר זנדברג: רגע.

תמר זנדברג: הדבר השלישי שעוד אני רואה פה שנשאר, זה גם מניעת עישון כפוי וגם כל הנושא של איזה שהיא, וזה דבר שכן מתאים לצאת מכם, כחיל הרפואה, מבחינת מדיניות שאתם מנחים אותה או עובדים ביחד עם גורמים אחרים, ותיכף נשמע את אכ"א, מבחינת איסור פרסום, מבחינת מניעת נגישות לחברות מסחריות לכניסה לבסיסים או לימים לקראת - - - אפילו למתגייסים, כנסים ודברים מן הסוג הזה.

תמר זנדברג: אלה גם כלים שיש לנו באזרחות, אנחנו יודעים שאיסור פרסום, איסור מכירה או הורדת הסיגריות ממקום שהוא מוצג גלוי למקום שרק מי שמבקש באופן אקטיבי ולא שזה מוצג, כל הדברים האלה של מדיניות של נראות גם בבסיסים וגם מבחינת הנגישות של גורמי חוץ, במיוחד גורמים מסחריים, חברות סיגריות וכו', לחיילים.

תמר זנדברג: זה דבר שאתם יכולים לצאת, זה לא לוקח הרבה משאבים, זה בעיקר משאבי מטה ואז זה יוצא כאיזה שהיא הנחיה, או המלצה, או אני לא יודעת, כמו חוזר מנכ"ל כזה, להבדיל, מהאזרחות, אני לא לגמרי בקיאה בנהלי הצבא, אבל משהו שאתם מנסחים ומובילים אותו ואחר כך יוצא כאיזה שהיא הנחיית רמטכ"ל או קרפ"ר.

מירב בן ארי: אבל באופן כללי אסור לפרסם, לא רק סיגריות, אסור לפרסם שום דבר.

מירב בן ארי: אין שום התקשרות של גורמים מסחריים עם צה"ל.

<עודד נהרי: אבל ההצגה לא נכונה, בפועל היום - - -

מירב בן ארי: זה לא קיים בכלל, לא ביום מתגייסים ולא ביום נופש יחידה, אין דברים כאלה.

תמר זנדברג: אבל, שוב, אם יש נגישות של חברות מסחריות, לא לתוך הבסיסים, אלא ליציאה מהבסיסים.

מירב בן ארי: אפילו בקריה שם, אני זוכרת שהיה - - -

<עודד נהרי: חברת הכנסת זנדברג, גם מחוץ לקריה, מי שמסתכל החוצה, יש שלט של יפו-תל אביב, חברה שמוכרת בגדים על עזריאלי, שחייל שעומד בחלון רואה את זה.

מירב בן ארי: לא, לא על זה.

תמר זנדברג: שני דברים.

תמר זנדברג: קודם כל - - -

מירב בן ארי: שלא עומד בחוץ מחוץ לבסיס הקריה נגיד, לצורך העניין, מה שאין, מישהו שמחלק פליירים ו - - -

<עודד נהרי: לצבא אין סמכות חוקית על מי שעומד ומפגין מחוץ ל - - -

מירב בן ארי: לא, יש לך כמה מטרים מהשער של הבסיס.

<עודד נהרי: כן, אבל זה לא קורה.

<עודד נהרי: אנחנו לא שם.

תמר זנדברג: שוב, יש לנו כאן שני דברים, האחד, בניגוד לפרסום של יפו-תל אביב או של חברת בגדים או כל חברה כזו או אחרת, על סיגריות יש איסורי פרסום שקיימים של המדינה, כך שזה קיים.

תמר זנדברג: דבר שני, בתוך השקם, או הכוורת, זה מוצר שעצם ההצגה שלו הוא בבחינת פרסום.

תמר זנדברג: אגב, גם על זה יש מדינות שנותנות את הדעת, למשל לשנות את האריזות ואלה דברים שלא קשורים אליכם, אבל לכוורת הזאת, מה שקורה בתוכה, יש השפעה, לדוגמה, להוריד את הסיגריות ממקום שהוא מוצג והוא מהווה כמו שלט פרסומת - - -

<עודד נהרי: אין היום חוק מדינה שמורה על זה.

תמר זנדברג: לא, אני לא אומרת, בשביל זה אתם צה"ל.

<חגי לוין: צה"ל יכול להוביל, הוא לא חייב להיגרר.

תמר זנדברג: היתרון של צה"ל, שהוא יכול גם להוביל הנחיה.

<עמוס האוזנר: באמצעות עתירה לבג"צ אנחנו הצלחנו להשיג - - -

תמר זנדברג: למשל חיל הרפואה, דווח לנו כאן, דבר שהוא מאוד נכון, אסר בבסיסים שלו מכירת סיגריות ועישון באופן גורף.

תמר זנדברג: לא בגלל שיש חוק מדינה, בגלל שהוא החליט כמדיניות שבמקום שמקדם בריאות לא ייתכן שאנחנו נחתור תחת זה, ביד השנייה נחפור תחת השורשים האלה.

תמר זנדברג: אותו דבר השאלה האם לא ראוי, לפחות, עוד לפני שאנחנו מגיעים לאיסור עישון גורף בכל בסיס צה"לי, לפחות להוריד את הסיגריות בכוורות, אפילו עוד לפני שאנחנו אוסרים מכירה.

תמר זנדברג: להוריד אותן מההצגה הבולטת.

<עודד נהרי: אל"ף, אני לא יודע לענות לך על זה, זה נושא שעולה פה לראשונה, זה משהו שצריך ל - - -

תמר זנדברג: מאה אחוז, בין היתר בשביל זה אנחנו מקיימים את הישיבה.

<עודד נהרי: אבל, ברשותך, שמי סגן אלוף עודד נהרי ואני מאגף כוח אדם ואני רוצה לגעת בנושא.

<עודד נהרי: אל"ף, אני גמול, 12 שנה.

<קריאה: איך מצאו אותך?

<קריאה: איך קראו לך לסדנה?

<עודד נהרי: לא, בדקו מי גמול, שיבוא לוועדה.

<עודד נהרי: לא, סתם, אני צוחק.

<עודד נהרי: אין לנו - - -

מירב בן ארי: אתה יודע מה, הוועדה הזאת, כשאתה אומר אני גמול, אז פשוט אומרים לך 'אוהבים אותך' וזה.

<עודד נהרי: חיכיתי, זה לא בא עדיין.

<עודד נהרי: אבל, ברשותכם, אין לנו פה דיון, יש פה הסכמה מלאה שהעישון מזיק לבריאות.

<עודד נהרי: צה"ל עיגן בפקודות הצבא את הנושא ואת ההסדרה של המעשנים ואיפה מותר ואיפה אסור.

<עודד נהרי: אני לא מכיר הרבה מערכות, אני מכיר כמה מערכות, אני לא מכיר כל כך הרבה מערכות שבפקודות הצבא מעוגן איפה מותר לעשן ואיפה אסור לעשן.

<עודד נהרי: אפשר לרדת לתת דיונים של עישון פסיבי והרחתי אותו ולא הרחתי אותו, אני לא רוצה להגיע לשם בכוונה.

<עודד נהרי: אני רוצה להגיד, אני משרת בבניין המטה הכללי בקריה, אתם מוזמנים לבוא לראות, כל מי שמעשן צריך לרדת, לצאת מהבניין, לצעוד 60 מטר החוצה לעבר פינת העישון ולעשן שם, מי שבוחר לעשן.

<עודד נהרי: בתחומי הבניינים בצבא אסור לעשן.

<עודד נהרי: בכל בסיס - - -

תמר זנדברג: טוב, בתחומי הבניינים, זה בשורה ישנה.

<עודד נהרי: לא, שנייה.

מירב בן ארי: פה יש פינות עישון בתוך הבניין.

תמר זנדברג: בסדר, רק אחת, בתוך המליאה.

מירב בן ארי: ועוד הרבה פינות - - -

<עודד נהרי: מנכ"ל הכנסת יכול בהוראה מיידית, אם הוא רוצה - - -

<קריאה: יש פה בהמשך המסדרון.

תמר זנדברג: נכון.

<עודד נהרי: אצלנו זה לא נמצא בתוך הבניינים.

תמר זנדברג: זאת אומרת אין פינת עישון בתוך הבניינים.

<עודד נהרי: בוודאי שלא.

<קריאה: גם לא בגלי צה"ל.

<עודד נהרי: אני לא יודע, לא הייתי שם.

<עודד נהרי: אני לא איש תקשורת, אז אני לא יודע לענות.

<קריאה: מהרגע שירון דקל נהיה מפקד גלי צה"ל הוא הוציא את העישון מהבניינים.

<עודד נהרי: צה"ל קבע רשימה שלמה של מקומות שבבסיסים שאסור לעשן בהם.

<עודד נהרי: בקטע הזה אני חושב שאנחנו מתקדמים מאוד.

<עודד נהרי: הנושא נבדק בביקורות אכ"א, בכל ביקורת ביחידה נבדקת קיומה של עמדת עישון, אנחנו מחייבים שילוט, 'אסור לעשן במגורים', 'אסור לעשן בחדר אוכל', אסור לעשן, בכל המקומות הציבוריים לא קיים אצלנו.

<עודד נהרי: זה לנושא הזה.

תמר זנדברג: בסדר, שוב, זה קצת חדשות ישנות, ברשותך.

<עודד נהרי: ברשותך, צה"ל כפוף לחוקי המדינה והוא כמובן עושה את מה שהוא צריך בתחום שלו.

<עודד נהרי: לא קיים עדיין איסור במדינה שאוסר עישון ולכן כל זמן שעומדת לחייל הזכות לעשן סיגריה אם הוא רוצה, אנחנו ניתן לו את המקום איפה לעשות את זה.

<עודד נהרי: אנחנו כמובן נסביר לו - - -

<קריאה: מותר לשתות אלכוהול.

<עודד נהרי: לא, שנייה.

<עודד נהרי: אם חייל התגייס וחייל מעשן, בוא נדבר ברור, נשים דברים על השולחן, יש אחוז מסוים של בני נוער שמגיעים לצבא ומגיעים כבר מעשנים, עובדתית.

תמר זנדברג: יש אחוז כזה?

תמר זנדברג: הוא עומד על כמה?

<עודד נהרי: בוודאי שיש.

<עודד נהרי: אני קראתי בעיתון שמתחילים לעשן בגיל 15.

<קריאה: רבע מהבנות ושליש מהבנים.

<עודד נהרי: הם כבר מגיעים אלינו כאשר הם מעשנים.

<קריאה: הבעיה קשה, אין ספק.

<עודד נהרי: הם מגיעים אלינו כאשר הם מעשנים, לא אנחנו גרמנו להם בבקו"ם להתחיל לעשן.

תמר זנדברג: לא, חלילה, אבל אנחנו רוצים לגרום להם במהלך השירות הצבאי להפסיק לעשן.

<עודד נהרי: ולכן, כפי שהוצג פה - - -

תמר זנדברג: ולאחרים לא להתחיל, כי יש לנו גם נתון על 40% עלייה מגיוס לשחרור.

<קריאה: ורוב המתגייסים לא מעשנים.

<עודד נהרי: חברים, כפי שהוצג פה, צה"ל עושה פעילות שלמה להגברת המודעות ולהסביר מה נזקי העישון.

<עודד נהרי: אני יכול לקחת אתכם למקום אחר, למקום של אורחות חיים, צה"ל עשה מהפך בנושא אורחות החיים של הקבע במסגרת מכון וינגייט עם בה"ד 8, קבוצת הריצה של צה"ל, הגברת המודעות לכושר גופני.

<עודד נהרי: אנחנו לגמרי שם בעניין הזה.

<עודד נהרי: להגיד שלגמרי אנחנו יכולים למגר את התופעה יהיה טיפה יומרני.

<עודד נהרי: אנחנו יכולים להסביר, אנחנו ניתן את הכלים, סדנאות עישון, אס.

<עודד נהרי: אמ.

<עודד נהרי: אס, כל הדברים האלה.

<עודד נהרי: להגיד לגמרי שנצליח למגר את מי שמעשן, אני חושב שזה יהיה טיפה יומרני להציג את זה ככה.

תמר זנדברג: לא, רגע, רק שנייה, סגן אלוף נהרי.

<עודד נהרי: עודד.

תמר זנדברג: עודד, ברשותך.

תמר זנדברג: אנחנו התייחסנו כאן לשלושה דברים.

תמר זנדברג: אחד זה מניעה, נמסר לנו כאן מה נעשה מבחינת סדנאות וכו'.

תמר זנדברג: שתיים זה גמילה, גם כן נמסר לנו מה נעשה, שזה פחות או יותר, בוא נגיד, ככל שנרחיב יותר תהיה יותר הצלחה, אבל זה גם כן משהו שהוא כבר - - - הדבר השלישי זה גם צעדים, שוב, שמעולם האזרחות מוכרים לנו, כמו איסור פרסום, אני עכשיו מתייחסת ספציפית להצגה, לא לפרסום כפרסום, אלא מה שדיברנו כרגע, לנושא של אכיפה בתוך הבסיסים, הוצג לנו כאן מה שנעשה בחיל הרפואה.

תמר זנדברג: יכול להיות, אתה יודע, יש פה צעדים בין אפס למאה ויש פה כמה מדרגות שצה"ל עדיין לא נמצא בהם ואני חייבת להגיד שמהצגת הדברים שלך מתגנב אצלי איזה שהוא חשש האם הם נלקחים ברצינות והאם יש כוונה לעשות אותם.

תמר זנדברג: אז אני שואלת, למשל, שוב, בנייר של ההסתדרות הרפואית - - -

<עודד נהרי: שנחשפנו אליו אך עתה לפני - - -

תמר זנדברג: בסדר, בשביל זה אנחנו מנהלים את הישיבה הזו.

תמר זנדברג: יש פה כמה צעדים בתחום האכיפה.

תמר זנדברג: אחד זה בנושא של פינות עישון ואיזה מקומות שמותר לעשן בהם.

תמר זנדברג: למשל, האם יכול בהחלט להיות שהצעד הבא צריך להיות, מעבר למניעת עישון בבניינים ובחדרי אוכל ודברים כאלה, שזה די כבר דבר רגיל, האם בתוך בסיסים סגורים, איפה מותר לעשן, אני מדברת על האוויר הפתוח, לא בתוך בניינים.

<עודד נהרי: זה המצב שקיים היום, אני מצביע עליו.

<עודד נהרי: אם תיכנסי היום לבסיס של חיל האוויר או חיל הים, מי שרוצה לעשן, יש לו פינת עישון שהוא צריך לגשת אליה.

<עודד נהרי: היא לא נמצאת ליד כל בניין.

תמר זנדברג: לא, אבל היום מותר לעשן בחוץ?

תמר זנדברג: בשביל?

תמר זנדברג: בחצר?

<עודד נהרי: במקום שהוגדר.

<עודד נהרי: היום פקודות הצבא, מקום שהוגדר כפינת עישון מותר לעשן בו.

<עודד נהרי: בשביל זה הוא נועד, כדי שלא כל אחד יילך איפה שהוא רוצה.

<עודד נהרי: יש היום פינת עישון.

תמר זנדברג: כלומר פקודת הצבא היום מונעת עישון בשביל, במרחב הפתוח, מחוץ לחדר האוכל?

<עודד נהרי: היא לא - - - עוד פעם, היא מגדירה איפה - - -

<קריאה: יש בסיסים שכן.

<עודד נהרי: פקודת הצבא מגדירה שחייבת להיות בכל בסיס צבאי פינת עישון.

<קריאה: למה חייבת, אגב?

<קריאה: זה לא כתוב ב - - -

תמר זנדברג: לא, אני שואלת הפוך.

<עודד נהרי: צה"ל הגדיר לעצמו, מתוך הסתכלות שאתם דיברתם פה על בריאות הציבור, כדי שלא יעשנו בכל מיני מקומות ציבוריים, שמי שרוצה לעשן ייגש לפינת עישון.

תמר זנדברג: אני עכשיו שואלת על הבסיס.

תמר זנדברג: בסופו של דבר בסיס צבאי זה שטח פתוח עם כמה בניינים, אני שואלת על השטח הפתוח, לא על הבניינים ועל פינות העישון בתוך הבניינים.

<עודד נהרי: אני לא יכול לענות לך על זה במאה אחוז, כי אני לא - - -

תמר זנדברג: אני שואלת על האוויר הפתוח, אבל שהוא בתוך הבסיס.

<עודד נהרי: אני לא יכול להתייחס.

תמר זנדברג: האם מותר לחייל ללכת בשביל מחדר האוכל למגורים ולעשן בדרך?

<עודד נהרי: אני לא יודע לענות לך על זה ואני לא רוצה לספר סיפורים, אז אני מבקש לא לענות על השאלה הזאת.

<עודד נהרי: אני יכול להגיד לך מה נקוט היום, היום בכל בסיס צבאי מחויבת שתהיה פינת עישון.

<עודד נהרי: בכל בסיס בצבא.

<עודד נהרי: אני לא יכול להגיד לך אם חייל יצא עכשיו מבניין, הדליק סיגריה והלך, אני לא מסוגל לנטר את כל החיילים שיוצאים מבניין ומדליקים סיגריה.

תמר זנדברג: מה זאת אומרת?

תמר זנדברג: אתה מסוגל לנטר חייל שהולך עם דסקית לא בצורה הראויה או עם חולצה לא בתוך המכנסיים, אבל אתה לא יכול לאתר חייל שהולך עם סיגריה ביד?

<עודד נהרי: אל"ף, לא, אני לא כל הזמן מסתכל על החייל, אני לא יודע.

<עודד נהרי: אין מיליון אנשים שמסתכלים על כל חייל שהולך לאן הולך.

תמר זנדברג: די, נו, בחייך, אנחנו כולנו היינו חיילים, כולנו נשפטנו על אוזניות, על חולצה, על דסקית, על כומתה.

<עודד נהרי: עוד פעם, כשעומד שוטר צבאי בכניסה לבסיס, הוא יתפוס אותך ללא דסקית - - -

תמר זנדברג: באמת נו, אל תעשה מאיתנו צחוק.

<עודד נהרי: לא, חלילה, אם יתפוס אותך שוטר צבאי, זה בדיוק כמו שאני אסע על הכביש ואעבור את ה-90 ויתפסו אותי, נכון?

<עודד נהרי: אם נוסע אחר, לא תפסו אותו?

<עודד נהרי: זה לא העניין.

<קריאה: בוא נפשט את זה.

<קריאה: רוב מוחלט של החיילים - - -

תמר זנדברג: מי אחראי על אכיפת כל הדברים האלה, תספורת, גילוח, חולצה, דסקית, נעליים, נשק?

תמר זנדברג: כל הדברים האלה בתוך הבסיס?

<עודד נהרי: כל מפקד יחידה אחראי על יחידתו והוא אחראי היום ל - - -

תמר זנדברג: אבל הוא לא קובע לעצמו את החוקים, נכון?

<עודד נהרי: אנחנו מדברים מתוקף פקודות הצבא.

<עודד נהרי: ולכן מה שאני אומר, הצבא כבר מראש, בגלל נושא של בריאות הציבור, בגלל כל העבודה שנעשית במקביל, אז הצבא כבר הגדיר מה מותר ומה אסור.

<עודד נהרי: אני אומר עוד פעם, אני לא יודע לענות לך, זה יהיה לא אחראי מצדי לבוא להגיד לך, אם חייל הלך בכביש והדליק סיגריה, אני לא יודע לענות לך על זה.

<עודד נהרי: אני בכוונה לא רוצה להגיד דברים שאני לא יכול לעמוד מאחוריהם.

<עודד נהרי: מה שאני כן יכול לעמוד, מה שאני כן אומר, זה שהגדרנו בפירוש את המותר והאסור בעניין הזה.

תמר זנדברג: אבל אתה אומר דבר והיפוכו, לא הגדרתם את המותר והאסור כי לא הגדרתם איסור, למעט מבנים, שזה פינות עישון, זה ברור, כי אחרת אסור לפי חוקי המדינה לעשן באותו מבנה, למעט זה לא הגדרתם שום כלל לגבי עישון בתוך הבסיס.

<עודד נהרי: אני מוכן לחזור הביתה ולבדוק עוד פעם, כי אני לא רוצה להגיד דברים שאני לא יכול לעמוד מאחוריהם, אז אני רוצה לבדוק את עצמי עוד פעם, ברשותך.

<עודד נהרי: מה שכן אני רוצה להגיד, וזה היותר חשוב, אל"ף, אין פרסום מסחרי במחנות הצבא, זאת אומרת אין פרסום, לא לשעון ולא לנעל התעמלות ולא לסיגריה ולא למכונית ולא לשום דבר אחר.

<עודד נהרי: זה לא קיים היום.

<עודד נהרי: אף פעם לא היה קיים, כי אסור פרסום בתוך מחנות הצבא.

תמר זנדברג: אנחנו לא חשבנו שקיימים שלטי פרסומת בתוך מחנות הצבא.

<עודד נהרי: לגבי מה שעלה פה בנייר הזה, אני כמובן אקח את הנייר הזה הביתה, נעביר את זה למפקדים שלנו שיסתכלו על זה ויראו את זה בשיתוף חיל הרפואה כמובן ונוכל להתייחס לזה.

<עודד נהרי: את זה אני ראיתי עכשיו פעם ראשונה.

תמר זנדברג: אוקיי, אבל מה קיים היום, שוב אני שואלת, מבחינת אכיפה שלכם בתוך הבסיסים.

<עודד נהרי: עוד פעם, מי שמעשן במקום שאסור לו לעשן אנחנו אוכפים את זה, בוודאי.

תמר זנדברג: איך?

<עודד נהרי: מפקדים.

<עודד נהרי: בכל יחידה יש מפקד.

תמר זנדברג: ויש לכם איזה שהוא - - -

מירב בן ארי: הוא עולה למשפט?

<עודד נהרי: יכול להיות שכן.

<עודד נהרי: זה לאו דווקא, יכול להיות שגם מפקד יזהיר אותו.

מירב בן ארי: כן, ברור, יש תהליך, לא ברגע שהוא מעשן יש משפט.

תמר זנדברג: מישהו עלה למשפט?

<קריאה: כמה תלונות הוגשו בצה"ל - - -

<עודד נהרי: אני לא יודע לענות על זה.

תמר זנדברג: מישהו עלה למשפט על עישון במקום שאסור?

<עודד נהרי: אני לא יודע לענות על זה ובאמת אני אגיד לכם, אני גם לא יודע אם זה רלוונטי.

<עודד נהרי: אני אסביר למה.

<עודד נהרי: היום, לכולנו ברור, ואני אומר את זה כאבא למתבגרים, זה היה בפרה דיון שלנו מקודם, לפני תחילת הישיבה.

<עודד נהרי: אנחנו מקבלים את החיילים, כפי שנאמר פה, במצב נתון.

<עודד נהרי: זאת אומרת אנחנו יכולים להגיד להם שזה לא בריא, בעיני החוק הם ילדים בני 18, הם יכולים להחליט מה הם רוצים ומה הם לא רוצים, הם אנשים בגירים.

<עודד נהרי: אנחנו כמובן נגיד לכם מה בריא ומה לא בריא ואנחנו עושים את זה גם היום, זה לא שאנחנו לא מתעסקים עם זה ולא מתמודדים עם זה.

<עודד נהרי: אני אומר עוד פעם, אנחנו עושים את הכול, אם זה הסברה של מפקדים, אני יכול להגיד לכם שחיילים אצלי במחלקה עוברים פעם בשנה הרצאה על נזקי עישון.

<עודד נהרי: אני לא יכול להגיד לך שאנחנו עושים את זה 24 שעות.

תמר זנדברג: במטותא, לזרוק את הכול על הרצאות זה נחמד, אבל מבחינתך כאכ"א שאחראי על האכיפה, זה רחוק מלספק.

<עודד נהרי: אכ"א לא אחראי על אכיפה, אכ"א אחראי על קביעת המדיניות.

תמר זנדברג: אוקיי, אז אדרבא.

<עודד נהרי: כל מפקד יחידה, מוגדר לו בדיוק את המותר והאסור בעניין הזה.

<עודד נהרי: כמובן שנכנסים פה עוד אלמנטים מקצועיים של חיל הרפואה שלא אנחנו מגדירים אותם.

תמר זנדברג: יפה.

תמר זנדברג: חיל הרפואה, אנחנו שמענו ושמענו מה הכוונות שלהם ומה הרוח שהם רואים מבחינת עישון.

תמר זנדברג: הרושם שלי מהדברים שלך שזה לא בדיוק מחלחל וכשאני שומעת אותך מדבר אני גם לא מתרשמת, לא מהתוכן של הדברים שלך וגם לא מהמוזיקה, שיש כוונה להתייחס לעישון כאל גורם סיכון בריאות, גורם שהוא לא יאה שהוא - - -

<עודד נהרי: אני אמרתי כבר שאנחנו מתייחסים אליו ככה, זה כבר נאמר.

תמר זנדברג: כן, אבל אתה אומר, במשפט השני שלך אתה אומר 'אם חייל הולך בבסיס ומעשן אני לא יודע מה'.

תמר זנדברג: בוא, אתה צה"ל, אתה צבא.

תמר זנדברג: חייל שהולך בבסיס אתה מסתכל על הגילוח שלו, אתה מסתכל על התספורת שלו, אתה מסתכל על הדסקית שלו, אתה מסתכל על המון דברים, והאם הוא מחזיק סיגריה ביד, את זה אתה לא יכול פתאום לראות?

<עודד נהרי: סליחה, אני לא אמרתי שאני לא רואה את זה, רק שדברים בינינו יהיו ברורים, אין היום פקח על כל חייל מה הוא עושה, אין לכל חייל מפקד שמבקר אותו.

<עודד נהרי: יש מפקד שהוא מפקד של קבוצה של חיילים.

תמר זנדברג: תשמע, אני לא יודעת, אני בטוחה שכל היושבים פה ולפי השפלת המבטים אני רואה מכל היושבים שיש כאן - - - לדעתי כל היושבים פה שירתו בצה"ל ואנחנו כולנו יודעים שחייל לא יילך, לא בגלל ש - - - בגלל הידיעה שמה יקרה אם הוא כן ייתפס - - -

<עודד נהרי: נורמה חברתית.

תמר זנדברג: ידוע שהנורמה בצבא, תודה - - -

<עודד נהרי: אבל זה מוסכם בינינו, אנחנו דיברנו על זה.

תמר זנדברג: לא, מהדברים שלך אני רחוקה מאוד מאוד מלהתרשם - - -

<עודד נהרי: אז תרשי לי לתקן את הרושם.

<עודד נהרי: יכול להיות שלא הובנתי כהלכה.

תמר זנדברג: אז קודם אני אסיים את הרושם, אחר כך אתה תתקן, או שתיקח את הדברים, יכול להיות שתגיד לי 'תשמעי, אני שמעתי, קלטתי פה, כנראה המצב הוא לא כפי שחשבתי' ונחזור לוועדה ונעשה דיון מעקב, זה גם בסדר, אבל קודם כל, דבר ראשון בתיקון מצב זה להבין את המצב הקיים וזה מה שאנחנו מנסים לעשות כרגע.

תמר זנדברג: שוב, בתור אכ"א, שאתם אחראים על הנחלת המדיניות ליחידות השונות, אני לא הבנתי עדיין מה המדיניות שאתם עושים היום מעבר להרצאות.

תמר זנדברג: ברור לנו, אתם שולחים הרצאות והכול בסדר ויש את הגמילה.

תמר זנדברג: מה המדיניות שלכם היום מבחינת עישון בבסיסי צה"ל ומה אתם נותנים כהנחיה, מבחינת פקודות הצבא, ליחידות השונות איך לנהוג במצב כזה.

תמר זנדברג: מותר לעשן במהלך השירות?

תמר זנדברג: מותר לעשן לחייל קרבי?

<עודד נהרי: אז בוא אני אתקן את הרושם אם לא הובנתי כהלכה?

תמר זנדברג: אני רק אשלים, מותר למכור סיגריות בכוורות?

תמר זנדברג: באיזה מחיר?

תמר זנדברג: מותר להציג שם?

<עודד נהרי: אז אני רוצה, ברשותך, לתקן את הרושם.

<עודד נהרי: אל"ף, אין איסור על הכנסת סיגריות למחנות צה"ל, הן נמכרות בכוורות כמו כל המוצרים האחרים.

<עודד נהרי: אחת.

תמר זנדברג: ומבחינת

תמר זנדברג: כם זה מצב שהוא צריך להימשך אותו דבר?

<עודד נהרי: אני לא יודע לענות לך על זה.

<קריאה: אלכוהול נמכר בכוורות?

<עודד נהרי: לא.

<קריאה: נרגילה מותר להכניס לבסיס צבאי?

<קריאה: נרגילה, ככלי לעישון טבק.

<עודד נהרי: אסור לעשן נרגילה בכלל.

<קריאה: בצבא?

<עודד נהרי: בצבא אסור לעשן נרגילה.

<עודד נהרי: אבל עוד פעם, ברשותכם, אני באמת באמת חושב שאנחנו כולנו מדברים על אותו דבר, רק חשוב לי להדגיש שלדוגמה חייל שנמצא באימון לא יכול לעשן.

<עודד נהרי: חייל שנמצא עכשיו בשטח באימון ומחלקה רצה על הפיסטינים, הם לא יכולים לעשות.

<עודד נהרי: אם הוגדר כהפסקה או אם הוגדר כמשהו אחר ומי שרוצה לעשן במקום המיועד לזה, הוא יכול לעשן.

<עודד נהרי: אלה העובדות.

<עודד נהרי: אני כרגע לא מספר סיפורים, אלא אני שם לכם את זה על השולחן, זה המצב.

<עודד נהרי: אני לא ראיתי שחובל שעולה לכלי שיט עולה עם סיגריה, ואני לא ראיתי טייס שעולה לטוס שעולה עם סיגריה, אין את זה.

<עודד נהרי: אבל אם יש טייס שהוא מעשן ובזמנו החופשי הוא רוצה ללכת בבסיס לפינת עישון ולעשן, זו זכותו, אני לא יכול לקחת את זה.

<עודד נהרי: אלא אם כן - - -

תמר זנדברג: כן, אבל אתם אחראים איפה הוא יוכל להשיג את הסיגריה, באיזה מחיר.

<עודד נהרי: אמרתי, מוכרים אותה בכוורות, נכון.

תמר זנדברג: איפה יהיו פינות העישון האלה, האם בבסיס הן יהיו קיימות, כן או לא, ואיך אתם תאכפו את זה.

<עודד נהרי: היום הן קיימות.

תמר זנדברג: כרגע, נכון לעכשיו, אתה אפילו לא יכול להגיד לנו האם מותר לעשן מחוץ לפינות העישון לא בתוך בניינים, אלא בבסיסים.

תמר זנדברג: אפילו את המידע הזה אנחנו לא יודעים כרגע.

<עודד נהרי: אני לא מתיימר להכיר את כל יחידות הצבא, אבל כמדיניות העישון מותר בפינות העישון ובשטחים שהוגדרו לכך.

תמר זנדברג: בלבד?

<עודד נהרי: כן, בוודאי, אני אומר את זה.

<עודד נהרי: היום תיכנסי לכל בסיס, ואנחנו בודקים את זה במסגרת ביקורת אכ"א - - -

מירב בן ארי: ברור, אם יש עכשיו תרגיל חטיבה ומסתיים התרגיל והם הולכים בצד - - -

תמר זנדברג: לא, מה זה בצד?

תמר זנדברג: בבסיס, חייל יוצא מחדר אוכל והוא הולך בדרך למגורים.

<עודד נהרי: הוא יכול ללכת לפינת עישון ולעשן.

<חגי לוין: שאלה פשוטה, האם יש שלט בכניסה לבסיס שאומר 'שם פינת עישון, זה המקום היחיד שבו מותר לך לעשן'.

<עודד נהרי: אין מפה בשום בסיס בצה"ל שהמפה - - -

<חגי לוין: לא, שלט בכניסה שאומר, בסיס ללא עישון, למעט בפינות העישון.

<עודד נהרי: אבל זו פקודה היום שהיא אובייס בצבא כפקודה נוהגת.

<חגי לוין: מה זה נוהגת?

<חגי לוין: אבל אני מדבר עם חיילים, הם לא יודעים את זה.

תמר זנדברג: לא, זה לא מה שמסרת לנו.

תמר זנדברג: אתה כרגע אמרת לנו שאתה לא יודע האם לחיילים מותר לעשן בחוץ באוויר הפתוח, בשביל או בחצר או במקומות כאלה.

<עודד נהרי: אבל עוד פעם, חברת הכנסת זנדברג - - -

מירב בן ארי: בתוך הבסיס זה בפינות עישון.

<עודד נהרי: חברת הכנסת זנדברג, אנחנו אמרנו, אמרתי את זה מתחילת דבריי, הצבא הגדיר איפה מותר לעשן, מותר לעשן בפינות עישון.

<עודד נהרי: עכשיו את שואלת אותי אם חייל הלך - - - אנחנו בוודאי שאוסרים, בגלל זה יש את פינות העישון.

<עודד נהרי: מאוד חשוב לי שתבינו את המסר הזה.

מירב בן ארי: הנקודה ברורה, אני פשוט חושבת שמה שמנסים לומר זה שאם עכשיו חייל לא מעשן בפינת העישון זה מאוד תלוי במפקד שלו.

מירב בן ארי: אם המפקד שלו יראה אותו ויגיד לו 'סליחה, זו פינת העישון, אם לא תעשן שם, בפעם הבאה, לצורך העניין, אני לא יודעת מה, תקבל שבת או - - -

<עודד נהרי: נכון, ולכן אמרתי אחריות המפקדים.

מירב בן ארי: אבל ברור שאתה רואה חיילים שלא מעשנים בפינות עישון, כי חיילים מראש הולכים ומעשנים ובודקים את הגבולות, כמו שאנחנו רואים בעוד מקומות.

מירב בן ארי: אני רק אומרת שאין ספק שמה שחסר לך פה במשוואה זה העניין של האכיפה, אבל זה גם מאוד מאוד קשה בעיניי, כי זה נורא תלוי במפקד.

מירב בן ארי: אם המפקד מעשן בעצמו, הוא יגיד 'בסדר, אל תעשן פה', אבל אם זה מפקד כזה שמאוד מודע והבריאות היא בנפשו והספורט הוא בנפשו, מן הסתם אני מניחה שהוא יתייחס אחרת.

תמר זנדברג: אבל אם זה הפקודות שהוא קיבל ולכן גם הפקודה היא חשובה, אם זו הפקודה שהוא קיבל, לאכוף איסור עישון - - -

<עודד נהרי: אני הבאתי את הפקודה, הפקודה היא מוגדרת.

<קריאה: 'לא יעשן חייל או אזרח במקום ציבורי', יש פה רשימת מקומות ציבוריים שהם החל מהמסדרון - - -

תמר זנדברג: שמה היא כוללת?

<קריאה: 16 סעיפים שונים, כולל המסדרון שדיברת עליו - - -

תמר זנדברג: לא, מסדרון, מה שבתוך מבנה סגור זה ברור, אני שואלת על השטח הפתוח שהוא לא פינת עישון.

<עודד נהרי: אני מציע שתסתכלו על הפקודה, לדעתי היא עונה על - - -

<עודד נהרי: הפקודה מגדירה.

<עודד נהרי: בבקשה.

מירב בן ארי: הפקודה עונה, זה ברור, הבעיה זה אכיפה.

תמר זנדברג: בואו נראה את הפקודה, אבל גם נשאל על האכיפה כתוצאה מהפקודה.

תמר זנדברג: זו גם שאלה.

<חיים גבע: אני יכול להתייחס?

תמר זנדברג: כן, חיים ממשרד הבריאות, אחרי זה אביטל ואחרי זה עמוס.

תמר זנדברג: מה שנעשה עכשיו, אנחנו נעשה סבב לגורמים האזרחיים האלה, אתם רגע תשמעו - - -

<עודד נהרי: אני רק רוצה לסכם, ברשותך, במשפט אחד.

תמר זנדברג: אוקיי, משפט אחרון, ואז נשמע אותם ואז אני אבקש את התייחסותך שוב בסוף.

<עודד נהרי: אני אומר עוד פעם, יש פה דברים שעלו בהצגת הדברים, בתחילת הדברים, שאנחנו נחשפנו אליהם פעם ראשונה ולא יכולנו להיערך אליהם ולבוא מוכנים עם הנייר שהונח פה על תכנית חירום כוללנית.

<עודד נהרי: אנחנו נבוא הביתה, נציג את זה לגורמים המקצועיים שלנו, למפקדים שלנו, שיתייחסו למסמך הזה ואני מניח שאנחנו נבוא בפעם הבאה עם אמירה אחרי שייבחנו הדברים.

<עמוס האוזנר: יש לי פה מאמר של חגי לוין, כשהוא ישב בצד הזה, הוא היה סרן בצה"ל ב-2007 והעלה את הרעיונות האלה בכתב.

<עמוס האוזנר: הוא היה בצד שלכם, כך שלהגיד שזה חידוש כזה גדול - - -

<עודד נהרי: אני מציע לא להסתכל בצדדים, כולנו מסתכלים לטובת העניין.

תמר זנדברג: טוב.

תמר זנדברג: אני קראתי את הפקודה בעיון, יש כאן 16 מקומות, אף אחד מהם לא מדבר על מקום שהוא פתוח.

תמר זנדברג: זו פקודה משנת 85' ולכן זה אולי לא מפתיע, כל הפקודה הזאת - - -

<עודד נהרי: זו פקודה שעודכנה בשנת 2008.

תמר זנדברג: יכול להיות, אבל כל 16 המקומות שמוזכרים פה הם כולם מקומות סגורים.

תמר זנדברג: כולם מקומות סגורים בתוך מבנה סגור, חדר אוכל, מזנון, מסעדה, גן ילדים, חדר שבו מתגוררים חיילים, חנות, מסדרון, בית כנסת, מעלית, אוטובוס, רכבת, כל מקום בבניין שמשמש מוסד חינוך, אולם קריאה.

תמר זנדברג: החלק הפתוח לציבור בבית מרקחת, כל מקום המשמש כבית חולים או מרפאה ואולמות ומשרדים.

תמר זנדברג: זה כל המקומות שמוזכרים.

<אושרת גוזלן: בימים האלה הפקודה מעודכנת גם לגבי המיקומים של עישון, כמה מטרים מאוכלוסייה, הכול בתהליך שמתחיל ביחד, בשילוב עם משרד הבריאות, יוצג גם לאכ"א ואנחנו נחדד את המקומות.

תמר זנדברג: יפה, הנה, התקדמנו.

תמר זנדברג: דבר ראשון, נגיד את זה גם בסיכום, הוועדה, מה שאנחנו מבקשים מכם זה לבחון, שוב, מה שנקרא התקדמנו מאז שנת 85', עברו למעלה מ-30 שנה, כיוון שבסיס זה מקום שהוא סגור, עם שער, גם בסיס שהוא פתוח, אין שום סיבה לעשן במקומות הפתוחים תחת כיפת השמים, בחצר, בשביל, איפה שלא יהיה, שלא בפינת עישון.

תמר זנדברג: גם שם צריכה להיות פינת עישון מוגדרת, הליכה במקום שבסוף הוא בסיס, שאנשים גרים בו, אוכלים בו, כל הדברים האלה, בשטח הפתוח, היא כבר לא - - - כאילו התקדמנו מאז, זה לא מתאים.

<חיים גבע: חיים גבע ממשרד הבריאות, מרכז בכיר מניעת עישון במשרד הבריאות.

תמר זנדברג: כן, חיים.

<חיים גבע: לגבי החוק למניעת עישון.

<חיים גבע: החוק למניעת עישון החריג מגוון של גופי ביטחון, משטרה ושב"ס וקבע שהוראות זהות לרוח של החוק ייקבעו בהוראות הפנימיות, מה שנקרא פקודות מטכ"ל, החוזרים של נציבות שב"ס וכל הדברים האלה.

<חיים גבע: הפקודה של הצבא עודכנה לאחרונה ב-2008 והיה שם תיקון חשוב, אבל מאז החוק התקדם כמה פעמים והפקודה, עם גן הילדים וכל הדברים האלה, היא פחות רלוונטית ובאמת יש תהליך, ואני מקווה שנתקן אותה בהקשר הזה.

<חיים גבע: מבחינת דברים נוספים שיש בחוק האזרחי, שהם לא באים לידי ביטוי בפקודה, למשל לגבי אכיפה, אז בחוק האזרחי של מניעת העישון יש אחריות על ראש הרשות להעביר גם דיווח שנתי על פעילות האכיפה והיקף האכיפה וכמה קנסות ניתנו ברשות המקומית וזה מתפרסם מדי שנה.

<חיים גבע: יכול להיות שאחד המנגנונים כדי לתמרץ את מפקדי היחידות לעשות גם אכיפה זה להעביר דיווח שנתי בצורה כזו או אחרת על פעילות האכיפה והאם קיבלו תלונה על העישון, כדי שהצבא יוכל לוודא שיש באמת מנגנון אכיפה.

<חיים גבע: בזמנו ב-2007, כשתוקן החוק והוחלט להחריג את הצבא, שאלו מה באמת יהיה עם - - - והצבא אמר אני יכול לעשות אכיפה מצוינת, יש לי את המפקד הישיר שיכול לאכוף מול החייל, יש מפקד היחידה ונגד היחידה שהוא אחראי על משמעת ועל הסדר ומשטרה צבאית.

<חיים גבע: יש מנגנון משולש יעיל ונהדר, ועד היום, למעט מקרים בודדים אצל מפקדים מאוד מודעים אנחנו - - - דרך אגב, משרד הבריאות גם פנה לצבא לקבל נתונים על אכיפה, במסגרת כמו שהוא פונה לראשי הרשויות, ולא קיבלנו נתונים על אכיפה, כי אין להם יכולת לדעת לפי כל התלונות מה מהם היה לגבי עישון ומה היה לגבי זקן, נעליים או מה שזה לא יהיה.

תמר זנדברג: רגע, זה דין משמעתי?

תמר זנדברג: זה שווה ערך לעבירת משמעת?

<עודד נהרי: כן, השיפוט הוא בדין משמעתי, בעבירת משמעת.

<חיים גבע: ואין שם סעיף שאומר ש - - -

תמר זנדברג: מי אחראי על זה, מצ"ח?

<עודד נהרי: לא, פרקליטות.

תמר זנדברג: הפרקליטות הצבאית?

תמר זנדברג: אני שנייה פותחת סוגריים, מנהלת הוועדה, יש לנו את אותו סיפור עם נושא האלכוהול, בדיוק אותו סיפור.

תמר זנדברג: הוועדה הזאת קצת נכנסה ללופ קצת, אני יכול להגדיר אותו קפקאי, אנחנו קיימנו כאן דיון לפני שנתיים בערך והנחינו את צה"ל לקודד מה שנקרא בתוך עבירות המשמעת את הנושא של שתיית אלכוהול.

תמר זנדברג: עכשיו נוסף לזה גם העישון.

תמר זנדברג: בגלל נסיבות, שאני לא אפרט אותן כרגע, זה נעשה, אבל בגלל חילופי גברי בגורם המבצע זה מעולם לא חזר אלינו.

תמר זנדברג: אני לא יודעת אם אתה הגורם המתאים לזה, או שאנחנו צריכים לזמן לכאן את הפרקליטות לצורך זה, אבל אני בהחלט חושבת שאפשר וצריך לאסוף את ה - - - לפחות מה שבמנדט שלנו, שזה עישון ואלכוהול, בתוך העבירות המשמעתיות, כי בסוף מדובר פה בדברים שהם לא עבירות על החוק ולכן אין פה עניין לאכיפה אחרת, אלא פשוט לדעת כמה עבירות שתיית אלכוהול, כמה עבירות עישון כדין משמעתי מטופלות במסגרת כל יחידות צה"ל.

תמר זנדברג: נגיד אנחנו ניתן פרק זמן של שישה חודשים לאסוף את הנתון הזה.

תמר זנדברג: זה נתון מאוד מאוד חשוב גם עבורכם, לראות - - -

<עודד נהרי: היות שזה היה לפני שנתיים אני לא יודע לענות לך.

<עודד נהרי: למיטב ידיעתי אין היום קידוד של עבירת עישון.

תמר זנדברג: לא, מה שהנחינו זה לעשות בנושא שתיית אלכוהול.

<עודד נהרי: בסדר, אבל נושא עישון אני לא יודע - - -

<חיים גבע: בהקבלה לאזרחות בחוק של העישון, שאמור להיות הוראות בתוך הצבא שמבטאות את התפיסה של האכיפה והאחריות של המפקדים, יש שם עניין של דיווח של רשות מקומית, דיווח שנתי על זה וזה משהו שחסר בצבא.

<חיים גבע: יש עוד את הכלי הזה של חוק שנקרא חוק חובת הדיווח בדבר נזקי העישון, ששר הבריאות מעביר למחוקק פעם בשנה דוח על תמונת מצב של העישון ואחד הנתונים שהוא צריך להעביר זה נתונים על העישון בצבא.

<חיים גבע: אז עכשיו הצבא חוזר לאסוף, אבל מכיוון שיש לשר חובה לדווח והיו שנים שלא היה דיווח אז אם אפשר או יהיה נכון שגם בתוך פקודת הצבא יהיה מנגנון של חובת דיווח כדי שמשרד הבריאות גם יוכל לעמוד בדרישה שלו מהמחוקק לקבל תמונת מצב על העישון, כי זה מה שהמחוקק דרש, תמונת מצב על העישון בצבא.

<חיים גבע: היום משרד הבריאות תלוי ברצון הטוב והמחויבות של הצבא וזה משהו שלמעשה נדרש משר הבריאות, אבל הוא לא נדרש בפועל על ידי הצבא ושיקולים שונים גרמו לזה שהופסק הניטור.

<חיים גבע: עכשיו הוא חזר, אבל זה משהו שהוא לא מעוגן בשום צורה למעשה.

תמר זנדברג: כלומר בחובת הדיווח של השר קיימת חובת דיווח על הצבא?

<חיים גבע: כן.

תמר זנדברג: אז מה לא מעוגן?

תמר זנדברג: זה מעוגן.

<חיים גבע: אני מחויב לתת את הדיווח כמשרד הבריאות, אבל לי אין את הנתונים כי אין לי גישה לצבא.

<חיים גבע: אני צריך לבקש אותם מהצבא.

<חיים גבע: אם הצבא אסף יהיה לי, אם לא אז לא.

תמר זנדברג: אבל איך המחוקק מצפה מהשר לעמוד בחובת הדיווח על הנעשה בצה"ל אם צה"ל לא - - - מה זאת אומרת?

תמר זנדברג: זה נגזר.

<חיים גבע: אני מסכים איתך, נכון, זה נגזר.

תמר זנדברג: אז אני אומרת, זה קיים.

<חיים גבע: המחוקק הציב דרישה - - -

תמר זנדברג: יש היום חוק, החוק דורש משר הבריאות לדווח על הנעשה בעישון בצה"ל, זה אומר שהמשמעות היא שצה"ל צריך להעמיד לרשות שר הבריאות את הנתונים שהוא צריך.

תמר זנדברג: נעשה עוד חוק והחוק גם כן לא ימולא, זה לא מה ש - - - אני, אגב, שומעת, גם שמענו בדיון הקודם וגם עכשיו שבהחלט הצבא מתכוון לחזור ולאסוף את הנתונים האלה במסגרת אותם סקרי גיוס ושחרור, אז אני לא מעלה על דעתי שיהיה סירוב מטעם הצבא להעניק לשר הבריאות את הנתון שהוא צריך.

תמר זנדברג: זה לא הגיוני.

<חיים גבע: לא, פשוט אם אין אותו, מה שאנחנו עושים זה מציגים את הנתונים הכי מעודכנים שיש ואומרים שלא היה עדכון בשנים האחרונות, אבל - - -

תמר זנדברג: בסדר, עכשיו הוא חזר לאסוף.

תמר זנדברג: אני באמת לא חושבת, זאת אומרת, משהו שקיים, לא צריך לשים עוד שלייקס אם החגורה פשוט לא מתפקדת.

תמר זנדברג: אז בואו נדאג לחגורה.

<חיים גבע: כן.

<חיים גבע: לגבי דברים נוספים, אני אתן כדוגמה, בבית האח הגדול, גם בגלל עניין של איסור פרסום הם שמים מדבקה על שם המותג כדי שאנשים שצופים לא יראו שם פרסום סמוי, מה שנקרא.

<חיים גבע: אותו דבר קורה עם סיגריות, הם שמים מדבקות כדי שלא יזהו את מותג הסיגריות שבבית האח הגדול מעשנים.

<חיים גבע: זה משהו שבגלל שהצבא עובד היום עם ספק אחד שמספק לו את הסיגריות לכל הכוורות, זאת אומרת לא כל בסיס עובד מול ספק יחיד שמספק לו סיגריות אלא זה משהו מרכזי, אין בעיה שהצבא גם יבקש שהסיגריות שלו, למשל, יישאו אזהרות עם תמונות, שזה משהו שניסינו להעביר בחקיקה שרלוונטית לכלל המדינה.

<חיים גבע: זה, דרך אגב, אושר בוועדה אבל לא הגיע לסיום חקיקה.

תמר זנדברג: יש נתון על כמה חפיסות סיגריות נמכרות בבסיסי צה"ל?

<חיים גבע: לצבא יש את הנתונים.

<עודד נהרי: אני לא יודע אם יש - - -

<חיים גבע: הצבא יכול לקבל את הנתונים ממי שמרכז את זה בכוורות.

תמר זנדברג: מי מספק את הסחורה לכוורות?

תמר זנדברג: איך זה עובד?

<עודד נהרי: כוורת זו חברת בת של היחד למען החייל, שהיא אחראית על שירותי הקנטינה בצה"ל.

תמר זנדברג: והיא עובדת מול עלית, אוסם?

<עודד נהרי: היא עובדת מול הרבה ספקים, בכל קנטינה יש מוצרי חובה שחייבים למכור אותם כדי שיהיה לפרט את האפשרויות, משמפו דרך משחת שיניים.

<עודד נהרי: קונים את זה, אני מניח, מכל הספקים במדינה.

תמר זנדברג: והיא אחראית על השינוע?

<עודד נהרי: הספקים משנעים את זה, זו חברה כלכלית - - -

תמר זנדברג: לא, אבל יש חברה אחת שקוראים לה כוורת, שהיא מגיעה לקנטינה, היא מגיעה לאותו שקם.

<עודד נהרי: לא, הספקים דוחפים את הסחורה כמו בכל סופרמרקט רגיל.

תמר זנדברג: מה, מגיעה משאית של אוסם, משאית של נקה 7?

<עודד נהרי: כן, מגיע ספק, איפה שהם קונים את הסחורה והם שמים את הסחורה בקנטינות.

תמר זנדברג: ומי הספק שמספק את הסיגריות?

<עודד נהרי: אני לא יודע.

תמר זנדברג: אם תוכל לבדוק לנו את זה, בבקשה, מי הספק שמספק והאם אפשר לקבל ממנו נתון, אתם כצבא, כמה חפיסות סיגריות בחודש או בשנה.

<חיים גבע: ברמת היחידה המפקד מקבל דיווח, וזה הנושא השני, הנושא של התמריץ הכלכלי ההפוך.

<חיים גבע: למשל באכיפה של מניעת עישון המחוקק קבע תמריץ כלכלי מובנה שהקנסות על עישון במקומות ציבוריים, או לבעל עסק שלא מנע את העישון, הקנסות הולכים לקופת הרשות המקומית, לא לקופת המדינה.

<חיים גבע: זה חוק מדינה, אבל הוא קבע שהקנסות הולכים לקופת הרשות וקופת הרשות עושה מה שהיא רוצה עם ההכנסות האלה, לאיזה צרכים שהיא מבינה.

<חיים גבע: קופת המדינה לא קשורה לסיפור.

<חיים גבע: בצבא, בעניין של העישון, זה עובד הפוך.

<חיים גבע: ככל שימכרו בשקם יותר סיגריות ככה יהיה יותר תקציב למפקד היחידה לטובת מגוון פעילויות לקופת היחידה.

<חיים גבע: זאת אומרת חלק גדול מהרווחים שמגיעים לקופת היחידה הם מגיעים ממכירת סיגריות בשקמיות, בכוורות.

תמר זנדברג: מה, מה, מה?

תמר זנדברג: חזור שנית.

<חיים גבע: אתה מכיר את ה - - -

<עודד נהרי: אני לא מכיר את שיטת העבודה והתגמול של הכוורת אז אני לא יודע ל - - -

תמר זנדברג: זה רק סיגריות?

<עודד נהרי: לא, חלק מהרווחים של הכוורת מופנים חזרה למפקד היחידה.

<עודד נהרי: כ-40%, 35% מהרווח של הכוורת מגיע ממכירת סיגריות.

תמר זנדברג: ואיזה אחוז מכלל מכירות הכוורת - - -

<חיים גבע: אני אומר כ-30%-40% מכלל הרווחים מגיעים מהסיגריות.

<חיים גבע: הסיגריות זה המוצר הכי רווחי בכוורת.

<קריאה: גם בפיצוצייה זה אותו דבר.

תמר זנדברג: כמה מרווחי הכוורת חוזרים ליחידה?

<חיים גבע: אני לא יודע להגיד.

<עודד נהרי: אני לא יודע לענות לכם על זה.

<חיים גבע: יש לצבא את הנתונים, אפשר לבדוק.

<עמוס האוזנר: אגב, זה לא כזה חריג.

<עמוס האוזנר: אותו דבר עם הדיוטי פרי בשדות התעופה, אז הרווחים מגיעים לרשות שדות התעופה.

<עודד נהרי: בוודאי, על כל נוסע שנכנס לדיוטי פרי.

<עמוס האוזנר: זה לא משהו כזה חריג.

תמר זנדברג: לא, אני לא אומרת שזה חריג.

<חיים גבע: לצורך העניין, היה דיון כזה בזמנו, לצמצם את הפטור בדיוטי פרי משני פאקטים לאחד ורשות שדות התעופה טענה שאם ג'יימס ריצ'רדסון - - -

תמר זנדברג: זה צומצם לאחד.

<חיים גבע: זה צומצם למרות שרשות שדות התעופה טענה שאם יהיה רק פטור על פאקט אחד ולא על שניים, זה אומר שג'יימס ריצ'רדסון ימכרו פחות סיגריות, זה אומר שיהיו להם פחות תמלוגים, הם יוכלו להשקיע פחות בשיפור הבטיחות ולכן יהיו יותר תאונות מטוסים, ולכן אסור לצמצם את הפטור.

<חיים גבע: זה מה שבזמנו אמרו והאוצר הבטיח לכסות אם יהיה צורך לשפר את הבטיחות למנוע תאונות מטוסים גם ללא מכירה של שני פאקטים וזה הסתדר.

<עמוס האוזנר: האמנה אגב דורשת שבכלל לא יהיה פטור.

<חיים גבע: אז אני אומר, מבחינת תמריץ כלכלי יש היום בעיה מובנית.

תמר זנדברג: רגע, אנחנו יודעים שאותם בין 30% ל-40% מהרווח של הכוורת שמגיע מסיגריות, כמה כסף זה?

<חיים גבע: יש לי חבר שהוא מפקד בסיס והוא אומר שהוא תומך בחיילים מבתים מתקשים בסדר גודל של כמעט 40,000 שקל בשנה והרווחים שלו מהסיגריות מהמכירות בשקם מגיעים ל-50,000 שקל.

<חיים גבע: זאת אומרת החיילים מוציאים על הסיגריות יותר ממה שהוא תומך בהם כלכלית וזה - - -

תמר זנדברג: זה מבסיס אחד?

<חיים גבע: זה מבסיס אחד.

<חיים גבע: אני מתאר לעצמי שהתמונה בסך הכול - - -

<קריאה: אני מניח שהחבר שלך משוכנע שהחייל לא קונה בזה אוכל או משהו - - -

<חיים גבע: לא, ברור, קונים גם אוכל, אבל הוא מדבר על סדרי גודל של - - -

תמר זנדברג: לא, אבל אם 30%-40% מהרווחים של הכוורת מגיעים מסיגריות אז בממוצע 30% עד 40% מזה הם מקניית סיגריות.

<קריאה: למרות שמשתמע פה שזה אותו תקציב זה לא אותו תקציב.

<חיים גבע: לא, זה משהו אחר, ברור.

<חיים גבע: אני אגיד את זה אולי אחרת - - -

תמר זנדברג: לא, סליחה, יש לנו אינטליגנציה מספקת על מנת להבין שכאשר מציינים שני סכומים, זה רק על מנת להציב אותם זה מול זה.

תמר זנדברג: גם כשאמרו שעלות הצוללות זה 8 מיליארד ועלות קצבאות הנכים, להשוות אותם לשכר המינימום זה 6 מיליארד, לא התכוונו שהכסף הזה ישמש לזה, אלא שמו שני סכומים כדי לסבר את האוזן.

תמר זנדברג: ולנו, כחברי ועדה, אמנם איכות הפוליטיקאים היא לא משהו, אבל יש לנו אינטליגנציה מספקת כדי להבין את זה.

<חיים גבע: אני יכול להגיד שזה נכון גם ברמה הכללית, חלק מהרווחים של הכוורת באופן כללי חוזרים לקופת הצבא והם מופנים גם לרווחת חיילים, חיילים בודדים, כל מיני אירועים ותמיכה בחיילים בודדים ולכן כעיקרון לצבא יש אינטרס כלכלי הפוך כי מכירת הסיגריות בשקם מממנת לו מגוון פעילויות ואם אנחנו נפגע במכירת הסיגריות בשקם נפגע ברווחת החיילים.

<חיים גבע: זה ככה באופן כללי, זה עוד עניין.

<חיים גבע: הנושא של הפרסום בנקודת המכירה, יש גם את הפרסום של לעודד סיגריות, זאת אומרת לשים שלט שאומר שמותג מסוים זה בעייתי, אבל היום הגישה בעולם אומרת שצריך להיות פרסום הפוך בנקודת המכירה, זאת אומרת לשים שלט עם תמונות, עם מסרים בריאותיים הפוכים.

תמר זנדברג: העישון מזיק לבריאות וגורם - - -

<חיים גבע: הם לא מעודדים רכישה של מוצר, אבל הם כן פונים לאלה שבאים לרכוש את המוצר כדי לתת להם יותר מידע.

<חיים גבע: ודבר אחרון, שוב בהקבלה לחוק האזרחי, שזה משהו שהצבא אמור להיות מחויב גם בפקודות ואני לא רואה שהוא רלוונטי, זה בעל מקום ציבורי שלא עשה כל שניתן למנוע את העישון במקומות שאסור, אפשר לתת לו קנס, הוא מקבל קנס של 5,000 שקל, זה פי חמישה מהקנס על המעשן עצמו, והצבא אמור להחיל את המנגנון הזה של אכיפה בתוך היחידות.

<חיים גבע: אני לא יודע כרגע שנגד היחידה ייתן קנס למפקד היחידה או שמשטרה צבאית תיכנס לבסיס ותיתן קנס למפקד הבסיס כי הוא לא מנע עישון, אבל אני לא יודע אם ואיזה מנגנון יש לאכוף על המפקד לאכוף את החוק שהוא אמור לאכוף.

<חיים גבע: בעישון זה מנגנון שקיים באזרחות והצבא אמור ליישם אותו בפקודות הפנימיות, זה אמור לחול גם על הצבא ואני לא חושב שזה חל וזו עוד נקודה, שאני מבין את הרגישות שלה, אבל היא מנגנון מהותי בחוק.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: אביטל.

תמר זנדברג: אחריה רוזן, אחרי זה אתה ועמוס ואחרי זה אתם תשיבו ואז אנחנו נקבע דיון המשך.

תמר זנדברג: אני כבר אומרת לכם, אחרי שתשמעו, שאנחנו נרצה לקבוע דיון המשך ובואו נסכים ביחד על כמה דברים, שאתם לקראת אותו דיון המשך תאספו את הנתונים שאין היום, תעדכנו אותנו מה מתכוונים לעשות לקראת, לרבות פקודה חדשה ומה הולך להיות בה וצעדים שהוזכרו כאן, בחינה של הנייר ומה אתם לוקחים מזה ומה תדווחו לנו בעוד - - -

<אביטל פאטו בן-ארי: אני רוצה להתייחס לכמה דברים.

<אביטל פאטו בן-ארי: אחת, אני רוצה להתייחס בגדול לנושא של צה"ל ככור היתוך.

<אביטל פאטו בן-ארי: נכון, אנחנו מתייחסים כולנו לצה"ל ככור היתוך של החברה, אחד הדברים שאנחנו יודעים ממחקרים ובאמת עכשיו יצא דוח חדש של ארגון הבריאות העולמי שמדבר על הנושא של צמצום העישון ככלי לצמצום פערים חברתיים, ככלי לצמצום פערים כלכליים.

<אביטל פאטו בן-ארי: אני חושבת שזו נקודה שאפשר להתייחס אליה בהחלט גם בצבא.

<אביטל פאטו בן-ארי: אנחנו יודעים שחיילים משכבות סוציואקונומיות נמוכות יותר מעשנים יותר, אני חושבת שגם במחקר שלכם עלה הנושא של חיילות שמשכבות סוציואקונומיות נמוכות יותר, יש להן יותר סיכוי להתחיל לעשן במהלך השירות.

<אביטל פאטו בן-ארי: אנחנו יודעים כמה ההוצאה הכלכלית על סיגריות היא יקרה, גם כשהסיגריות נמכרות בהנחה בכוורת, אנחנו יודעים מה זה אומר מבחינת - - -

תמר זנדברג: הן נמכרות בהנחה?

<אביטל פאטו בן-ארי: לא, בכוורת לא.

<עודד נהרי: המחיר מפוקח.

תמר זנדברג: הוא מפוקח על ידי מי?

<עודד נהרי: על ידי המחירים של משרד האוצר, כמה שעולה קופסת סיגריות.

<עודד נהרי: את משלמת בכוורת את המחיר הרגיל, כמו בחוץ.

תמר זנדברג: כמו באזרחות.

<אביטל פאטו בן-ארי: אז אני אומרת, תיקח משכורת של חייל - - -

תמר זנדברג: סליחה, בניגוד לשאר המוצרים שהם מוזלים?

<עודד נהרי: חלק כן, חלק לא.

<עודד נהרי: תלוי אם יש מבצעים, אם אין מבצעים.

<עודד נהרי: אין מחיר קבוע.

תמר זנדברג: מי מחליט אם יהיה מבצע או לא?

<עודד נהרי: אני אומר עוד פעם, החברה היא חברת כוורת, חברת כוורת היא חברה לכל דבר ועניין שיש לה את הזיכיון להפעלת ה - - -

תמר זנדברג: היא קובעת את המחירים?

<עודד נהרי: היא קובעת את המחירים.

תמר זנדברג: לכמה זמן הזיכיון שלה?

<עודד נהרי: אני לא יודע לענות על זה.

<חיים גבע: דרך אגב, מדי שנה מוגדר מה המוצרים שאמורים להימכר בכוורת, כל שנה.

<חיים גבע: יש מפקדי יחידות שרוצים להוציא את הסיגריות מהיחידה, לא למכור אותן בשקם ואסור להן.

<קריאה: חייבים למכור סיגריות.

<קריאה: למען החייל חייבים למכור סיגריות.

תמר זנדברג: אגב, למה זה מוצר חובה?

<עודד נהרי: אני לא יודע.

<עודד נהרי: עוד פעם, עולים פה דברים שאנחנו לא מכירים, נבדוק ונתייחס.

<אביטל פאטו בן-ארי: זו אחת הנקודות שרציתי להעלות, הנושא של הנטל הכלכלי של הסיגריות ואם אפשר להתייחס לנושא של נטל כלכלי של סיגריות במשכורת של חיילים, אנחנו יודעים במיוחד שאם אנחנו מתייחסים לחיילים שהם מלכתחילה במצב סוציואקונומי נמוך יותר אנחנו יודעים שהנושא של הפסקת עישון בכלל, מיגור העישון, כמו שאתה לא אוהב לשמוע, אבל הנושא של מיגור העישון זה באמת דרך לצמצם פערים כלכליים ולצמצם פערים חברתיים.

<אביטל פאטו בן-ארי: זה באמת משהו שהצבא יכול להתייחס אליו.

<אביטל פאטו בן-ארי: עוד משהו, חגי הזכיר כשהוא דיבר את הנושא שאנחנו יודעים שלצבא יש את הכלים איך לעשות את הדברים האלה ובאמת זה לא המקום שלנו להגיד לצבא איך לעשות דברים, אבל אחד הדברים שאנחנו כולנו מכירים מהצבא זה באמת הנושא של רוח המפקד.

<אביטל פאטו בן-ארי: אתם דיברתם על אחריות מפקדים ואני רוצה להגדיל את זה ולהגיד גם רוח המפקד.

<אביטל פאטו בן-ארי: בנושא של הכשרות, בנושא של בסיסי הכשרות, כשאנחנו מדברים על הכשרות של מפקדים, אם זה בנושא של קורס מ"כים, אם נושא של בה"ד 1, אם הנושא של השלמה חילית, באמת לתפור את המסרים, ואנחנו מדברים על מסרים של עישון, אושרת דיברה על מסרים של עישון, ואני באמת לוקחת את זה גם למקום שלנו, של העברת המסרים של נזקי העישון והעברת המסרים של הנושא של עישון בבסיסים הצבאיים, באמת לתפור את המסרים יותר לנושא של מפקדים.

<אביטל פאטו בן-ארי: איך המפקד לוקח את זה, איפה נכנסת באמת פה אחריות המפקד, איפה נכנסת פה רוח המפקד.

<אביטל פאטו בן-ארי: אז זה באמת משהו שאפשר לחשוב עליו בנושא של הדרכות והעברת המסרים לחיילים.

<אביטל פאטו בן-ארי: סגן אלוף נהרי, כשדיברת אתה דיברת על הנושא של אכיפה ואתה אמרת שאתה לא חושב שזה רלוונטי, הנושא של אכיפה ותלונות ומשפט.

<אביטל פאטו בן-ארי: מישהו פה העלה את זה ואתה אמרת 'אני לא חושב שזה רלוונטי מכיוון שחיילים מגיעים כשאין איסור על עישון במדינת ישראל'.

<אביטל פאטו בן-ארי: אני חושבת שאתה צודק, אבל אני חושבת שאחד הדברים שאנחנו צריכים להתייחס אליהם זה מה שאנחנו רואים באמת בכל העולם, שאין דבר אחד שעובד, זה לא שפתאום נעלה את המחירים ויפסיקו לעשן, או פתאום נגיד שאין פרסום בנקודות מכירה ויפסיקו לעשן, אבל אם אנחנו גם נעלה מחירים וגם יהיו לנו אזהרות גרפיות וגם אנחנו נגביר את האכיפה ואנחנו נעשה גם קמפיינים באמת שיש לנו את המטרה של קהל היעד, גם זה וגם זה וגם זה, אנחנו נצליח לשנות כמה דברים.

<אביטל פאטו בן-ארי: אחד הדברים העיקריים שנצליח לשנות זה נושא של נורמה חברתית.

<אביטל פאטו בן-ארי: הנורמה החברתית הזאת, אם אנחנו נצליח לשנות אותה בצבא אנחנו לא רק נשפיע על החיילים האלה כשהם ישתחררו מהצבא, אלא אנחנו נעשה משהו מאוד חשוב ואנחנו נדבר עליו בפעם הבאה, בדיון הבא, זה נשפיע על בני הנוער להפסיק לעשן.

<אביטל פאטו בן-ארי: אז אני חושבת שבאמת יש לנו כאן כלים, לכולנו, יש לכם את הכלים ויש לכם אותנו, את כל הגורמים המקצועיים להיעזר בהם, ואני חושבת שבניגוד להרבה מסגרות אחרות חיצוניות, הרבה מסגרות שנמצאות בחוץ, לצבא באמת יש את היכולת בגלל היותו צבא, בגלל הנושא של פקודות ומפקדים ואנחנו כן מתנהלים עם פקודות ועם אכיפה.

<אביטל פאטו בן-ארי: ואני אקח דוגמה, אם למנהלת בית ספר יש את החוק של איסור עישון לבית הספר, אבל כשאני באה לפגישות בבית הספר מנהל בית הספר, לא רק שהוא לא יודע על זה, על אחת כמה וכמה הוא לא אוכף את זה והוא גם מעשן, בצבא יש לנו יכולת לעשות משהו שאין לנו למנהל בית ספר.

<אביטל פאטו בן-ארי: יש את הנושא של חוקים וזה צבא ויש פקודות ואנחנו אמורים לאכוף את הפקודות האלה ויש לנו מנגנוני אכיפה שבאזרחות אנחנו רק יכולים לחלום עליהם.

<אביטל פאטו בן-ארי: אז באמת אני חושבת שיש כאן - - - ואתה דיברת על הדברים שאתם עושים ואושרת דיברה על הדברים שעושים וברור שעושים, אין ספק שעושים ועושים טוב ועושים הכי טוב אולי שאנחנו חושבים שאנחנו יכולים לעשות, אבל פה מה שאנחנו חושבים שמוצג זה באמת - - - מה שאנחנו צריכים לחשוב זה איך אנחנו לוקחים את הטוב שיש היום ואת המצב של היום ואנחנו לוקחים את זה צעד אחד קדימה.

<אביטל פאטו בן-ארי: אני חושבת שלכאן אנחנו צריכים להתכוונן.

תמר זנדברג: תודה רבה.

<לאה רוזן: שמי לאה רוזן, מאוניברסיטת תל אביב.

<לאה רוזן: אני ישבתי על הנתונים האלה משנת 2007, חיברתי את המאמר יחד עם חגי, זרקא ועוד כמה.

<לאה רוזן: אז אני מאוד שמחה לראות שזה עלה לדיון פה, כי כל הכוונה זה היה לתרום ולשפר את המצב וזה צעד חיוני.

<לאה רוזן: כמה דברים.

<לאה רוזן: אחת, דיברנו כבר על שירות חובה ובשירות חובה זה לא כמו שירות בהתנדבות, כמו שיש בארצות הברית.

<לאה רוזן: אני רוצה להציע כאן שיכול להיות שזה נותן מחויבות אפילו יותר גדולה לא להכניס חיילים למצב, בעצם לפגוע בהם בדרך הזאת שהנורמה החברתית זה כל כך קל להתחיל לעשן, או להמשיך לעשן, או להגדיל את מספר הסיגריות.

<לאה רוזן: זה דבר ראשון ואני חושבת שאנחנו צריכים לחשוב על זה.

<לאה רוזן: דבר שני, את דיברת על הסדנאות, זה מאוד מאוד חשוב, אבל השאלה איך מעבירים את המסר, זה מה שאת דיברת.

<לאה רוזן: יש היום מהפכה על איך מעבירים מסרים, מדובר על חינוך, אבל לא רק חינוך, לא רק לראש, גם שכנוע, שזה מאוד חשוב.

<לאה רוזן: בפלורידה הם שינו את המסר מנזק בריאותי, שאולי זה לא כל כך מעניין את הצעירים, לעניין של ניצול של חברות הטבק.

<לאה רוזן: אתם פראיירים של חברות טבק, כל אחד שמעשן בעצם לאן הוא מכניס את עצמו.

<לאה רוזן: אני חושבת שצריכים לחקור את זה, צריכים לבדוק בקרב החיילים עצמם מה עובד, מה מדבר אליהם, מה יכול לשכנע אותם.

<לאה רוזן: גם המפקדים ובכל הרמות, שזה לא לטובתם, זה לא לטובת המשפחות שלהם וכמובן זה לא לטובת הצבא, ומה הם יכולים לעשות ואיך הם יכולים לתרום.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: עמוס.

<עמוס האוזנר: גברתי היושבת ראש, העיקרון שאפשר וצריך לדרוש מצה"ל יותר ממה שאנחנו דורשים מאחרים נקבע בהליך משפטי שאני יזמתי כבר לפני עשרות שנים בבג"צ, שעסק בנושא הפרסומת לסיגריות בעיתון במחנה.

<עמוס האוזנר: עד לאחרונה.

תמר זנדברג: זה לקח כמה עשרות שנים, אבל הבאת לסגירת העיתון.

<עמוס האוזנר: אילו זה היה מביא לסגירת העיתון זה היה קורה קודם.

תמר זנדברג: סתם, סתם.

תמר זנדברג: לפרוטוקול, זה נאמר בצחוק ונשמעו צחוקים בקהל.

תמר זנדברג: שזה יובן.

תמר זנדברג: ברבות השנים, קוראים את הפרוטוקול והאינטונציה לא עוברת, אז להבהרה.

<עמוס האוזנר: אם כן, טען קצין חינוך ראשי, קצין חינוך, זה נשמע מאוד מכובד, את אותן הטענות שטוענים פה, מה אמר קצין חינוך ראשי?

<עמוס האוזנר: מה אמר קצין חינוך ראשי 'אנחנו צריכים את הכסף הזה ואנחנו משתמשים בכסף למטרות חיוביות בתוך צה"ל'.

<עמוס האוזנר: לא היה מנוס מלהגיע לעתירה לבג"צ, העתירה התקבלה ושיתף איתנו פעולה מי שהיה אז הרמטכ"ל, דן שומרון, שאני מראה לך מתי זה היה הסיפור הזה, ובמשך כל השנים האלה התקיים קצין חינוך ראשי בלי פרסומת לסיגריות בעיתון במחנה.

<עמוס האוזנר: זאת אומרת הנימוק הכספי, כבודו במקומו מונח, אבל כשמדובר ברשות כמו צה"ל שאחראית על בריאותם של מתגייסים, שנוסף על הכול עוד מופקדים בידיו בגלל שירות חובה, אז אפשר לדרוש יותר.

<עמוס האוזנר: לגבי השאלה של הנקודות שבהן כן ימכרו סיגריות, כן יעשנו, גם כאן יש התערבות של בג"צ והיא עלתה בהקשר של החוק של משרד הבריאות ואז חבר הכנסת אורי אריאל, שאסר על מכירת סיגריות במכונות אוטומטיות.

<עמוס האוזנר: באו אנשי המכונות האוטומטיות ואמרו 'רגע, רגע, אתם מגבילים לנו את חופש העיסוק, מה זאת אומרת?

<עמוס האוזנר: למה אחרים יכולים ואנחנו לא?' אמר השופט גרוניס, נשיא בית המשפט העליון, 'תירגעו, אנחנו לא אוסרים בכלל על מכירת סיגריות, אנחנו אומרים שבנקודות מסוימות לא ימכרו סיגריות', מה קרה?

<עמוס האוזנר: במכונות לא יהיה.

<עמוס האוזנר: זה כל הסיפור.

<עמוס האוזנר: וכך קרה.

<עמוס האוזנר: לכן, כפי שאפשר היה להורות על הוצאת המכונות האוטומטיות למכירת סיגריות בכל הארץ, אז ככה לא צריכה להיות בעיה להוציא את חדרי העישון ממקומות סגורים מצה"ל ולא צריכה להיות בעיה לטפל, אולי בהדרגה, בנושא של מכירת סיגריות, נושא שאני מוכרח להגיד שאני מאוד נכוויתי כשעשיתי את שירות המילואים שלי בענף ייעוץ וחקיקה בצה"ל ולא הלכו לכיוון הזה, אבל בפירוש ניתן לבצע בעקבות פסק הדין הזה.

<עמוס האוזנר: לצערי התיק שלי, שמשתרע החל משנת 1985, מטפל בלא מעט מקרים שצה"ל הלך דווקא בכיוון ההפוך, לצערי.

<עמוס האוזנר: דברים נקודתיים, כמו באמת שבאו אנשי חברות סיגריות לתוך בסיסי צה"ל, כמו למשל, דבר קטן, שכרטיסיות של חברת דן של מכירה בהנחות לחיילי צה"ל כללו פרסומות לסיגריות.

<עמוס האוזנר: דברים נקודתיים.

<קריאה: באיזה שנה אנחנו מדברים?

<עמוס האוזנר: לפני עשר שנים בערך.

<עמוס האוזנר: אבל לפני אותן עשר שנים כתב ד"ר סרן חגי לוין מאמר, שהוא מפורסם ברפואה הצבאית, 'תכניות התערבות למניעת עישון בקרב מבוגרים וצעירים, בתנאים סגורים, יישום ותוצאות'.

<עמוס האוזנר: ד"ר חגי לוין, שישב אז בצד ההוא של השולחן, אמר פחות או יותר את אותם הדברים שהוא אומר כרגע.

<עמוס האוזנר: הוא כתב את זה פה.

תמר זנדברג: מה אתה אומר?

תמר זנדברג: הוא היה עקבי?

<עמוס האוזנר: הוא היה עקבי מאוד.

תמר זנדברג: טוב, כאן, בבניין הזה זה דבר נדיר.

<עמוס האוזנר: כן, כבר אז הוא בא עם הרעיונות שלו ועם הטענות שלו ומה לעשות, זה לא קרה.

<עמוס האוזנר: מה כן קרה למשל?

<עמוס האוזנר: בא מישהו שעישנו לו במקום ציבורי בצה"ל והגיש לפי אותו תקדים שאני ייסדתי, שאפשר לתבוע על עישון במקומות ציבוריים, ותבע את צה"ל.

<עמוס האוזנר: אמרו לו לא לא לא, באה הפרקליטות הצבאית ואמרה 'כדי לתבוע על עישון בצה"ל אתה צריך ללכת לקצין התגמולים ואתה צריך להוכיח נכות שנגרמה לך ואז אתה תוכל לאכוף את איסור העישון בצה"ל'.

<עמוס האוזנר: טוב, גישה כזאת היא גישה שלילית, אני לא מצפה שהפרקליטות הצבאית תטפל כך, אני מצפה שהפרקליטות הצבאית, כשמגיע אליה התיק הזה, תגיד 'רגע, אני עכשיו אטפל בזה שלא יהיה עישון באותו מקום', לא שהיא תתנפל על אותו אחד ותגיד לו לשלם הוצאות על התביעה המשפטית מפני שהסמכות היא ללכת לקצין התגמולים.

<עמוס האוזנר: חגי לוין טיפל פה בגמילתו בעישון של מי שהיה רמטכ"ל, כן, דן חלוץ, אז הנה, יש לנו פה תמונה מאוד מאוד יפה, שבהיותו אלוף, מפקד חיל האוויר, אנחנו יכולים לראות אותו פה על השער של עיתון במחנה, זו הדוגמה שצה"ל סיפק לחיילים.

<עמוס האוזנר: הכתבה מאוד אוהדת ומפרגנת לעישון של האלוף הזה.

<קריאה: גם גבי אשכנזי צולם עם סיגריה.

<עמוס האוזנר: זאת אומרת קודם כל אנחנו צריכים לסילוק כל התמריצים בכיוון ההפוך, זה דבר ראשון.

<עמוס האוזנר: דבר שני, אנחנו צריכים לדרוש יותר מאשר אנחנו דורשים מהשוק האזרחי ואם בשוק האזרחי עדיין יש חדרי עישון במקומות סגורים, בצה"ל לא צריכים להיות.

<עודד נהרי: אין במקומות סגורים.

<עודד נהרי: אין בבניין סגור חדר עישון.

<עמוס האוזנר: בכלל בשום מקום?

<עודד נהרי: אין, אין חיה כזאת.

<עודד נהרי: אין חדר בתוך מבנה שמוגדר חדר עישון.

<עודד נהרי: לא בצה"ל.

<עמוס האוזנר: יפה, אז השאלה היא, האם אתם מקיימים את ההוראה שבכניסה לאותו המקום יהיה שלט ש - - -

<עודד נהרי: יש שלט איסור לעשן בבניין, בכל הבניין.

תמר זנדברג: בסדר, בבניינים זה חדשות שהן - - - כאמור אנחנו התקדמנו משם, לא נחזור.

תמר זנדברג: היה לנו פה דיון ארוך על זה, לא נחזור.

<עודד נהרי: חברת הכנסת זנדברג, גם במחנה, כשאת נכנסת למחנה צבאי את תיכנסי ואת תראי שלט 'העישון אסור'.

<עודד נהרי: זה קיים.

<עמוס האוזנר: בסדר, וגם אני מדבר על הנושא של מכירת הסיגריות בצה"ל וגם אני מדבר על הנושא של הצגת הסיגריות במחנות בצה"ל.

תמר זנדברג: מאה אחוז.

תמר זנדברג: אדוני, תציג את עצמך.

<אבי גור: אבי גור.

<אבי גור: אני קודם כל רוצה להודות לך שהדיון הזה מתקיים כי המצב הוא באמת חמור.

<אבי גור: אם 40% משתחררים והם לא עישנו בתחילת השירות אז צה"ל, אני מקווה, וזה עודד אותי שעודד נהרי אמר שהוא חוזר והוא יכין תכניות.

<אבי גור: אני מקווה שבדיון המעקב שאת אמרת שתקיימי על הנושא הזה הוא כבר יבוא עם תכנית.

<אבי גור: צה"ל מקבל תכנית לחמש שנים ותקציב לחמש שנים, שהוא יבוא עם תכניות ותקציבים לחמש שנים על הדברים שעלו ממה שאמרה אושרת, האחות הראשית, שחסרים כיום.

<אבי גור: אבל עיקר הבקשה שלי כאן בדיון, אני הלכתי לחבר הכנסת ליצמן ואמרתי לו שלא יכול להיות שכל הגוף בקופת חולים ורק השיניים לא והוא הסכים איתי ולאט לאט אנחנו מכניסים טיפולי שיניים לביטוח בריאות ממלכתי.

<אבי גור: הלכתי אליו אותו דבר ואמרתי לו 'לא יכול שהוציאו את האחיות מבתי הספר', לאט לאט אנחנו מחזירים אותן, נפת דרום, נפת אשקלון, ודרך אגב, חברת הכנסת זנדברג תרמה לאורך כל הדרך אפילו כשהיא עוד לא הייתה חברת כנסת אז.

<אבי גור: מה שאני רוצה להגיד זה שלפי מה שחיים, נציג משרד הבריאות אמר כאן, החובה החוקית והתקציב לכל הנושא הזה זה במשרד הבריאות, אז הייתי רוצה לשמוע ממשרד הבריאות בדיון הזה או בדיון הבא כמה מקבל בן אדם בן 19, שהוא לא מגויס, לצורך סדנת גמילה, וכמה מקבל הצבא עבור אותו בן אדם.

<אבי גור: יש לי הערכה שהצבא לא קיבל כסף, כי אני יודע את זה.

<אבי גור: אז אני הייתי רוצה שיתחילו להעביר כסף לצבא כמו שמעבירים כסף לכל אזרח אחר במדינת ישראל על מה שצריך לעשות למניעת עישון.

<אבי גור: בנוסף לזה, מה שאת אמרת לגבי הנושא של ניטור ונתונים ואכיפה, אז חייבים לספק את הנתונים האלה לשר הבריאות ובישיבה הבאה צה"ל צריך לבוא לפה ולתת לנו.

<אבי גור: עכשיו אני רוצה להגיד לכם עוד משהו.

<אבי גור: צה"ל זה לא רק הצבא וחובה, פי ארבעה מהצבא זה שירות המילואים וגם שם יש מה לעשות כי אנחנו לא רוצים שהחיילים יגיעו למצב שהם לא יהיו מסוגלים להילחם בגלל שאין להם כושר כתוצאה מהעישון.

<אבי גור: אז כשבאים לדיון מעקב בפעם הבאה, שיהיו לנו נתונים גם, אושרת, על מה אנחנו מקבלים בשירות המילואים בנושא של מניעת עישון.

<עמוס האוזנר: אגב, יש צו מושל צבאי לגבי יהודה ושומרון של עישון?

תמר זנדברג: לא, סליחה, עמוס, אני מתנצלת, אנחנו צריכים לסיים.

תמר זנדברג: חגי, משפט אתה רוצה לפני זה להוסיף?

<חגי לוין: או אחרי.

תמר זנדברג: אז תוסיף עכשיו, אחרי זה מי מכם שירצה, ואז אנחנו נסכם את הדיון.

<חגי לוין: אני יוצא יותר מוטרד מהדיון ממה שנכנסתי אליו.

<חגי לוין: אני רוצה להגיד מילה על הבעיה ועל הפתרון.

<חגי לוין: אמר בן גוריון באין חזון ייפרע עם, שמענו שחיל הרפואה באמת עושה כמיטב יכולתו ויש נחישות ורוח לחימה בעישון, ואני גם יודע את זה מקרוב, ואכ"א קובע את המדיניות ומה המדיניות של אכ"א בתחום העישון?

<חגי לוין: אנחנו נרצה לשמוע מה היעד, מה החזון לחמש שנים מהיום, איפה צה"ל רוצה להיות בתחום העישון.

<חגי לוין: אתה סיפרת שחיילים באימון הם בלי הסיגריות, מצוין.

<חגי לוין: אנחנו גורמים סבל נוראי לחייל שהוא מעשן ואז הוא יוצא לאימון ושם הוא לא יכול לעשן, אז הכי טוב למנוע את זה מלכתחילה.

<חגי לוין: הייתי בסוף השבוע האחרון בכנס של החברה הרפואית למניעה וגמילה מעישון.

<חגי לוין: אנשים נהדרים, מכל רחבי הארץ, מאות אנשים שזה מה שהם עושים יומם ולילה, גומלים מעישון, ושם אנחנו מדברים על קידום בריאות, להפוך את הבחירה בבריאות לבחירה הקלה.

<חגי לוין: כששמו לגברים במשתנה נקודה אז 80% הייתה ירידה בהשתנה בצדדים, בסך הכול כשכיוונו אותם למטרה.

<חגי לוין: היום כשחייל נכנס לצה"ל הוא רואה פינת עישון, הוא רואה סיגריות, קל מאוד לעשן, ברירת המחדל שלו זה לעשן.

<חגי לוין: אז צריך שהדיפולט יהיה לא לעשן, בכל נקודה שהוא נכנס, מכוונים אותו לא לעשן.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: אילון, אתה רוצה לסכם, להוסיף?

<אילון גלזברג: למען האמת לא.

<אילון גלזברג: אני מוכן להסביר, אם תבקשי ממני, בכל זאת באתי, לא כאילו לא הקשבתי ולא כאילו - - -

תמר זנדברג: אין לי ספק שהקשבת.

<אילון גלזברג: שמי אילון, ד"ר אילון גלזברג, אני פרופסור לכירורגיה, אבל דוקטור בדברים אחרים.

<אילון גלזברג: אני החל מלפני יומיים מפקד שירותי הבריאות בצה"ל.

<אילון גלזברג: השתמשתי במילים שירותי הבריאות ולא שירותי הרפואה כי זאת האג'נדה שלנו.

<אילון גלזברג: אני חושב שהדיון הזה הוא מאוד חשוב, נושא העישון מאוד חשוב, הוא מייצג בעיניי חלק מהקרחון, יש לנו הרבה מה לעשות בעולם הבריאים ולא רק בעולם החולים.

<אילון גלזברג: אני יכול להביא נתונים, אני יכול לומר שכשאנשים נשארים בקבע הם מעשנים בערך חצי מאשר אלה שלא בקבע.

<אילון גלזברג: כלומר לכאורה אנחנו עושים עבודה טובה, אבל אני לא רוצה להיאחז בשום נתון, לא לטוב ולא לרע, אני רוצה לשתף אתכם בתפיסה, שהיא אני רוצה להתנהג כאילו מצבנו רק הולך ומורע, למרות שאני חושב שמצבנו הולך ונעשה טוב.

<אילון גלזברג: יהיה לכם מאוד קשה למצוא היום אלוף מעשן בצה"ל, אני לא יכול להגיד שחלק מהחברים שלי לא מעשנים בלי שרואים אותם, אבל יהיה קשה למצוא אלוף מעשן בצה"ל, יהיה קשה למצוא מפקדי חטיבות שעומדים ומעשנים.

<אילון גלזברג: צה"ל בגדול שם את הבריאות כמשהו שהוא מתעסק איתו, מתוך התפיסה הזהה של אנחנו מקבלים לידיים שלנו את טובי הבנים והבנות ואנחנו צריכים להיות אחראים לבריאותם ואנחנו רוצים שיפגעו יותר טוב וירוצו יותר טוב.

<אילון גלזברג: אני אשמח, אגב, לראות את זה, זה מסקרן אותי באופן אישי כמדען.

<אילון גלזברג: הייתי מפקד עד יום חמישי, פיקדתי על יחידה, כמה מאות אנשים, לא אמרתי כלום, לא עשיתי כלום, הייתה לי את אותה פקודה שחברת הכנסת מחזיקה ביד ובכל זאת עישנו רק שם ומי שלא, אנשים שלי תפסו ודאגו להבהיר טוב טוב טוב ששם מעשנים.

<אילון גלזברג: אני מריץ לאורך כל הדיון מחנות ובסיסים, זה מצב לדעתי ברוב המקומות.

<אילון גלזברג: שוב, אני לא רוצה להיאחז בנתון וגם לא רוצה להיות מרוצה ממנו, התפיסה היא שאנחנו צריכים להמשיך וללחוץ קדימה.

<אילון גלזברג: אנחנו שותפים ליעד, נעשה את זה.

<אילון גלזברג: אתם מבינים שאנחנו לא ארגון הומוגני, אנחנו ארגון הטרוגני וכל ארגון והאג'נדה שלו, אבל זה על הפוקוס שלנו.

<אילון גלזברג: אני חושב שאנחנו נעשה את זה ביחד.

<אילון גלזברג: אני רשמתי תוך כדי כמה רעיונות, מהרעיון שלך, אבל הוא האחרון, על איך מעבירים את המסר ומה אנחנו אומרים ואיך אנחנו אומרים.

<אילון גלזברג: יש לנו הרבה עבודה, שמנו את הבן אדם הכי טוב על זה, אושרת חדשה בתפקיד, אתם עוד מעט, אני מאחל, תראו אותה גם סגן אלוף, ככה צריך להיות.

<אילון גלזברג: יש מאחוריה מערך אחיות שהולך וגדל.

<אילון גלזברג: האחיות לא היו שם, האחיות שלנו לא התעסקו בזה, זה היה תמיד קציני בריאות הצבא שרדפו עם הנייר אחרי אנשים, היום יש לנו אחיות החל בבסיסי הטירונים של גולני, גבעתי, צנחנים ונח"ל כלפי מעלה.

<אילון גלזברג: שוב אני אומר, אני לא מרוצה מכלום, כתפיסה, הנושא הזה חשוב לנו, אנחנו נמשיך ונתעסק בו, נלמד את המחקר הזה ובכלל, אני חושב שצריך לעשות את זה ביחד ואני חושב שכשנגמור לסדר את צה"ל אנחנו צריכים להיות מאוד מאוד מאוד מוטרדים מ-32% מהמתגייסים שנכנסים בשערי צה"ל מעשנים.

תמר זנדברג: בהחלט, התחלתי, המשפט הראשון שלי לפני כשעה וחצי, אם שמעת, היה שהוועדה לקחה את הנושא הזה באופן כללי בחברה הישראלית כמובן עם דגש על הנוער.

תמר זנדברג: אני רוצה לשאול, מבחינת הכוונות שלכם, כגוף שנותן את ה - - - אם צה"ל ייצא בתכנית צה"לית, אתם תכתיבו, תכתבו אותה, תנחילו אותה, כמובן בשיתוף אכ"א, שתיכף אני רוצה לתת לכם משימות, אבל השאלה שלי עוד לפני, אתם כרגע ואני מבינה שאתה הצבת את אושרת לתכנן תכנית כזאת?

תמר זנדברג: עם יעדים?

<אילון גלזברג: אנחנו עשינו עוד דבר ביום חמישי, שמנו בינינו עוד גברת, שאתם לא רואים אותה פה, היא ראש ענף בריאות הצבא, לראשונה הבאנו מישהי מומחית בבריאות הציבור במשרד הבריאות.

<אילון גלזברג: שמנו אותה בצה"ל כדי שתעזור לאושרת.

<אילון גלזברג: שמנו אנשים טובים, שמנו את זה בלב העיסוק וכל תכנית אנחנו - - -

תמר זנדברג: כלומר אתם בתוך תקופה קצובה, אתם כאגף בריאות או ענף בריאות הציבור בחיל הרפואה, אתם תגבשו תכנית למניעת עישון, כוללת יעדים, כולל מה התכנית כוללת, מה אתם ממליצים לצבא לעשות מבחינת מדיניות של אכ"א וכל הדברים האלה?

תמר זנדברג: זה נכון לומר?

<אילון גלזברג: אני רוצה להיזהר מלשים את זה במילים הללו ואני אסביר גם למה.

<אילון גלזברג: קודם כל התכנית קיימת, אתם אמרתם פה, ורוב הרעיונות שם, שום דבר לא חדש, אנחנו, החלק המקצועי - - -

תמר זנדברג: איזה תכנית?

תמר זנדברג: שהמליצה ההסתדרות הרפואית?

<אילון גלזברג: לא, הרעיונות שחגי כתב בעודו לובש מדים הם חלק מאותו דבר, הם לא נעלמו והם לא שם.

<אילון גלזברג: אני רוצה לומר, שאלת אותנו אם אנחנו עובדים עם אכ"א, כן, אם אנחנו הגוף המקצועי שעובדים אצל אכ"א?

<אילון גלזברג: כן, האם התכנית צריכה להיות ביחד?

<אילון גלזברג: כן.

<אילון גלזברג: לכן אני לא יכול להתחייב כחיל הרפואה שהוא יעשה תכנית, חיל הרפואה לא מתווה מדיניות ואין לו את הכלים האלה.

תמר זנדברג: טוב, אז אנחנו נעשה את זה אחרת.

תמר זנדברג: מה שנעשה זה דבר כזה, קודם כל אני רוצה להודות מאוד לכולם על ההשתתפות, אושרת ואילון.

תמר זנדברג: סליחה שאני מכנה אתכם בשמות הפרטיים, הדרגות וזה זה אף פעם לא - - - אני מבינה שאת רב סרן ואתה אלוף משנה?

<אילון גלזברג: זה יותר טוב מהבנים שלי שלא יודעים כלום, אשתי בכלל - - -

תמר זנדברג: אוקיי.

תמר זנדברג: אז קודם כל בהצלחה לשניכם בתפקיד ובאמת התרשמנו מהרוח שאתם מביאים ושהנושא חשוב לכם ואנחנו רוצים לבקש מכולכם, כצה"ל, גם חיל הרפואה וכמובן אכ"א בראש.

תמר זנדברג: אנחנו נערוך כאן בוועדה דיון מעקב בעוד ארבעה חודשים מהיום, לדעתי זה יהיה כבר במושב הקיץ, ואנחנו נבקש מכם ככה, קודם כל להציג לנו מה התכנית המעודכנת, החדשה, שאתם מתכננים להנחיל בצה"ל.

תמר זנדברג: זה כמובן אכ"א שהוא גורם המדיניות, בשיתוף חיל הרפואה, שהוא הגורם המקצועי.

תמר זנדברג: קיבלנו כאן דיווח לגבי שינוי הפקודה, פקודת הגבלת העישון במקומות ציבוריים, שהיא פקודה לא מעודכנת.

תמר זנדברג: אנחנו נבקש מידע לגבי מה אתם מתכוונים להמליץ ומה אתם מתכוונים לשנות בפקודה הזו, לרבות הנושא של בחינת הנושא של עישון בבסיסים, מה אתם מתכוונים לעשות בנושא הזה, לרבות הנושא של בחינת איסור עישון בבסיס באופן כללי עם הסתייגות, למעט בפינות עישון.

תמר זנדברג: אבל, שוב, הפקודה הזאת רחוקה מלספק בהקשר הזה כי היא מדברת רק על מקומות סגורים, אנחנו מדברים על כל שטח הבסיס.

תמר זנדברג: זה דבר ראשון.

תמר זנדברג: הדבר השני זה הנושא של אותן כוורות או שקמיות או הקנטינות בתוך הבסיסים.

תמר זנדברג: מדוע בעצם יש היום סיגריות כמוצר חובה?

תמר זנדברג: מה הרציונל לזה, מתי זה נקבע ולמה והאם יש כוונה לשנות את זה?

תמר זנדברג: עוד לפני שהגענו לאיסור, רק למה זה חובה שיהיה.

תמר זנדברג: זה דבר אחד.

תמר זנדברג: והדבר השני זה לגבי - - -

<עודד נהרי: אני אפתח לך סוגריים, לחייל אין אפשרות, מי שמשרת בבא"ח צנחנים והוא מעשן, מבחירה, אין לו אפשרות ללכת לקנות את זה במקום אחר.

<קריאה: גם אלכוהול.

<עודד נהרי: בסדר, אבל יש הבדל.

תמר זנדברג: כל דבר שאין - - -

<עמוס האוזנר: האמריקאים שלחו חיילים לאפגניסטן ולא היו להם שם סיגריות.

<עודד נהרי: בסדר, ושלחו איתם חנות של מקדונלדס, עם שומן, אז מה?

<עודד נהרי: נו מה?

<אביטל פאטו בן-ארי: המטרה היא להקשות עליהם, לא להקל עליהם, המטרה בקטע הזה זה להקשות, לא להקל.

<עודד נהרי: עוד פעם, אני מסכים לכל מה שנאמר, ואני אומר לך כגמול, כמי שהבין שהוא עושה לעצמו נזק, אבל בסוף אנשים בגירים בני 18, שכפי שנאמר אנחנו מגייסים אותם והם מגיעים אלינו כבר כאלה.

<קריאה: שיתארגן מהבית עם סיגריות.

תמר זנדברג: אתה יודע, בזמנו, כשאני התגייסתי, אז אחד החברים שלי שהתגייס לצבא והלכנו כל החבר'ה ללוות אותו, ראינו שם חייל עולה חדש שהמשפחה נפרדה ממנו והיא חשבה שעכשיו הם לא יראו אותו יותר אף פעם והוא לא יחזור הביתה עד השחרור.

תמר זנדברג: המטרה של אותה כוורת זה להקל על החייל בזמן שהוא בבסיס, היא לא לדחוף לו, כמו בהזנה בכפייה, מה הוא יאכל ובאיזה שמפו הוא ישתמש.

תמר זנדברג: אני מניחה שהרבה קונים שם ומשלימים מה שלא הביאו מהבית או מה שזה, או כי זה יותר נוח או כי זה יותר זול.

תמר זנדברג: נשאלת השאלה האם חובה על הצבא לספק את אותה הקלה, להתייחס לזה כחלק מתנאי השירות שצה"ל חייב לספק לחייליו סיגריות.

תמר זנדברג: סימן שאלה.

תמר זנדברג: התשובה היא בטח לא ברורה מאליה, אנחנו כבר לא בעידן שעישון זה נחשב איזה שהוא הרגל, לא חיובי וגם לא נייטרלי, אנחנו גם לא אדישים אליו, אלא להיפך, אנחנו מחפשים מדיניות מניעה, מדיניות הגבלה ואני אגיד לך יותר מזה, יש לנו הרבה דוגמאות מהעולם, לא רק בצבאות אלא באופן כללי שמראות שזה עובד, הדברים האלה, שמניעת הנגישות, מניעת הוויזואליה עובדת.

תמר זנדברג: אז זה כן דבר שצריך לשים עליו את ה - - - אז קודם כל למה זה מוצר חובה.

תמר זנדברג: אני עוד לא עברתי לאיסור למכור שם, אלא רק שמי שלא רוצה, נניח שיש לנו מפקד בסיס שאומר 'אני מחליט שאני בסיס ללא עישון', האם הוא יכול שלא ימכרו אצלו בכוורת סיגריות?

תמר זנדברג: דבר שני זה נושא ההצגה של הסיגריות באותה כוורת.

תמר זנדברג: אני בהחלט מבקשת מכם לבחון את האפשרות, גם אם יימכר, שיימכר לפי דרישה ושלא יהיה מוצג באופן - - - אגב, זה דבר שאנחנו רוצים לקדם אותו גם באזרחות, גם בקיוסקים וכו'.

תמר זנדברג: הדבר השלישי זה הנושא של שילוט והסברה.

תמר זנדברג: אותם שלטים של מה מותר ומה אסור בבסיס, האם אתם מתכוונים או רוצים להנחות שיהיה שילוט ברחבי הבסיס, איפה מותר, איפה אסור, בעיקר שאסור, שזה בסיס ללא עישון, על סכנות, לא יודעת, דברים מהסוג הזה.

תמר זנדברג: הסברה שתהיה יותר - - - שוב, אנחנו יודעים שזה עובד.

תמר זנדברג: הדבר הבא זה הנושא של אותו קידוד בעבירות משמעת.

תמר זנדברג: כאן שוב אני פותחת סוגריים, אנחנו בנושא עישון אבל גם בנושא האלכוהול, מאוד מאוד מעניין אותנו בתוך עבירות המשמעת, עבירות שהן לא עבירות פליליות במדינת ישראל, אבל הן כן עבירות מבחינת הצבא, האם אפשר באותם ארבעה חודשים, ואנחנו נעבוד על זה גם מול הפרקליטות הצבאית, אבל אני אומרת את זה גם לכם, תעבירו את המסר מה שנקרא הלאה, אנחנו מעוניינים לקחת תקופת מבחן כזאת של ארבעה חודשים ובארבעת החודשים האלה להנחות את הגורמים השיפוטיים בעבירות המשמעתיות לקדד עבירות עישון ושתיית אלכוהול כדי שנוכל לדעת איפה זה עומד, אם יש אכיפה, יש אכיפה, אולי יש פה איזה מגפה, אולי לא.

תמר זנדברג: לא יודעת מה, אבל תחילתו של כל דיון זה בנתונים.

<עמוס האוזנר: יש לנו נושא של משלוח סיגריות חינם לחיילים, באריזות מתנה.

תמר זנדברג: אני שמה שנייה בצד את האזרחים, האם יש לכם איזה שהיא התייחסות או מידע או משהו כזה לגבי הנגישות של חברות מסחריות לחיילים, האם יש לכם מידע כלשהו?

תמר זנדברג: כי שמענו כאן שמחכים ביציאה מבסיסים, מביאים לכל מיני ימי - - - האם יש לכם, אם תוכלו לבדוק דרך מפקדים, אולי קרביים, לא יודעת מה, האם קיימת בצה"ל נגישות של חברות מסחריות לחיילים בכל מיני נקודות כאלה ואחרות שבהן נמצאים חיילים, איך הגדיר את זה כאן חבר הכנסת יהודה גליק, כקהל שבוי?

תמר זנדברג: זה הדבר הרביעי.

תמר זנדברג: וכמובן נשמח לשמוע מכם - - -

<חיים גבע: הכנסות מהשקם.

תמר זנדברג: נכון.

תמר זנדברג: אנחנו נבקש נתונים על הכנסות מהשקם, אם אתם יכולים לבדוק את הסוגיה הזו של הכנסות מהשקם מסיגריות.

<קריאה: וסדנאות גמילה.

תמר זנדברג: סדנאות גמילה, אס.

תמר זנדברג: אמ.

תמר זנדברג: אסים, כל הדברים האלה, מה שהצגת פה, על אותה התרחבות.

תמר זנדברג: נרצה לשמוע על כל האספקטים של אותה תכנית שאתם מציגים, גם בגמילה, גם במניעה וגם מה שקראנו כאן אכיפה.

תמר זנדברג: אני רוצה מאוד מאוד להודות לכולם, באמת תודה, תודה על ההשתתפות ועל הנכונות, הישיבה נעולה.