הוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 12, 2016-11-23 09:30

מכלוף מיקי זוהר: אני מתכבד לפתוח את הדיון החשוב הזה בוועדה לצדק חלוקתי ושוויון חברתי.

מכלוף מיקי זוהר: הנושא הוא תקצוב דיפרנציאלי בכל מה שקשור בתקציבים של חינוך ורווחה.

מכלוף מיקי זוהר: סקירה קצרה לגבי מה שאני עשיתי באופן אישי מאז תחילת כהונתי.

מכלוף מיקי זוהר: הגשתי הצעת חוק שמדברת על שינוי התקצוב הקיים בתחום החינוך והרווחה.

מכלוף מיקי זוהר: חתמו על הצעת החוק הזאת 63 חברי כנסת.

מכלוף מיקי זוהר: זה מראה שבכנסת היה באמת עניין גדול בחוק הזה.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, השלטון המקומי נמצאים פה?

<קריאה: בהחלט.

<קריאה: ממתינים לך בקוצר רוח, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: מה שקרה זה שפורום ה-15 של השלטון המקומי הדגולות התנגדו לזה נחרצות בטענה שצריך להביא את הכסף מאוצר המדינה ולא על חשבונן.

מכלוף מיקי זוהר: זה גרם לקושי פוליטי לקדם את החוק הזה, ובינתיים המצב נותר על כנו.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבין את הקושי, אבל אם לא נעשה שינוי אז הפערים בחברה הישראלית ימשיכו ויישארו במקום לצמצם אותם.

מכלוף מיקי זוהר: לכן, ביקשתי לעורר את הדיון הזה.

מכלוף מיקי זוהר: קודם כל, כדי שגם חברי הכנסת ישמיעו את דברם בעניין הזה, וגם כדי שנוכל לשמוע את הגופים הרלוונטיים כמו: השלטון המקומי, משרד האוצר.

מכלוף מיקי זוהר: אני לפחות יודע שבאגף התקציבים יש עניין גדול בחוק הזה.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, אני יודע שגם ראש הממשלה חושב שהחוק הזה הוא חוק נכון, רק שהוא אומר שצריך להגיע להבנות עם השלטון המקומי, ועל כן לא יכולנו לקדם את החוק הזה.

מכלוף מיקי זוהר: זאת אומרת, היום יש מצב בו כולם תמימי דעים שיש צורך לצמצם את הפערים בחברה הישראלית, והתקצוב שהמדינה מעניקה לחינוך ורווחה לא יכול להיות זהה למה שהיא נותנת במרכז הארץ לבין מה שהיא נותנת לפריפריה בהתאם למצב הסוציו-אקונומי.

מכלוף מיקי זוהר: לא יכול להיות שתקציבי החינוך והרווחה שהמדינה מקצה לעיר שהמצב הסוציו-אקונומי בה הוא 7, 8, 9, יהיה זהה למה שהיא מקצה לעיר שהמצב הסוציו-אקונומי שלה יהיה 1, 2, או 3.

מכלוף מיקי זוהר: כמובן שזה צריך להיות באמת בצורה שונה.

מכלוף מיקי זוהר: לכן, אם אנחנו לא רוצים לחולל את השינוי הזה והחזק רוצה להמשיך להתחזק על חשבון החלש אז יכול להיות שהמדינה הזאת לא תוכל לראות את אותה עדנה ואת אותו מקום שאנחנו רוצים להגיע אליו.

מכלוף מיקי זוהר: אני מקווה שהיום נשמע קצת יותר שיתופי פעולה מצד הגורמים המחליטים וננסה לקדם את זה.

מכלוף מיקי זוהר: ברשותכם, לפני שחברי הכנסת יתחילו לדבר, אני רוצה שתראו נתון מעניין שעשה מרכז המחקר והמידע.

מכלוף מיקי זוהר: יש פה את נטע משה והיא תציג את זה בקצרה כי אנחנו כבר בקוצר זמן.

מכלוף מיקי זוהר: רציתי לעשות את הדיון הרבה יותר ארוך ומקיף, אבל הנסיבות לא אפשרו, אז בבקשה.

<נטע משה: בוקר טוב, שמי נטע ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.

<נטע משה: לבקשת הוועדה הכנו מסמך קצר שמתייחס לתקצוב הדיפרנציאלי במשרד החינוך.

<נטע משה: נמצאים כאן אנשי המשרד ואני בטוחה שהם יוכלו להרחיב.

<נטע משה: באופן כללי, תקצוב דיפרנציאלי זה איזשהו כלי שהמדינה יכולה להחליט שהיא מיישמת כשהיא רואה שיש איזשהו שירות או זכות שהיא חושבת שהאזרחים מקבלים באופן שונה בגלל שהם במיקום אחר, במגזר אחר, שייכים לאוכלוסייה אחרת, והמדינה מחליטה לחלק את המשאבים באופן שונה.

<נטע משה: בתחום החינוך אכן היתה ועדה בין-משרדית שהתכנסה ופרסמה דוח באוגוסט 2014, ובו קודם כל היא מציינת ומצהירה שיש פערים בחינוך ויש קשר בין הכנסה, בין ההשכלה של ההורים, לבין ההצלחה העתידית הצפויה של התלמיד.

<נטע משה: מי שלהורים שלו יש יותר משאבים, מי שגדל ברשות מבוססת יותר, סביר שיוכל לקבל יותר משאבים.

<נטע משה: על כן, המדינה צריכה פה להתערב ולשנות את התקצוב בנוסחת ההעדפה המסוימת.

<נטע משה: הכלי שהוועדה המליצה עליו הוא תקצוב דיפרנציאלי על-פי מדדי טיפוח.

<נטע משה: המדד הזה לוקח בחשבון השכלה של ההורים, הכנסה, פריפריאליות, הגירה, והוא יוצר מצב שבו בנוסף לתקן הבסיס של שעות ההוראה שמקבלים בכל הארץ יש איזשהו סל טיפוח של שעות שאנחנו אומרים שאנחנו נקצה אותן בחלוקה שונה.

<נטע משה: החלוקה נקבעת על-פי מדד הטיפוח של הילדים ושל הרשויות.

<נטע משה: מה התוכנית הזאת עושה?

<נטע משה: היא מתייחסת לבתי ספר יסודיים ולחטיבות הביניים.

<נטע משה: היא מגדילה באופן ניכר את מספר שעות הטיפוח שיוקצו בחלוקה דיפרנציאלית, והיא קובעת תקן שונה לחלוקה כך שתהיה העדפה למי שהוא ממקום חלש יותר.

<נטע משה: היישום אמור להיות חמש שנים, התחל מתשע"ה וחמש שנים ואילך, באופן הדרגתי בכל שנה יותר שעות לחלוקה בתקציב יותר.

<נטע משה: יישום מלא של התוכנית – הכוונה היא שזה יהיה סך כמיליארד שקל בשנה.

<נטע משה: אנחנו כן נעיר, וגם מבקר מדינה העיר על זה, שהתקצוב הזה מתייחס לתקצוב שמשרד החינוך בעצמו מעביר.

<נטע משה: זאת אומרת, אנחנו יודעים שמעבר לזה יש תשלומי הורים, יש תשלומי רשויות מקומיות.

<נטע משה: אלו תקציבים שלא נלקחים בחשבון במפתח הזה, ועל כן גם אם תיכף נראה בנתונים שיש שינוי ויש תקצוב שונה בעלות הממוצעת לתלמיד שמשרד החינוך מעביר, השאלה איך זה נכנס בתוך כל המערכת יחד עם תשלומי הורים, יחד עם תשלומי רווחה, ועל זה הנתונים חסרים כדי להצביע עד כמה זה מצליח לצמצם את הפער.

<נטע משה: שתי טבלאות קצרות.

<נטע משה: אדגיש פה את הנתונים החשובים.

<נטע משה: אנחנו רואים פה את העלות הממוצעת לתלמיד לפי קבוצת טיפוח מתשע"ב, לפני שהתחילה התוכנית, בתשע"ה – בשנה הראשונה לתוכנית.

<נטע משה: אנחנו נמצאים כבר אחרי זה.

<נטע משה: אנחנו רואים פה את השינוי.

<נטע משה: אם מסתכלים ביסודי, פה הפער גדול יותר.

<נטע משה: תלמיד חלש לתלמיד חזק, הפער בתשע"ה היה 31% יותר תקצוב לתלמיד חלש, וזה גידול לעומת מה שהיה בתשע"ב.

<נטע משה: כן נגיד שכל המגזרים וכל הארץ עלו בתקצוב בשנים.

<נטע משה: אבל אם אנחנו בודקים את הפער, איפה עלו יותר, אז בחינוך היסודי באמת היתה עלייה.

<נטע משה: בחטיבת הביניים הפער הוא קצת נהיה טוב יותר, אבל הוא כמעט נשאר אותו דבר.

<קריאה: סליחה, הקבוצה זה לפי מדד הטיפוח או לפי האשכולות?

<נטע משה: לפי מדד הטיפוח.

<נטע משה: זה הכול נתונים של משרד החינוך שהוא מפרסם.

<קריאה: הכול מדד טיפוח, אין פה את כל ה- - -

<קריאה: רק אל תקראו לתלמיד חלש.

<קריאה: תגידו שהוא לא עשיר.

<קריאה: לא חלש, הוא חזק - - -

<נטע משה: בסדר, תודה.

<נטע משה: אם אנחנו מסתכלים על חטיבה עליונה אנחנו רואים ששם אומנם היה גידול בכל אחד מהמדדים, אבל הפער עצמו לא הוטב.

<נטע משה: זאת אומרת, תלמיד בקבוצה חלשה בסוף קיבל פחות לאורך הזמן ממה שהגידול היה לעומת קבוצה חזקה.

<נטע משה: פה זה הנקודה שהתוכנית הזאת, וכך היא הושקה, לא מתייחסת לחטיבות העליונות.

<נטע משה: שוב, זו נקודה שבדוח מהחודש האחרון מבקר המדינה גם העיר שצריך לשים על זה את הלב איך בחטיבה העליונה כן מתמודדים עם הפערים האלה.

<נטע משה: הטבלה הבאה והאחרונה זה ממוצע שעות הוראה לתלמיד על-פי הקבוצות, וזה משנת תשע"ה.

<נטע משה: שוב, הכול נתונים של משרד החינוך.

<נטע משה: אם אנחנו מסתכלים פה על כל מגזר בנפרד, יש דיפרנציאציה.

<נטע משה: זאת אומרת, אנחנו רואים שככל שהקבוצה חלשה יותר אז פה יש שעות גבוהות יותר.

<נטע משה: הנקודה שכן צריך להעיר זה הפער שבין המגזרים, בין היהודי לערבי, ובו בממוצע שעות הוראה בבית ספר יסודי זה פער של 23% בקבוצה החלשה ביותר.

<נטע משה: ואם ניקח את הקבוצה החלשה ביותר בחטיבות הביניים בין המגזר היהודי לערבי אז הפער הוא כבר של 47% בשעות.

<נטע משה: זהו, סיימתי.

מכלוף מיקי זוהר: כמובן שאני מכיר את הנתונים שהוצגו.

מכלוף מיקי זוהר: עברתי עליהם קודם הישיבה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו גם מודים לכם כמובן על הנתונים.

מכלוף מיקי זוהר: אין בכלל חולק שהנתונים האלה מוכיחים באופן חד-משמעי שקיימים פערים גדולים מאוד בכל מה שקשור לשוויון הזדמנויות בין אזרחים שחיים בערים במצב סוציו-אקונומי נמוך וגם במצב גיאוגרפי או פריפריאלי קשה לעומת אזרחים שחיים בערים שהמצב הסוציו-אקונומי בהם גבוה.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, בדרך כלל לערים שהמצב הסוציו-אקונומי שלהם הוא גבוה יש הכנסות עודפות בקופת הרשות כי יש שם הכנסות שנובעות ממקורות תקציביים שהם קיימים דווקא באזורים הללו, כמו למשל, צבא, משרדי ממשלה וכד'.

מכלוף מיקי זוהר: היכולת שלהן להעניק את שירותי החינוך והרווחה הם הרבה יותר נוחים מכפי שזה קיים היום באזורי הפריפריה, וכמובן במקומות שהמצב הסוציו-אקונומי שם נמוך.

מכלוף מיקי זוהר: מה שקורה בפועל זה שהפערים רק הולכים וצומחים מיום ליום, הם לא הולכים ומצטמצמים, וזה מקור הדיון.

מכלוף מיקי זוהר: לפי סדר הנרשמים, ואני מבקש כמובן לאור הנסיבות לא להאריך יותר מדי כי אנחנו כן רוצים לשמוע את המשרדים בצורה רצינית, עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת, אורחים, אני אתחיל מהנתון האחרון שהיה במצגת ואדבר גם על דברים אחרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הפערים שראינו ביסודי בין ערבי ויהודי באותו מעמד – זאת אומרת, חלש, חלש ומצב סוציו-אקונומי – זה לא קשור ל-15 הגדולות ברשויות המקומיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה ישר למשרד החינוך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לי הסבר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא שלא רצו לתקצב את הכיתה, אלא הצפיפות בתוך הכיתות - ואנחנו לא יודעים אם לקחתם את הנתון הזה בחשבון - וזה המחסור בכיתות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יכול להגיד לכם שגם בחטיבות העליונות זה יותר גדול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מגיע לכדי 68% וזה בגלל שלא בונים כיתות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מחסור בכיתות, בנוסף לאפליה בתקציב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, זה לא תלוי בהצעת החוק שהתנגדו לה 15 הרשויות המקומיות הגדולות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אסור שזה יהיה שם כי זה לא שם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ההקצבה של משרד החינוך לבנות בתי ספר לא קשורה אליהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם בונים בתי ספר אז גם פותרים בעיה של אבטלה של בוגרים, של מורים, שסיימו לימודים ומחפשים סטאז' ושנים לא מוצאים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם מקטינים את הצפיפות אז יש גם מקום והתקציב פר ילד משתנה.

מכלוף מיקי זוהר: הקצאת הכסף יכול להיות נושא חשוב לדיון נפרד כשבדרך כלל מפעל הפיס הוא זה שמקצה את התקציב לכיתות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, זה לא מפעל הפיס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שבונה אצלנו זה משרד החינוך.

מכלוף מיקי זוהר: כן, אבל תקציב של חינוך ורווחה זה באמת לתכני חינוך.

מכלוף מיקי זוהר: זה מהות הדיון היום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, אני מדבר על שעות לימוד ועל השקעה בשעת לימוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה הטבלה האחרונה שהיתה במצגת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנושא הוא התקציב הדיפרנציאלי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הייתי ראש עיר ואני בא מהמקום של רשויות מקומיות ויש לנו בעיה בשני תחומים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בחינוך ישנם בעלי המוגבלויות או בעלי צרכים מיוחדים וישנן ועדות השמות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מגיעים למצב שהוועדות האלה שולחות ילדים למסגרות שלא מתאימות להם כי הם רוצים לחסוך בהסעה, כי אין להם את המטצ'ינג של השלמה ההסעה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם גם רוצים לחסוך בסייעת, במלווה, כי אין כסף לרשות המקומית להשלים, ואז זה פוגע ישירות אפילו בבעלי צרכים מיוחדים.

מכלוף מיקי זוהר: אין לה את היכולת לתת את המטצ'ינג.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, בדיוק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אחריות של המדינה שאנשים כאלו יקבלו את מה שמגיע להם, ולא לחכות למצב הסוציו-אקונומי או אפילו לאחוז גבייה של רשות מקומית או כל סיבה אחרת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם צריכים להיות במסגרת המתאימה להם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שזה אל"ף-בי"ת מבחינת שוויון ומבחינת זכותם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: במליאה דיברתי על חולי הנפש ואמרתי שהם עדיין בני אדם ושהם צריכים לקבל גם שירות לבני אדם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ברווחה יש באוכלוסייה הערבית תקנים מאושרים שהם לא מאוישים כי אין לרשות את המטצ'ינג להשלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש פעילויות שהם מתוך צווים, אבל לרשות אין את ההשלמה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם פשוט מפסידים את כל הפרויקטים האלה כי אין להם את המטצ'ינג.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו יודעים שרוב האוכלוסייה הערבית היא סוציו-אקונומי 4 ומטה, כי הרוב זה 3 ו-2.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש כמה רשויות שהן 4.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שבמצב הזה הצדק החלוקתי אומר שצריך לפטור אותם מהמטצ'ינג, והם יכולים גם לקבל את השירות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: מאחר ומנכ"ל השלטון המקומי צריך לצאת, נאפשר לו לומר כמה דברים כדי שהוא יביע את דברם של ראשי הרשויות מהשלטון המקומי.

<שלמה דולברג: תודה, אדוני.

<שלמה דולברג: אני מתנצל שאני צריך לצאת.

<שלמה דולברג: נמצאים פה גם ראשי רשויות וגם סמנכ"לית החינוך שלנו.

<שלמה דולברג: אני מניח שהם ישלימו.

<שלמה דולברג: אני מבקש להדגיש כמה דברים בהקשר של מה שמוצג פה היום.

<שלמה דולברג: קודם כל, אני מבקש להדגיש, אדוני היושב-ראש, שההתנגדות לחקיקה לא היתה רק של 15 הגדולות.

<שלמה דולברג: היא היתה של כל מערך מרכז השלטון המקומי ובדברים שלי אנסה להסביר את זה.

<שלמה דולברג: קודם כל, אני מודה לך על הדיון.

<שלמה דולברג: אני חושב שהוא דיון חשוב ותודה שהזמנת אותנו.

<שלמה דולברג: אנחנו נשתדל כמובן לשתף פעולה וללוות את התהליכים של הוועדה הזו ככל שתזמינו אותנו – בשמחה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: ברור שזה דיון ראשון מבין כמה עד שנגיע לתוצאה המיוחלת.

<שלמה דולברג: אין חולק בשלטון המקומי שרשויות חלשות, מוחלשות, בדירוגים סוציו-אקונומיים נמוכים חייבות להיות מתוגברים, ובוודאי צריך לתת להן יותר תקציב מדינה ולדרוש מהן פחות מטצ'ינג.

<שלמה דולברג: אין חולק על זה.

<שלמה דולברג: אני בעצמי כבר הייתי אצל ארבעה שרי רווחה והראיתי להם כל הזמן איזה רשויות מקומיות לא מסוגלות לשלם את ה-25% ובעצם לאן הולך כסף.

<שלמה דולברג: בסוף הולך לחזקות.

<שלמה דולברג: אז אין חולק על העניין הזה.

<שלמה דולברג: יש פה הצעות חוק שמתגלגלות לעניין הזה.

<שלמה דולברג: אנחנו חושבים שרשויות חלשות צריכות לשלם הרבה פחות מטצ'ינג גם בחינוך וגם ברווחה.

<שלמה דולברג: המדינה צריכה לממן את זה ולא לדרוש את זה מרשויות שהגיעו לרמה גבוהה סוציו-אקונומי - זה דבר אחד.

<שלמה דולברג: דבר שני, אנחנו כמרכז השלטון המקומי יזמנו עבודה שהממשלה לא עשתה אותה - סל חינוך וסל רווחה.

<שלמה דולברג: יש הצעה שלנו שאנחנו יכולים להביא אותה גם לפה לסל שהוא יהיה הבסיס שבו המדינה תיתן שוויוני לכל ילדי ישראל, ומעל זה בוודאי ראוי לתת גם מטצ'ינג דיפרנציאלי.

מכלוף מיקי זוהר: השאלה היא האם אתם מוכנים שהרשויות החזקות מאוד, מצב סוציו-אקונומי 10, 9, 8 ו-7, ישלמו מחיר מסוים, לא חייב להיות משמעותי - - -

<שלמה דולברג: מעל הסל, אני בדיוק בשביל זה אומר.

מכלוף מיקי זוהר: לא.

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר מהכסף הקיים, מהתקציב הקיים, שלכם היום.

<שלמה דולברג: לא, לא.

<שלמה דולברג: אנחנו לא מוכנים לזה, ולכן היתה התנגדות כוללת.

<שלמה דולברג: אגב, ההתנגדות היתה גם של פורום ערי הפיתוח.

מכלוף מיקי זוהר: מדוע?

מכלוף מיקי זוהר: האם אני יכול להניח - - -

<קריאה: דולברג, אתה מסלף את המציאות.

<קריאה: יש 200 רשויות שחתמו על תקצוב דיפרנציאלי.

<שלמה דולברג: בסדר, אבל אני מביא החלטות מסודרות.

<קריאה: בפורום ה-15 מתוך 200 - - -

<שלמה דולברג: זה לא נכון.

<קריאה: אתה יודע שברקת כינס עשרות ראשי רשויות בעד תקצוב - - -

<שלמה דולברג: ברקת זה לא מרכז השלטון מקומי, עם כל הכבוד.

<קריאה: אתה לא מייצג את העניים, אתה מייצג פה את העשירים.

<שלמה דולברג: אני לא מסכים איתך, - - - תן לי לסיים.

מכלוף מיקי זוהר: לפני שאתן לך לסיים אני חייב לשאול כמה שאלות.

מכלוף מיקי זוהר: במקרה או שלא במקרה הייתי סגן ראש עיר ואני יודע איך רשות מוניציפאלית מתנהלת, ואני גם יודע מה ההשפעות של כל דבר.

מכלוף מיקי זוהר: אני שואל את עצמי שאלה.

מכלוף מיקי זוהר: רשות שהיא במצב סוציו-אקונומי 10 שהתקציב שלה מאוזן עם עודפי תקציב, ויש כאלה שגם סוגרים פק"מים מדי שנה כי אין להם מה לעשות בכסף, היה יכול להיות אסון אם היו מפסידים 2 - 3 מיליון שקל בשנה כשזה לא מהווה אפילו אחוז או 2% מבסיס התקציב שלהם?

מכלוף מיקי זוהר: אני שואל ועונה - חד משמעית לא.

מכלוף מיקי זוהר: העניין הוא שיש איזושהי התעקשות שבעיניי גם הרשויות אפילו בעצמן לא בהכרח מבינות שההתעקשות שלהן היא פשוט חזירית, אין לזה הגדרה אחרת.

מכלוף מיקי זוהר: אם הם היו באים ואומרים מתוך כבוד עצמי מינימאלי: כן, קחו 2 - 3 מיליון שקל מהתקציב שלנו, תנו את זה למקום שקשה יותר, תאמין לי, שהם היו קונים את עולמם.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אנחנו מבינים שזה לא הולך לקרות.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו יודעים שכל ראש רשות עסוק בענייניו.

מכלוף מיקי זוהר: הוא לא רוצה לשמוע מה קורה בירוחם או בבית שאן או בשלומי, אני מבין את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אבל עדיין יש כאן הזדמנות.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא הולך לוותר.

מכלוף מיקי זוהר: אני גם חושב שאני אצליח להכניס בתקציב 17' - 18' תקצוב דיפרנציאלי.

מכלוף מיקי זוהר: אני גם הולך לעשות על זה מאבקים מאוד מאוד גדולים.

מכלוף מיקי זוהר: לא אמרתי שזה יצטרך להשפיע בהרבה.

מכלוף מיקי זוהר: אני גם יודע להביא כסף מהמדינה כמטצ'ינג.

מכלוף מיקי זוהר: השאלה היא האם אתם?

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר לך שאין סיכוי שכל הכסף יגיע רק מהמדינה, אין סיכוי.

מכלוף מיקי זוהר: זה חייב לבוא גם קצת מהרשויות החזקות וגם קצת מהמדינה.

מכלוף מיקי זוהר: אם נביא משני הגופים האלה כסף נוכל לעשות את המהלך.

יוסף ג'בארין: איך מהרשויות החזקות?

יוסף ג'בארין: מה הרעיון שלך?

מכלוף מיקי זוהר: הם יקבלו פחות כסף לחינוך ורווחה, וניתן יותר כסף ברשויות החלשות.

מכלוף מיקי זוהר: זאת אומרת, עיריית תל-אביב שמקבלת כמעט הכי הרבה כסף לחינוך ורווחה מאחר ויש לה כמות אזרחים גדולים – כי זה היום פר תלמיד – תקבל פחות כסף מהמדינה.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו דנים כאן על המאבק, וזה מאבק בין הרשויות.

עבדאללה אבו מערוף: אבל זה לא קשור לחינוך פר ילד, פר תלמיד, ולפריפריה חברתית וגיאוגרפית.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו עושים עכשיו את זה עכשיו מעורפל - - -

מכלוף מיקי זוהר: לא, לא.

מכלוף מיקי זוהר: אתה לא מדבר לא לעניין.

עבדאללה אבו מערוף: זה העניין.

עבדאללה אבו מערוף: זה העניין, עם כל הכבוד, מיקי.

מכלוף מיקי זוהר: שמת לב מה אמרת עכשיו?

מכלוף מיקי זוהר: מה אמרת עכשיו?

עבדאללה אבו מערוף: מאבק בין הרשויות.

<קריאה: זה בדיוק מה שהאוצר רוצה.

מכלוף מיקי זוהר: איפה אתה גר?

עבדאללה אבו מערוף: אני גר בירכא.

מכלוף מיקי זוהר: אתה חושב שירכא צריך לקבל אותו דבר כמו תל-אביב?

עבדאללה אבו מערוף: יותר.

מכלוף מיקי זוהר: אז זה מה שאנחנו אומרים עכשיו.

<קריאה: אבל לא תל-אביב צריכה לתת לו, המדינה צריכה לתת.

עבדאללה אבו מערוף: בטח יותר, אבל למה שיהיה מאבק ביננו?

מכלוף מיקי זוהר: אז אתה רוצה שהמדינה תיתן?

<קריאה: כן, בוודאי.

מכלוף מיקי זוהר: אז הכול, הכול צריך לצאת מאוצר המדינה?

עבדאללה אבו מערוף: לא, מיקי.

עבדאללה אבו מערוף: השיטה היא אחרת.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו עכשיו מתווכחים על השיטה ועל המכניזם ועל הצורה איך לתת.

מכלוף מיקי זוהר: - - - לא יעלה על הדעת.

מכלוף מיקי זוהר: אני שואל אותך עוד שאלה.

מכלוף מיקי זוהר: כל משרדי הממשלה נמצאים בתל-אביב.

מכלוף מיקי זוהר: הוא גובה שם ארנונה, נכון?

עבדאללה אבו מערוף: נכון.

מכלוף מיקי זוהר: איזה משרד ממשלה יש בירכא?

מכלוף מיקי זוהר: איזה ארנונה אתה גובה בירכא?

מכלוף מיקי זוהר: ממי אתה גובה ארנונה?

מכלוף מיקי זוהר: מאזרחים שאין להם איך לגמור את החודש?

עבדאללה אבו מערוף: אז על זה מדברים.

עבדאללה אבו מערוף: דווקא הסכמנו שהארנונה תחולק.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו הצבענו על החוק, אנחנו בעד החוק.

עבדאללה אבו מערוף: אני ואתה לא מנוגדים.

מכלוף מיקי זוהר: לא, אבל אתה מדבר לא לעניין - - -

עבדאללה אבו מערוף: לא, לא.

עבדאללה אבו מערוף: השיטה לא נכונה.

עבדאללה אבו מערוף: אלה המספרים והמספרים מדברים בעד עצמם.

דב חנין: השאלה היא למה בכלל צריך מטצ'ינג?

<קריאה: לא צריך.

<קריאה: זה בריחה של המדינה מאחריות, כי המדינה בורחת.

דב חנין: בדיוק.

דב חנין: למה זה רלוונטי אם יש אזורי תעשייה או לא אזורי תעשייה?

דב חנין: תקציב החינוך פר ילד צריך להגיע מהמדינה.

דב חנין: בשביל זה יש מדינה.

דב חנין: ילד הוא ילד הוא ילד, וזה לא משנה איפה הוא גר.

<קריאה: נכון.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו באותה עמדה, אבל הנקודה היא - - -

מכלוף מיקי זוהר: הרשויות חייבות לתת חלק.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו חתמנו על החוק, נכון?

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו בעד - - -

מכלוף מיקי זוהר: אי-אפשר שרק המדינה.

דב חנין: למה לא?

דב חנין: למה אנחנו משלמים מסים?

דב חנין: שהמדינה תטפל בחינוך, למשל.

מכלוף מיקי זוהר: אתה אומר רק המדינה?

דב חנין: כן.

<שלמה דולברג: כבוד היושב-ראש, האוצר מסכסך בין הרשויות המקומיות כדי לא להכניס את היד לכיס, וזה המנגנון.

מכלוף מיקי זוהר: - - - להכניס את היד לכיס.

מכלוף מיקי זוהר: כל שקל שהרשויות יתנו האוצר ייתן.

<שלמה דולברג: האוצר יודע שלא יגיעו לפתרון הזה, ולכן הוא משחק את הריב הזה.

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר לך, אני יודע להביא מהאוצר שקל עבור כל שקל שהרשויות יתנו.

דב חנין: אבל הרשויות לא יכולות לתת.

מכלוף מיקי זוהר: מי לא יכול?

מכלוף מיקי זוהר: מצב סוציו-אקונומי 10, 9, ו-8 לא יכול לתת.

דב חנין: חלק גדול מהרשויות לא יכולות לתת מטצ'ינג.

מכלוף מיקי זוהר: דב, אתה טועה.

מכלוף מיקי זוהר: דב, אתה דווקא אדם שיודע לבדוק.

מכלוף מיקי זוהר: תבדוק, ואני אומר לך שרשויות במצב 10, 9 ו-8 ו-7 מסוגלות לתת.

<שלמה דולברג: ההצעה שלנו, אדוני היושב-ראש, במקום להתקיף ולסכסך בין רשויות מקומיות כמו שהאוצר רוצה והמדינה רוצה, להקים סל חינוך מסודר.

<שלמה דולברג: אגב, יש לנו הצעה לעניין הזה.

<שלמה דולברג: מעליו אפשר בהחלט לממן דיפרנציאלי – זה דבר אחד.

<שלמה דולברג: דבר שני, אני רוצה לשבח את מרכז המחקר והמידע.

<שלמה דולברג: הוא הציג פה עבודה על בסיס מדד הטיפוח.

<שלמה דולברג: אני מבקש להעיר לך, אדוני היושב-ראש, שכשאתה מדבר על מדד הטיפוח אתה מדבר גם על ג'סי כהן בחולון וגם על רמת אליהו בראשון לציון ועל דרום תל-אביב.

מכלוף מיקי זוהר: אני מדבר על פריפריה חברתית גיאוגרפית.

<שלמה דולברג: זו בהחלט גישה נכונה, לדעתי.

מכלוף מיקי זוהר: חד-משמעי.

<שלמה דולברג: זה בהחלט בסיס לתיקון תקציבי.

מכלוף מיקי זוהר: לילד בג'סי כהן יהיה יותר כסף מילד ברמת אביב.

<שלמה דולברג: יפה.

<שלמה דולברג: המשרד היחידי שעושה את זה היום זה נגב-גליל.

<שלמה דולברג: רק נגב-גליל עושה את זה היום.

<שלמה דולברג: משרדים אחרים לא עושים את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אבל הרשויות יצטרכו לתת פה יד.

מכלוף מיקי זוהר: אי-אפשר לעשות הכול רק דרך המדינה.

עבדאללה אבו מערוף: בסדר, בסדר.

עבדאללה אבו מערוף: אבל הרשויות זה לא הדיון כאן.

מכלוף מיקי זוהר: מיכאל, בקצרה.

מכלוף מיקי זוהר: יש הרבה דוברים.

<מיכאל ביטון: שלמה, לפני שאתה הולך אני חייב להגיד לך שני דברים.

<מיכאל ביטון: אבל זה זכות הדיבור שלי אז אגיד הכול.

<מיכאל ביטון: אני מיכאל ביטון, ראש מועצת ירוחם וראש מועצת הנגב, וביחד עם ברקת פורום לצדק חלוקתי של רשויות.

<מיכאל ביטון: הקמנו עם עשרות ראשי רשויות: יהודים, ערבים, חרדים, עיירות פיתוח, מועצות אזוריות.

<מיכאל ביטון: יש גם מועצות אזוריות עניות, יש חרדים עניים, יש ערבים עניים, יש פריפריה.

<מיכאל ביטון: מיקי, אתה הקמת פה ועדה לצדק חלוקתי.

<מיכאל ביטון: הכנסת לבניין הכנסת מושג שהיה בבג"צ, הוא לא היה בכנסת, נסמך על-ידי אורלי לוי ופרופ' יוסי יונה והוועדה הקודמת שלכם, השדולה.

<מיכאל ביטון: עשית פה מעשה גדול.

<מיכאל ביטון: אתה יודע, בסוף אומרים שהליכוד הביא את השלום עם מצרים.

<מיכאל ביטון: אני לא יודע אם אתה תביא שוויון בחינוך ורווחה.

<קריאה: הוא יביא, הוא יביא.

<מיכאל ביטון: אני לא יודע.

<מיכאל ביטון: אבל אתה יודע מתי אני מתחיל להיות אופטימי?

<מיכאל ביטון: כשתפסת קריזה.

<מיכאל ביטון: כי בהתחלה היית עדין ונינוח.

מכלוף מיקי זוהר: לא, אני תמיד כזה.

מכלוף מיקי זוהר: לפעמים זה פורץ ממני.

<מיכאל ביטון: כל הדיון הזה הוא רגוע, אין תקשורת.

<מיכאל ביטון: עוד תקציב המדינה עלול לעבור חלק, ואתייחס לזה אם תהיה כזה רגוע.

<מיכאל ביטון: חייב פה קצת לעשות ברדק בליכוד עם ש"ס ועם כמה חבר'ה.

<מיכאל ביטון: אתה צריך לעשות ברדק מתוך הקואליציה.

<מיכאל ביטון: האופוזיציה לא תושיע אותנו בהצבעה הזאת על התקציב.

<מיכאל ביטון: גורלו של ילד נקבע לפי המקום שהוא נולד.

<מיכאל ביטון: למה אסור לקרוא לילד בטבלה חלש?

<מיכאל ביטון: כי יש ערים לא עשירות שעושות חינוך טוב.

<מיכאל ביטון: בית ג'ן – דרוזים, מאה אחוז בגרות.

<מיכאל ביטון: איך?

<מיכאל ביטון: מתאבדים, מגייסים תרומות.

<מיכאל ביטון: אנשי עסקים תורמים, העירייה - מתאבדים.

<מיכאל ביטון: בת ים לא עשירה, בוועדת גבולות עם תל-אביב על היעדר צדק חלוקתי בגבולות והכנסות עושה חינוך טוב.

<מיכאל ביטון: ירוחם עושה חינוך טוב כי חיים כצמן נותן לנו תרומות, כי רש"י נותנים תרומות, כי כמה אנשים פרטיים, כי קהילת מיאמי.

<מיכאל ביטון: מה, גורלו של ילד ייקבע לפי ראש עיר?

<מיכאל ביטון: אז בשביל מה צריך שר חינוך אם החינוך של ילד נקבע לפי ראש העיר?

<מיכאל ביטון: זו הבעיה.

<מיכאל ביטון: צעדנו 120 קילומטר בצעדת השוויון.

<מיכאל ביטון: מיקי, היית אמיץ לצעוד אתנו, וויקי כנפו צועדת.

<מיכאל ביטון: לא באו הרבה לצעוד, אבל הרעיון חי ונושם, והבית הזה יעשה צדק ושוויון.

<מיכאל ביטון: המסע ארוך, אבל זה יקרה.

<מיכאל ביטון: אנחנו לא מיואשים, יושבים פה אופטימיים.

<מיכאל ביטון: מי שיושב פה הוא אופטימי.

<קריאות: תבואו לבקר אותנו במאהל, - - -

מכלוף מיקי זוהר: די, בלי הערות ביניים.

<מיכאל ביטון: אנחנו הולכים לעשות בג"ץ על אי-שוויון ברווחה.

<מיכאל ביטון: כבר הכנו אותו, עשינו מיצוי הליכים.

<מיכאל ביטון: נעשה בג"ץ אחד על רווחה ובג"צ אחד על חינוך, על היעדר תקצוב דיפרנציאלי.

<מיכאל ביטון: באשר לנתונים שהצגת, הכול נכון.

<מיכאל ביטון: לא ציינת שאין את זה בגנים בכלל, אין את זה בתיכונים בכלל.

<מיכאל ביטון: בחוק ההסדרים מציעים את זה, הורגים את זה.

<מיכאל ביטון: אין את זה בתשתיות, בבינוי.

<מיכאל ביטון: כמו שציינו פה, עיר צריכה לבנות גן, צריכה להביא 20% מהגן.

<מיכאל ביטון: אין לה, היא לא בונה ואז חסרים גנים בירושלים ובערים ערביות, וכן הלאה.

<מיכאל ביטון: הדיפרנציאלי הזה הוא טיפה בים.

<מיכאל ביטון: המיליארד הזה הוא טיפה בים.

<מיכאל ביטון: לסיום מיקי, יש כמה משוגעים בכנסת.

<מיכאל ביטון: אתה לא אחד מהם.

<מיכאל ביטון: אתה בחור שפוי, רגוע.

<מיכאל ביטון: עד היום לא ראית אותך מתעצבן.

<מיכאל ביטון: אני חושב שאתה צריך להשתגע, ואסביר את זה.

<מיכאל ביטון: אתה צריך לאסוף כמה חבר'ה מהקואליציה ומהליכוד שיגידו לראש הממשלה: אם אנחנו יודעים לפנות בבתים אל בשביל לעשות משהו הומניטארי, להזיז בית, 200 מיליון, וניאלץ להזיז את עמונה או לא ב-300 מיליון ונסגור את התאגיד ב-300 או במיליארד, אדוני ראש הממשלה, אנחנו פורום השמינייה, לא יהיה תקציב בקואליציה בלי 2 מיליארד לתקצוב דיפרנציאלי בחינוך ורווחה.

יגאל גואטה: כמה אתה צריך בשביל להעביר?

יגאל גואטה: רק שמונה חבר'ה מהקואליציה צריך.

יגאל גואטה: שניים יש לך - - -

<מיכאל ביטון: חבר הכנסת גואטה, אתה והשר דרעי הפוטנציאל הכי גדול לדפוק על השולחן ולהגיד שלא יהיה תקציב בלי שיהיה שוויון - כזה של מיליארדים, לא של מתנות לעניים.

<מיכאל ביטון: אני מקווה שהקואליציה הפעם תביא בשורה לשוויון, זה מה שאני מקווה.

<מיכאל ביטון: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: זו המטרה.

<מיכאל ביטון: אבל לא אמרתי לדולברג משהו.

<מיכאל ביטון: דולברג, אותו דבר.

<מיכאל ביטון: אתה צודק שאם אפשר שהמדינה תממן הכול זה טוב.

<מיכאל ביטון: אבל השלטון המקומי אומר שהוא ישבית את השלטון המקומי אם יפגעו באיזה עניין קטן.

<מיכאל ביטון: תשביתו את המדינה על אי-שוויון ברשויות, ואז נראה שאתם רציניים.

<קריאה: מצוין.

<מיכאל ביטון: כל עוד לא השבתת, אתה רק משחק את המשחק של סל שוויוני.

<מיכאל ביטון: מי ייתן לך סל?

<מיכאל ביטון: האוצר ייתן סל והתחייבות מראש לילד בלי שהוא יודע כמה כסף יש לו בקופה?

<שלמה דולברג: אתה מסכים אתי.

<שלמה דולברג: האוצר הוא הבעיה.

<שלמה דולברג: הוא מחפש להימלט מה- - -

<מיכאל ביטון: אז תשבית את השלטון המקומי על אי-שוויון ברשויות ואז נהיה איתך.

<מיכאל ביטון: אבל אתה לא עשית שביתה על אי-שוויון ברשויות.

<מיכאל ביטון: על הכול, חוץ מזה.

<מיכאל ביטון: כשתשבית על אי-שוויון נהיה איתך.

<מיכאל ביטון: יש 200 רשויות עניות, 20 עשירות, 40 פרווה.

<מיכאל ביטון: קולן של מי נשמע?

<מיכאל ביטון: של ה-200?

<מיכאל ביטון: לא.

<מיכאל ביטון: לפורום ה-15 יש מנכ"ל.

<מיכאל ביטון: מי מממן את פורום ה-15?

<שלמה דולברג: הוא מממן את עצמו.

<מיכאל ביטון: כן, ואתה אתו.

<שלמה דולברג: הוא חלק מהמוסדות שלנו.

<מיכאל ביטון: אבל פורום העניות לא קיים.

<שלמה דולברג: קיים, פורום ערי פיתוח.

<שלמה דולברג: אתה חבר בו.

<מיכאל ביטון: לא קיים.

<מיכאל ביטון: אבל הערביות זה לא עיר פיתוח, וחרדי זה לא עיר פיתוח.

<מיכאל ביטון: זה הפרד ומשול.

<שלמה דולברג: יש גם פורום חרדיות.

<מיכאל ביטון: אתה צריך פורום של 200 עם מנכ"ל ולהשבית את השלטון המקומי.

<מיכאל ביטון: אז נדע שאכפת לך, עד אז זה רק דיבורים.

<מיכאל ביטון: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: לפני שיגאל גואטה ידבר, ומאחר והוא בא ממפלגת ש"ס אז לעדכן, ואני מניח שרובכם יודע את זה, היום תקציב שירותי הדת הוא דיפרנציאלי.

מכלוף מיקי זוהר: אני אישרתי את זה לא מזמן בוועדת הכספים.

מכלוף מיקי זוהר: פגענו ברשויות חזקות.

מכלוף מיקי זוהר: פגענו בעיריית אשדוד ב-2 מיליון שקל, פגענו בעיריית אשקלון במיליון 800 אלף שקל, פגענו בעיריית באר שבע גם במיליון וחצי שקל.

<קריאה: זה עוד פעם חולשה של הממשלה, בדיוק חולשה של הממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: פגענו בעיר אילת במיליון ומשהו שקל, וזה מהתקציב השוטף.

מכלוף מיקי זוהר: הם משלמים את המחיר.

<שלמה דולברג: אתה חושב שמארנונה צריך לשלם גם עבור הקבורה?

<שלמה דולברג: אין בעיה.

<שלמה דולברג: נעמיס על הארנונה גם שירותי קבורה, אם זה מה שאתם רוצים.

מכלוף מיקי זוהר: אני שואל אותך עכשיו שאלה.

מכלוף מיקי זוהר: אם אתה עכשיו ברשות חזקה במצב סוציו-אקונומי 10 תבקש ממשרד הפנים אישור להעלאת ארנונה ב-5% עד 6%, מישהו לא יוכל לעמוד בזה ברשות שלך שזה מצב סוציו-אקונומי 10 או 9?

מכלוף מיקי זוהר: מישהו לא יהיה מסוגל לשלם עוד 5% - 6% ארנונה?

<קריאה: לא יאשרו דבר כזה.

מכלוף מיקי זוהר: למה שלא יאשרו?

<שלמה דולברג: אז אולי נממן גם את הביטחון מארנונה.

<שלמה דולברג: אפשר לעלות לתושבי ערים חזקות מס על הביטחון.

<שלמה דולברג: אם זה קבורה, אז אפשר ביטחון.

מכלוף מיקי זוהר: חבר'ה, אי-אפשר.

מכלוף מיקי זוהר: אמרתי את זה בכל הדיונים ואני עומד מאחורי דבריי.

מכלוף מיקי זוהר: אי-אפשר לצמצם את הפערים בחברה הישראלית מבלי שהחזק יעזור לחלש בכסף.

<קריאה: חזק זה האוצר.

מכלוף מיקי זוהר: לא, בכסף.

מכלוף מיקי זוהר: לקחת קצת יותר מהחזק, החזק מאוד, לא ממעמד הביניים, כדי לתת לחלשים.

מכלוף מיקי זוהר: כל עוד זה לא יקרה הפערים בחברה הישראלית לא יצומצמו כי משרד האוצר כפי שאתה אמרת, יש לו עוד אילוצים.

מכלוף מיקי זוהר: יש לו ביטחון גם לדאוג, יש לו הוצאות לא פשוטות על הביטחון.

מכלוף מיקי זוהר: אין מה לעשות, מדינת ישראל היא מדינה מורכבת.

מכלוף מיקי זוהר: אבל האזרחים החזקים חייבים לעזור לחלשים.

מכלוף מיקי זוהר: אתם יודעים מה?

מכלוף מיקי זוהר: אני סבור, ואמרתי את זה גם בעבר, זה אולי ישמע לכם משיחי, אני חושב שזה מה שיביא את המדינה הזאת לעדנה ולשגשוג – שהחזק יוציא מכיסו ויעשר לחלש, אם זה ברצון, אם זה לא ברצון.

מכלוף מיקי זוהר: יגאל, מה אומרים בהלכה?

מכלוף מיקי זוהר: מי שלא רוצה לעשר כופים אותו - נכון או לא?

עבדאללה אבו מערוף: מיקי, זה צריך להיות על-ידי הרגולציה הכללית של משרד האוצר, של המדינה, לא ביננו.

מכלוף מיקי זוהר: אז אני אומר, לא רוצים לעשר?

מכלוף מיקי זוהר: נכפה אותם.

מכלוף מיקי זוהר: כי אם ניקח קצת מהחזקים מאוד, אלו שמרוויחים 20, 25 ו-30 אלף שקל כמוני בחודש, וניתן את זה לאלה שמשתכרים - - -

עבדאללה אבו מערוף: אז מורידים מס חברות ל-23%.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא קשור.

עבדאללה אבו מערוף: מה פתאום לא קשור?

עבדאללה אבו מערוף: זה קשור.

עבדאללה אבו מערוף: זה כסף, כסף, כסף.

עבדאללה אבו מערוף: השיטה לא נכונה.

עבדאללה אבו מערוף: הגישה נכונה, אבל השיטה פסולה לחלוטין.

עבדאללה אבו מערוף: צריך להיות רגולציה.

עבדאללה אבו מערוף: מה, אין מדינה?

עבדאללה אבו מערוף: הפקר?

מכלוף מיקי זוהר: עצור, אני במספרים מבין.

עבדאללה אבו מערוף: גם אני מבין במספרים, עם כל הכבוד.

מכלוף מיקי זוהר: טוב שמורידים את מס החברות כי זה עוזר לשגשוג למשק הישראלי - - -

עבדאללה אבו מערוף: לא, זה לא טוב שמורידים אותו.

עבדאללה אבו מערוף: זה בכלל לא טוב.

עבדאללה אבו מערוף: זה רע מאוד, זה רע מאוד.

עבדאללה אבו מערוף: זה העשירים, זה הטייקונים.

דב חנין: 4.5 מיליארד שקל הולכים לטייקונים, להכי עשירים.

מכלוף מיקי זוהר: תנו לי לסיים.

מכלוף מיקי זוהר: אבל להחיל מס אישי על אלו שלוקחים את הדיווידנדים מהחברות ועל אלו שמקבלים משכורות גבוהות בהיקפים של 20, 30 , 50 ו-100 אלף שקל בחודש, זה יותר צודק.

עבדאללה אבו מערוף: אז בבקשה, אנחנו גם בעד.

עבדאללה אבו מערוף: אבל תעשו את זה.

עבדאללה אבו מערוף: למה אתם לא עושים את זה?

עבדאללה אבו מערוף: תעשו את זה.

מכלוף מיקי זוהר: - - - אם אתה רוצה שכמה שיותר חברות יבואו לעבוד במדינת ישראל מאשר שילכו להיות ברחבי העולם.

מכלוף מיקי זוהר: המס הזה הוא - - -, אז צריך להיות גם חכם.

מכלוף מיקי זוהר: לא חייב להיות רק צודק.

דב חנין: אבל הם משלמים מס אפס.

דב חנין: מיליארדרים משלמים מס אפס.

מכלוף מיקי זוהר: עם כל הטענות, בנושא המס יש הרבה שכל.

מכלוף מיקי זוהר: יגאל גואטה, בבקשה.

יגאל גואטה: תודה, אדוני היושב-ראש.

יגאל גואטה: אפשר לצרף לפה את שוק ההון, את הרפורמות.

עבדאללה אבו מערוף: בבקשה שיהיה מס דיפרנציאלי ולא כל מיני פלברות, מס הכנסה שלילי.

עבדאללה אבו מערוף: הכול זה פלברות, הכול זה בלוף.

עבדאללה אבו מערוף: לא מקבלים כלום מזה בכלל.

יגאל גואטה: אודה ולא אבוש שמה שאמר ראש עיריית ירוחם, מר ביטון, הוא צודק במאה אחוז.

יגאל גואטה: פשוט צריך להשתגע על העניין.

יגאל גואטה: ראינו שככה זה עובד, מה לעשות.

יגאל גואטה: כשאתה משתגע על משהו, כשאתה מתאבד על משהו, זה קורה.

יגאל גואטה: אנחנו לא מתאבדים כי זה לא כואב לנו מספיק.

יגאל גואטה: נכון מאוד שראוי ונכון שהרשויות החזקות יעזרו בנושא הזה.

יגאל גואטה: אבל אי-אפשר להוריד את האחריות מאתנו כי אנחנו אחראים לזה.

יגאל גואטה: המדינה באופן ישיר אחראית לזה והיא צריכה להיות החלק הארי בפתרון הבעיה.

יגאל גואטה: שלא נתבלבל – מטצ'ינג אפשר לעשות, אפשר לבקש מהם להשתתף, לעזור בתרומה, לעזור בקצת.

יגאל גואטה: אי-אפשר להגיד להם מטצ'ינג של שקל בשקל, זה לא נורמלי.

יגאל גואטה: כאשר יש לנו נתון שרשות מקומית בהרצליה משקיעה 1,180 שקל בילד בחינוך בשנה לעומת רהט שמשקיעה 7 שקלים בשנה בילד, זה נתון מזעזע.

יגאל גואטה: זאת אומרת, ילד ברהט צריך לחכות 170 שנה, ואמרתי את זה במליאה, בשביל שישקיעו בו מה שמשקיעים בילד בהרצליה.

יגאל גואטה: אמרתי ש-170 שנה הוא כבר יחכה - -

הוא כבר לא ילד אז.

<קריאה: - - - לו בית אבות.

יגאל גואטה: שניה, לא הפרעתי.

יגאל גואטה: ישבתי יפה, אל תפריעו לי.

יגאל גואטה: - - אז ברור שחינוך הוא לא יקבל.

יגאל גואטה: אולי סגולה לאריכות ימים תהיה לו.

יגאל גואטה: 170 שנה לחכות בכל זאת בצפייה, זה אולי יגרום לו לאריכות ימים.

יגאל גואטה: אבל זה פשוט נתון מזעזע.

יגאל גואטה: אמר לי אחד החברים: נכון, אתה צודק.

יגאל גואטה: אבל מה לעשות שראש העיר שלו לא גובה ארנונה.

יגאל גואטה: אמרתי לו: סליחה, מה הקשר בכלל?

יגאל גואטה: זה שראש העיר שלו לא גובה ארנונה אז נגזר על הילד הזה לגדול בלי חינוך?

יגאל גואטה: מה השטות הזאת?

יגאל גואטה: אז או שתעיף את ראש העיר הזה או שתתקצב ישירות את הילד, שמשרד החינוך יתקצב את הילד הזה ישירות, או שתזרוק את ראש העיר הביתה.

יגאל גואטה: אבל לא יכול להיות שהילד הזה יסבול.

<קריאה: המשרד מתקצב ישירות לחשבון בנק סגור.

יגאל גואטה: לא, לא, לא.

יגאל גואטה: את היתרה בין ה-7 שקלים ל-1,180 שקלים, את זה תתקצב.

<מיכל מנקס: השאלה היא למה צריך להוסיף יותר?

יגאל גואטה: כי 7 שקלים בשנה לא מספיק לחנך ילד שגם כך בא מבית עני ואין לו חוגים ואין לו העשרה ואין לו כלום.

<מיכל מנקס: שאלתי על הרצליה.

<מיכל מנקס: אדוני, לא הבנת את השאלה.

יגאל גואטה: תודה.

יגאל גואטה: זו פעם אחרונה שאת אומרת לי שאני לא מבין.

יגאל גואטה: סתם, אני צוחק.

יגאל גואטה: קצת חוש הומור.

<מיכל מנקס: אני מיכל מנקס, סמנכ"ל חינוך וחברה במרכז שלטון מקומי.

<מיכל מנקס: אני אומר עוד כמה דברים.

<מיכל מנקס: אבל לשאלתך, אני רוצה להקצין את המצב שאמרת.

<מיכל מנקס: למה צריך בכלל ראש רשות להשקיע כסף נוסף בחינוך?

<מיכל מנקס: לא בגלל שיש לו כסף.

<מיכל מנקס: זו שאלת מהות, זו שאלת מדיניות.

<מיכל מנקס: חוק חינוך חובה במדינת ישראל, אמון משרד החינוך, הממשלה, לתקצב במלואו.

<מיכל מנקס: אז אני כבר לא מדברת על חינם ותשלומי הורים.

<מיכל מנקס: זה עוד נישה.

<מיכל מנקס: אבל היה והמפתחות היו נכונים, ראויים, לא יוצרים פערים – הרי מי יצר את הפערים?

<מיכל מנקס: סליחה על השאלה.

<מיכל מנקס: לא ראשי הערים ולא ההורים של הילדים.

<מיכל מנקס: שיטות התקצוב לאורך שנים במדינה, לצערי הרב.

<מיכל מנקס: ונכון עכשיו שאתם רוצים לתקן אותם, אנחנו אתכם.

<מיכל מנקס: אבל אני שואלת מראש, למה צריך ראש רשות להשיג כספים נוספים לחינוך?

<מיכל מנקס: למה לא המדינה?

<קריאה: כי המדינה צריכה לקנות גם טנקים ומטוסים.

<מיכל מנקס: את זה שמענו כבר שבעים שנה והגענו לצמצום פערים - - -

יגאל גואטה: יש תקציב שהמדינה צובעת ישירות לחינוך שזה הולך כן ישירות לחינוך.

יגאל גואטה: אבל עדיין הפערים הם מטורפים.

יגאל גואטה: כי זה שבהרצליה יש להם full ארנונה והוא אומר: וואלה, אני רוצה לתת עוד 500 שקל לילד בשנה, אז צריך לעשות - - -

<מיכל מנקס: אז בוא נאסור עליו.

יגאל גואטה: לא, הפוך.

<מיכל מנקס: מה?

<מיכל מנקס: שהוא יגבה מתושב הרצליה וייתן את זה לתושב - - -?

יגאל גואטה: לא, שהוא ימשיך לתת - - -

מכלוף מיקי זוהר: כן.

מכלוף מיקי זוהר: למה לא? למה לא?

<מיכל מנקס: נניח ואני אזרחית הרצליה ואין לי בכלל ילדים במערכת.

מכלוף מיקי זוהר: למה לא?

<מיכל מנקס: כי אתה מטיל עליי מס נוסף כתושבת.

מכלוף מיקי זוהר: את לא רוצה שהמדינה הזאת תשגשג, את לא רוצה שהילדים שלנו והנכדים שלנו והנינים שלנו יחיו בחברה, כמו למשל, נניח הונג-קונג ששם כולם מוצלחים ועשירים?

<מיכל מנקס: לא, לא.

<מיכל מנקס: אני רוצה שיחיו בחברה הישראלית, היהודית.

מכלוף מיקי זוהר: למה שכל הזמן יהיה מצב שזה מגיע מבאר שבע או מירוחם יהיה תמיד כזה זה שמציעים לעזור לו?

מכלוף מיקי זוהר: למה שפתאום לא רוב האנשים באזורי הפריפריה יהיו אלו שיהיו פורצי דרך במדינה הזאת?

מכלוף מיקי זוהר: למה צריך כל הזמן שהמרכז יהיה עם מרכז כובד השליטה והכוח?

מכלוף מיקי זוהר: למה?

מכלוף מיקי זוהר: מה זה חשוב?

<מיכל מנקס: אתה מדבר אתי על שליטה וכוח, ואתה מכפיש עכשיו את כל התושבים בפריפריה כאילו הם חלשים ומוחלשים ולא פורצי דרך.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא מכפיש את אזורי הפריפריה, אני באתי מהפריפריה.

<מיכל מנקס: לא, אבל אמרת: כל תושב באר שבע.

<מיכל מנקס: יש שם פורצי דרך ש- - -

יגאל גואטה: לא סיימתי, זה ממש לא פייר מה שנעשה פה.

יגאל גואטה: אני מבקש לסיים את דבריי, אדוני היושב-ראש.

יגאל גואטה: המושג "איש לרעהו יעזורו ולאחיו יאמר חזק", הוא מושג שהוא שורש בעם ישראל.

יגאל גואטה: "עולם חסד ייבנה" – כל העולם בנוי על חסד.

יגאל גואטה: זה היסוד שלנו.

יגאל גואטה: ברור שרשויות חזקות צריכות להשתתף בחסד הזה.

יגאל גואטה: אני לא חושב כמו היושב-ראש שצריך שקל בשקל.

יגאל גואטה: אבל בוודאי שמוטלת עליהם אחריות לשאת בנטל הזה ולעזור לרשויות חלשות.

יגאל גואטה: אין ספק שהאחריות מוטלת עלינו ברובה להביא את הכסף העיקרי.

יגאל גואטה: אנחנו באמת לא יכולים לצפות שראשי העיר במקום להתעסק בניהול היום יומי של העיר שלהם, יצטרכו להתעסק בשנור כל היום ולחפש כל מיני עמותות.

יגאל גואטה: זו בושה וחרפה שצריך לחפש תורמים שיבואו לתרום כסף בשביל חינוך.

יגאל גואטה: לכן, כשאנחנו מדברים על הצד השווה שבהם, של כל הרשויות האלה, לפחות לפי מה שאני ראיתי, ולצערי הרב זה תמיד חוזר על עצמו, מדובר על בני מיעוטים, חרדים, מזרחיים, בני מיעוטים, חרדים, מזרחיים, ואני אגיד את זה עוד 3,000 פעם פה בכנסת, במליאה, בכל ועדה אפשרית עד שמישהו פה יתעורר ויבין שלא יכול להיות שתמיד, תמיד, תמיד, האוכלוסייה הזאת היא האוכלוסייה שנפגעת.

יגאל גואטה: אני באמת מקווה שאנחנו.

יגאל גואטה: מיקי, אמרת שצריך עוד שישה-שבעה חברים ואנחנו מפילים את הקואליציה.

יגאל גואטה: אנחנו רק שניים-שלושה.

יגאל גואטה: הנה, יעקב אתנו.

תרגיע, תרגיע.

אף אחד לא נותן לך להפיל את הקואליציה.

מנואל טרכטנברג: גואטה, בשביל זה אני מצטרף לקואליציה.

יגאל גואטה: כיוון שיש דוברים רבים אסיים במה שהתחלתי.

יגאל גואטה: צריך באמת להתנהל כמו שאמר ביטון.

יגאל גואטה: צריך להשתגע.

יגאל גואטה: לא להירגע, להשתגע – בדיוק הפוך.

יגאל גואטה: להשתגע על כל הקופה כי ראינו פה.

יגאל גואטה: אין לי שום בעיה ללכת לאופוזיציה מחר בבוקר.

יגאל גואטה: אני ברמה האישית, באמת שאין לי שום בעיה.

יגאל גואטה: אני בכלל חושב שאני לא מתאים להיות בקואליציה.

יגאל גואטה: הנה, אני מצהיר פה.

יגאל גואטה: לא מתאים, מה אעשה?

יגאל גואטה: ממש לא מתאים בקואליציה כשקורים דברים כאלה ואנחנו ממשיכים לנסוע, וזה בסדר, וראש העיר ביטון ימשיך להביא שנור, ויהיה בסדר.

יגאל גואטה: לכן, אני חושב שכן צריך להתאבד על זה.

יגאל גואטה: ראינו כבר פה מקרים שבאים על נושאים מאוד מאוד חשובים והאוצר עומד ואומר: אין כסף, אין כסף.

יגאל גואטה: אין כסף לתרופות מצילות חיים ואין כסף לזה שאנשים מתים.

יגאל גואטה: ופתאום מצרפים איזושהי קבוצה חדשה לקואליציה והדרישות שלה 700 מיליון, ואז וואלה, יש פתאום כסף - קוסמות.

יגאל גואטה: זאת אומרת, יש כסף.

יגאל גואטה: המדינה הזאת – יש לה כסף, יש לה הרבה כסף, רק צריך את סדר העדיפויות.

יגאל גואטה: אנחנו, בעזרת השם, יחד עם מיקי שבאמת הדבר בנפשו, נעשה הכול, בעזרת השם, שהנושא הזה יתוקצב.

יגאל גואטה: הוא חייב להיות מתוקצב.

יגאל גואטה: וכפי שאמרתי: "איש לרעהו יעזורו ולאחיו יאמר חזק".

יגאל גואטה: תודה רבה.

יגאל גואטה: (מחיאות כפיים)

מכלוף מיקי זוהר: לא למחוא כפיים בדיוני ועדה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו עוברים עכשיו, לצערנו, לנוהל של דקה לכל דובר לאור החוסר והקוצר בזמן.

מכלוף מיקי זוהר: מי שיחרוג מדקה, אני חייב לקטוע אותו.

מכלוף מיקי זוהר: עבדאללה אבו מערוף.

עבדאללה אבו מערוף: עוד פעם, בוקר טוב.

עבדאללה אבו מערוף: עוד פעם, תודה ליושב-ראש הוועדה על הוועדה ועל הדיונים.

מכלוף מיקי זוהר: כמובן שהדקה לא כוללת את התודה ליושב-ראש הוועדה ומחמאות.

עבדאללה אבו מערוף: אני תמיד אגיד למיקי תודה.

עבדאללה אבו מערוף: הוועדה עושה הרבה דברים, ואני מקווה שהכול ייצא לפועל.

עבדאללה אבו מערוף: מילת הקסם היא כסף.

עבדאללה אבו מערוף: ואם יושקע התקציב - - -

יגאל גואטה: אל תיתן לנו לחשוב שאנחנו עושים.

יגאל גואטה: אנחנו עוד לא עושים, אנחנו בינתיים מדברים.

עבדאללה אבו מערוף: כן.

עבדאללה אבו מערוף: תודה למחלקת המחקר והמידע.

עבדאללה אבו מערוף: אני מתחבר לרוב הדברים של יושב-ראש הרשות המקומית של ירוחם, אכן כך.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו מסכימים על כל מה שנאמר כאן, אבל הגישה היא לא נכונה.

עבדאללה אבו מערוף: זה שהעשיר ביותר צריך לעזור לעני - זה לא העניין במובן העזרה.

עבדאללה אבו מערוף: אני מתנגד לצורה הזאת.

עבדאללה אבו מערוף: שאלו את הפילוסוף ברנרד שו: למה הקפיטליזם זה רע?

עבדאללה אבו מערוף: הוא אמר:

עבדאללה אבו מערוף: בטח רע כי זה כמו הקרחת שלי וכמו הזקן שלי.

עבדאללה אבו מערוף: זה ייצור רב, אבל חלוקה לא נכונה.

עבדאללה אבו מערוף: זה מילת קסם.

עבדאללה אבו מערוף: לכן, למה אנחנו עושים את המאבקים כאן?

עבדאללה אבו מערוף: יש אוצר, יש רגולציה, יש מדינה, יש משרד האוצר.

עבדאללה אבו מערוף: הם חייבים להתחשבן ולהביא לתקציב סוף סוף שאנחנו מציעים של 2 מיליארד שקל, ואנחנו נסכים לתקציב הזה של 2 מיליארד לחינוך, כולל בטח סל שוויוני, כולל שההפרש בין תקצוב ילד ערבי ליהודי מגיע עד 60% בבית היסודי ל-50% בחטיבת ביניים ו-75% לתיכון.

עבדאללה אבו מערוף: זה חלוקה לא נכונה ולא שוויונית.

עבדאללה אבו מערוף: לכן, אפשר לדבר הרבה, אבל סוף סוף צריכה לצאת החלטה על חלוקת סל שוויוני כמו שצריך, ומזה תצא ההנחיה.

יגאל גואטה: - - - לא שוויוני.

עבדאללה אבו מערוף: שוויוני.

יגאל גואטה: זה לא שוויוני.

עבדאללה אבו מערוף: סל שוויוני, קודם כל.

עבדאללה אבו מערוף: אחר כך מה שצריך לתת עם התקצוב הדיפרנציאלי - - -

יגאל גואטה: - - - לתקן את זה, לא שוויוני.

עבדאללה אבו מערוף: קודם כל, צריך להיות סל שוויוני.

עבדאללה אבו מערוף: זה היסוד.

עבדאללה אבו מערוף: ומה שצריך לתקן ולתת עוד תקציבים ועוד תקציבים לפריפריה, לשכבות החלשות, על זה צריך לעבוד.

עבדאללה אבו מערוף: אבל קודם צריך להיות סל שוויוני.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני, תודה רבה על הדברים.

מכלוף מיקי זוהר: יוסי יונה, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו קצרים מאוד בזמן.

מכלוף מיקי זוהר: דקה לכל דובר.

יוסי יונה: דקה, דקה.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, תסלח לי אם אקצר בברכות.

יוסי יונה: בכל אופן, אני מאוד שמח גם שאנחנו חברי ה- - -

מכלוף מיקי זוהר: אמרתי לך, ברכות לא נחשבות בזמן שלך.

יוסי יונה: - - - שהמחנה הציוני, בעצם אנחנו עכשיו חברים פורמאליים.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה שהמחנה הציוני שלחו סוף סוף חברים לוועדה.

מכלוף מיקי זוהר: ממש תודה, ממש תודה.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, יש עתיד עוד לא שלחו כי הם דואגים רק למעמד הביניים, לאלו שמרוויחים מעל 15 – 20 אלף.

מכלוף מיקי זוהר: יש עתיד לא רוצים חלשים, הוא לא מחפש את החלשים.

מכלוף מיקי זוהר: יש עתיד לא רוצים להיות פה.

<קריאה: הם לא ישלחו.

איך הוא קרא להיא מחדרה?

חיה - - -

<קריאות: מיקי לוי.

מנואל טרכטנברג: לחלשים אין עתיד ביש עתיד.

מכלוף מיקי זוהר: כן, אין עתיד לחלשים.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, אני באמת מברך על הדיונים שמתקיימים כאן.

יוסי יונה: אני גם מקווה שבמהלך ההתנהלות או במהלך העבודה של הוועדה הזאת אכן יובאו לכאן גם הצעות חוק קונקרטיות כדי שנוכל לדון בהן ולקדם אותן.

יוסי יונה: חשוב ביותר שאנחנו לא רק פורום שבו מביעים דעות ועמדות ומחאות, אלא גם פורום שבסופו של דבר יש לו סמכויות להעביר חקיקה בסוגיות שקרובות ללבנו.

מכלוף מיקי זוהר: בהנחה ויהיה חוק כזה שיעבור בוועדת שרים.

יוסי יונה: כן, עם כל החברות והחברים שיושבים סביב השולחן.

יוסי יונה: ישנן סוגיות שאני חושב שעליהן אין מחלוקת וזה בתחום הרווחה.

יוסי יונה: כל השיטה של המטצ'ינג היא בעייתית ביותר ויש הצעות מאוד קונקרטיות ואני חושב שבמקרה הזה השלטון המקומי לא יתנגד לכך.

יוסי יונה: נניח שבאשכולות מ-1 עד 5 שיטת המטצ'ינג צריכה פשוט לחלוף לה מן העולם כי היא פשוט מקפחת באופן דרסטי וכואב את היישובים החלשים.

יוסי יונה: זה יהיה קל.

מכלוף מיקי זוהר: לבטל את המטצ'ינג?

יוסי יונה: לא, אתה לא מבטל את המטצ'ינג.

יוסי יונה: מ-1 עד 5 - - -

מכלוף מיקי זוהר: פשוט אתה קובע X כסף לכל תלמיד.

לא, הוא מדבר על רווחה.

יוסי יונה: אני עושה עכשיו הבחנה.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, בתחילת דבריך הבחנת כשדיברת על תקצוב דיפרנציאלי בין רווחה לבין חינוך, ולכן אני מייחד את הדיבור שלי לעניין הרווחה.

יוסי יונה: בתחום הרווחה אני חושב שישנה נכונות גם מהשלטון המקומי לבטל את המטצ'ינג באשכולות הנמוכים משום שזה נותן יתרון אדיר ליישובים החזקים שיכולים להביא את המטצ'ינג, והמוחלשים, מוחלשים - נכון, מיכאל ביטון?

יוסי יונה: נכון, אנחנו לא מדברים חלשים, מוחלשים - זה פשוט פוגע ביישובים המוחלשים כי הם לא מצליחים להביא את החלק שלהם.

יוסי יונה: לכן, הם גם לא מקבלים, ואז זה יוצר עיוות נוראי.

יוסי יונה: באשר לסוגיית התקצוב הדיפרנציאלי בתחום החינוך – ברור שאני בעד תקצוב דיפרנציאלי.

יוסי יונה: מתקיים ויכוח כמעט אקדמי.

יוסי יונה: גם בעניין הזה של הסל תלוי איך מגדירים אותו, מיכל.

יוסי יונה: מחר אני יכול להגדיר אותו מאוד מאוד מינימאלי, וזה יכול להיות טריק שאני אצביע עליו.

יוסי יונה: נעשה אותו מאוד מאוד מינימאלי, ואז מאחריו נעשה דיפרנציאלי.

יוסי יונה: אבל זה לא חשוב, זה סמנטיקה.

יוסי יונה: כי ככל שאני אגיד אותו נמוך יותר ואז אני אציע הצעות לדיפרנציאליות אז אני מאפשר לעצמי את התוצאה הזאת.

יוסי יונה: לכן, למה להיכנס לתוך הסמנטיקה הזאת?

יוסי יונה: לגבי זה שהיישובים החזקים באים ואומרים: אנחנו רוצים שיהיה סל חינוך שוויוני, ורק מעליו – למה שהמדינה לא תביא עוד יותר כסף?

יוסי יונה: למה שלא נלך לאוצר?

יוסי יונה: אבל יש גם יחסי גומלין בין השכבות החזקות לבין האוצר, כי הן, חברי מיקי לוי, לא מעוניינות להעלאת מס.

מכלוף מיקי זוהר: מיקי זוהר.

מכלוף מיקי זוהר: מיקי לוי לא בעד.

יוסי יונה: מיקי זוהר - אתה מבין את הבעיה הזאת?

יוסי יונה: מה יהיו מקורות ההכנסה של המדינה כדי לממן את זה?

יוסי יונה: צריך יותר כסף.

יוסי יונה: אבל המון פעמים התושבים של היישובים החזקים לא רוצים שיעלו להם את המסים.

יוסי יונה: לכן, יש כאן איזשהו יחס כזה של - - -

מכלוף מיקי זוהר: בהמשך למה שאומר, המדינה משלמת ארנונה למשרדי הממשלה שלה לרשויות מאוד מאוד חזקות.

מכלוף מיקי זוהר: במקום שהיא תשלם את הארנונה לרשויות, מוטב שהיא תשלם אותה לאוכלוסיות החלשות.

יגאל גואטה: יש לי הצעת חוק שמשרדי ממשלה ישבו בפריפריה.

קרן הארנונה עכשיו.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא מספיק, קרן הארנונה זה peanuts.

יוסי יונה: הערה נוספת – אנחנו גם יודעים, אגב, שקיים פער בעניין הארנונה בין יישובים מוחלשים לבין יישובים חזקים במובן הבא שהמון פעמים ליישובים חזקים יש מקורות הכנסה מאוד מאוד גדולים.

יוסי יונה: תראו את בת-ים.

יוסי יונה: היא לוקחת ארנונה גדולה יותר מתל-אביב.

יוסי יונה: למה?

יוסי יונה: כי לתל-אביב יש מקורות הכנסה שלא מארנונה של תושבים שהיא הרבה יותר גדולה מיישובים מוחלשים כמו בת-ים ועוד יישובים שכאלה.

יוסי יונה: האם הדבר הזה צריך לבוא לידי ביטוי בתקציב דיפרנציאלי של המדינה כלפי היישובים?

יוסי יונה: בוודאי שכן.

יוסי יונה: לכן, מה שאני מציע גם לשלטון המקומי, הבה ונבוא.

יוסי יונה: התחושה שלי, מיקי, היא תחושה טובה, אופטימית, שרוח הדברים, שהרוח הערכית שעכשיו שוררת בחברה הישראלית היא בעד חינוך דיפרנציאלי.

יוסי יונה: זה יהיה, והשאלה שתהיה היא רק כיצד.

יוסי יונה: אני חושב שנכון שנבוא במשא ומתן עם השלטון המקומי כדי שבסופו של דבר גם הוא יבין שאין מנוס מכך שבסופו של יום, כפי שאתה אומר, צריכה להיות חלוקה שונה של כספי המדינה ליישובים על-פי המצב הסוציו-אקונומי שלהם.

יוסי יונה: שומה עלינו לחזק את היישובים המוחלשים.

<קריאה: חבר הכנסת יונה, לא הכול כסף.

<קריאה: צריך לדבר גם על משאבי - - -

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת טרכטנברג.

מנואל טרכטנברג: אדוני היושב-ראש, אני רוצה באמת לברך אותך ולחזק את ידך בזה שאתה הפכת לנושא הדגל בנושא הזה, במאבק החשוב הזה.

מנואל טרכטנברג: אנחנו מנהלים כאן מאבקים אחרים ביחד, ואני מאוד שמח על כך.

מנואל טרכטנברג: שלוש הערות נקודתיות: הערה ראשונה, רבותי, יש חשיבות לשפה שבה אנחנו משתמשים ולעיתים היא מתעתעת בנו.

מנואל טרכטנברג: כשאתה אומר תקצוב דיפרנציאלי זה נשמע כאילו שאתה עושה טובה למישהו, מעדיף מישהו ופוגע במישהו – כאילו שאתה מאוד לא שוויוני בהכרח.

מנואל טרכטנברג: רבותי, תקצוב שוויוני זה כאשר אתה נותן לכל תלמיד על-פי צרכיו ועל-פי רמת הטיפוח שנדרשת בשבילו.

מנואל טרכטנברג: לכן, בואו נחדל לדבר על תקצוב דיפרנציאלי.

מנואל טרכטנברג: אני מבין מאיפה זה בא, אבל זה כאילו אנחנו מייצגים איזושהי גישה של פרוטקציוניזם כזה של אלה לעומת אלה.

מנואל טרכטנברג: תקצוב שוויוני אמיתי זה לתת על-פי צרכיו של כל ילד בכל מקום, בכל בית ספר – זו הערה אחת.

מנואל טרכטנברג: הערה שנייה – מיכאל ביטון הזכיר את זה בבהירות ואני רוצה להתעכב על זה.

מנואל טרכטנברג: רבותי, אי-השוויון בחינוך נפער במלוא עוזו בגיל הרך.

מנואל טרכטנברג: שם הוא גם מתקבע, שם מתקבע גורלו.

מנואל טרכטנברג: יש כיום מחקרים שמראים את זה בבירור.

מנואל טרכטנברג: גורלו של אדם נחרץ עד גיל 6.

מנואל טרכטנברג: ולכן, אותו תקצוב דיפרנציאלי – ועדיין נשתמש בשפה הזו מיושנת לצורך הדיון – חייב להתחיל שם ולהיות הכי דיפרנציאלי שם.

מנואל טרכטנברג: כי אם לא תטפל בילד עם המוגבלויות ובילד שבספקטרום ובילד עם קשיי הלמידה וכו' כשהם בני שנתיים ושלוש, לא תצליח לעשות את זה אחר כך.

מנואל טרכטנברג: יש התעלמות טוטאלית מהדבר הזה.

מנואל טרכטנברג: צריך גם להרחיב בעל-יסודי.

מנואל טרכטנברג: אבל רבותי, צריך להתחיל שם.

מנואל טרכטנברג: מיקי, כשאתה מנהל עכשיו את כל המאבק, אני מציע לך שתשים את כל יהבך שם.

מנואל טרכטנברג: הערה שלישית – אתה ואנחנו נגיע למשהו כי משהו יקרה.

מנואל טרכטנברג: השאלה מה קורה מאותה נקודה ואילך.

מנואל טרכטנברג: אני מציע שייקבע כלל, וצריך לראות איך לעגן אותו, שכל תקצוב תוספתי למשרד החינוך כמשרד, אחוז מסוים יוקדש אוטומטית לעניין הדיפרנציאלי.

זה היום קורה.

מנואל טרכטנברג: לא, לא, לא.

מנואל טרכטנברג: זה לא קורה לאורך כל ה- - -

זה היה כאילו פשרה.

<מיכאל ביטון: מנואל, אבל - - - הוא 5% - 10% מהמשרד.

<מיכאל ביטון: אתה לא נוגע ב-90%.

<מיכאל ביטון: דווקא המס שפתיים.

מנואל טרכטנברג: לא, לא.

מנואל טרכטנברג: מיכאל, לא שמעת מה שאמרתי.

מנואל טרכטנברג: נגיע להישג עכשיו, ומכאן ואילך - - -

זה קיים.

מנואל טרכטנברג: זה לא קיים על הכול.

מנואל טרכטנברג: אני מכיר את זה היטב, זה קיים על חלק.

על הרכיבים התוספתיים - - -

מנואל טרכטנברג: על חלק קטן, וזה לא מספיק.

מנואל טרכטנברג: כי אם לא, ההישג יישחק.

מנואל טרכטנברג: אני חושש שאנחנו נגיע להישג והוא יישחק לאורך זמן.

מנואל טרכטנברג: לכן, צריך לקבע איזשהו מסלול שהפער לא ייפער גם בעתיד.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת יעקב אשר.

אדוני היושב-ראש, אנחנו מלווים את הנושא הדיפרנציאלי עוד מהקדנציה הקודמת.

בוא נאמר שהאמת נמצאת אי שם באמצע, ואגיד למה אני חותר.

נכון שזה נראה אגרסיבי כשבאים ואומרים: בואו ניקח מרשויות גדולות ורשויות אחרות, ועוטפים את זה מיד בראש עיר טוב יותר, ראש עיר רע יותר.

אני כחבר בשלטון המקומי לשעבר, ואני לא הולך להגיד דברים שאת תאהבי אותם בדיוק אז אל תהנהני עוד בראשך, אבל אני אומר שלצד הזה צריך להבין.

יש ראשי עיר שההכנסות אצלם גבוהות לא בגלל שהם מנהלים יותר טובים אלא במקרה בעיר שלהם יש ים וליד ים יש מלונאות שמביאה ארנונה.

ומה לעשות שבירוחם יש בקושי אגם, ועכשיו מנסים לפתח אותו וכו' – סליחה, אני לא אפגע באגם ירוחם.

אבל יש דברים - - -

<קריאה: אבל ב"בין הזמנים" כל האגם נהיה תשליך של אומן.

לכן, חלוקה לפעמים של הנטל בין הרשויות לא באה באוויר, אלא היא בגלל שאותו ראש עיר קרוב לאזורים מסוימים יש לו תיירות ויש לו נמל ויש לו השקעות של מדינה.

אני רוצה לנסות לשים את הנקודה כי אני לא רוצה שאתם תתאכזבו כמו שאנחנו התאכזבנו כבר בכמה סיבובים.

אני מלווה ביטון ואני סופר לו את השערות הלבנות מאז שצומחות – זה מצד אחד.

לכן, צריך להיות גם הנושא הדיפרנציאלי והערבות ההדדית הזאת שנקרא לה, אבל לא בתור גמ"ח ולא בתור חסד.

כי עם כל הכבוד, יש רשויות שאדם מנהל אותן ויש לו משאבי מדינה, משאבי טבע, יש לו מחצבות שהוא מקבל עליהן הרבה מאוד כסף.

יש לו הרבה מאוד דברים כשלראש עיר אחר אין את זה, עם כל הכבוד.

מצד שני, אי-אפשר להפיל הכול על זה.

לכן, לדעתי, הדבר הנכון שיצטרך להיות שאם נגיע למצב שבו המדינה באמת גם מוסיפה על תקציבי החינוך והרווחה, אבל היא תתנה את זה במטצ'ינג עם משהו דיפרנציאלי יותר עדין, יותר רך, יותר חכם, זה המנגנון המנצח.

מכלוף מיקי זוהר: בדיוק, זו השאיפה שלי.

מכלוף מיקי זוהר: מצוין, תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: אגף תקציבים, במשפט אחד.

מכלוף מיקי זוהר: אתם בעד או נגד תקצוב דיפרנציאלי?

<דניאל לורברבוים: אנחנו כמובן בעד תקצוב דיפרנציאלי.

מכלוף מיקי זוהר: יופי.

הם מאוד בעד, אבל הם רוצים לעשות הכול לבד.

מכלוף מיקי זוהר: האם אתם מוכנים למצב שבו יהיה מטצ'ינג שכל שקל שהרשויות החזקות יתרמו, גם אתם תתנו שקל?

<דניאל לורברבוים: קודם כל, חשוב להגיד שהחלק הארי של התקציב שמגיע ממשרד החינוך ישר לתלמידים, אנחנו כן, כפי שראינו במצגת, נותנים תקצוב דיפרנציאלי ומחילים את זה עכשיו.

<דניאל לורברבוים: זה עכשיו בשנה השנייה ביסודי וחטיבת ביניים.

<דניאל לורברבוים: בתוכנית הכלכלית של 17'- 18' יש גם הקמת ועדה לתקצוב דיפרנציאלי בחטיבה העליונה.

<דניאל לורברבוים: מעבר לזה, בתוכנית הכלכלית 15'-16' שניסינו להביא תקצוב דיפרנציאלי בחינוך ורווחה ברשויות המקומיות נתקלנו בהתנגדות חזקה מאוד של מרכז השלטון המקומי.

<דניאל לורברבוים: חשוב לציין שלא הצענו לקחת כסף מהרשויות החזקות, הצענו להקפיא את מה שמקבלים עכשיו ולתת יותר לרשויות החלשות, ושם נתקענו.

<דניאל לורברבוים: על התוספתי, על התוספתי.

מכלוף מיקי זוהר: ולמה התנגדו?

<דניאל לורברבוים: זה צריך לשאול אותם.

<קריאה: זה לא נכון, - - -

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תנועת הפריפריות, דקה.

<אבי דבוש: קודם כל, תודה לוועדה.

<אבי דבוש: אני חושב שהוועדה הזו בראשותך, מיקי, היא באמת ועדה שמזמינה ופותחת את שעריה.

<אבי דבוש: גם תודה מיוחדת לאריאלה שעושה עבודת קודש בעניין הזה.

<אבי דבוש: יש לנו בסך הכול 40 ימים ואנחנו יכולים להגיד, וזה נכון, שיש לנו גם שנים אחרי זה וזה מלאכת חיים.

<אבי דבוש: אבל מבחינתנו, אני קונה גם מה שמיכאל היקר הציע ויגאל ומיקי הגיבו, עוד 40 יום ונינווה מתהפכת.

<אבי דבוש: אנחנו לוקחים את ה-40 יום האלה בכל הכוח.

<אבי דבוש: אנחנו, הציבור, יחד אתכם, חברי הכנסת הנחושים, ואנחנו מאמינים לגמרי לנחישות שלכם, ראשי הערים, ואנחנו עושים פה שינוי.

<אבי דבוש: כמו שמיכאל אמר, אנחנו מאוד רוצים את השלטון המקומי בפנים, אנחנו מאוד נרצה שישבו לצדנו בעניין הזה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו חייבים.

<אבי דבוש: אנחנו לא רוצים להתקוטט אתכם.

<אבי דבוש: תעמדו לצדנו בצמתים, במאהלים, בהפגנות.

<אבי דבוש: יש פה אישה יקרה – ויקי כנפו – שעשתה צעדה בימים האחרונים.

<אבי דבוש: היא יושבת במאהל בגן הורדים בנושא שאנחנו גם לא רואים, שקופים – 2 מיליון עניים אנחנו ואנחנו מקבלים את זה כמובן מאליו.

<אבי דבוש: קשה מאוד להביא את הדברים האלה לפה פנימה.

<אבי דבוש: אני גם מודה לכם שהבאתם את זה גם ביום שני.

<אבי דבוש: אנחנו נמשיך ב-40 יום האלה לדרוש שינוי.

<אבי דבוש: אם לא יהיה שינוי אז אנחנו נצטרך ללחוץ יותר.

<אבי דבוש: אני בא ממשפחה ימנית ואצלנו שרו: רק הליכוד יכול.

<אבי דבוש: זה היה 88'.

<אבי דבוש: מבחינתנו, רק הליכוד יכול תקצוב דיפרנציאלי וצדק לעניים.

<אבי דבוש: כל הקרדיט אליכם, בשמחה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: מועצות אזוריות, דקה אחת.

<אלון נתן שוסטר: אלון שוסטר, אני יושב-ראש ועדת החינוך וראש המועצה בשער הנגב.

<אלון נתן שוסטר: אגב, ראש המועצה של אבי.

<אלון נתן שוסטר: יש לנו פלורליזם.

<קריאה: ראש המועצה היקר והאהוב.

<אלון נתן שוסטר: תודה, תודה.

<אלון נתן שוסטר: הנה, זה מותר.

<אלון נתן שוסטר: ועוד הערה לחבריי הערבים שלא נמצאים פה ולמרכז המחקר והמידע.

<אלון נתן שוסטר: בסטטיסטיקה אתם מכירים את הסיפור של מאיפה אפשר לטבוע.

<אלון נתן שוסטר: אני מסתכל על יסודי – יהודי וערבי, למשל.

<אלון נתן שוסטר: בממוצע גם בחטיבת ביניים.

<אלון נתן שוסטר: תסתכלו ביסודי, 1.76 כיתות מול 1.71.

<אלון נתן שוסטר: לכאורה הממוצע של הערבים גבוה יותר.

<אלון נתן שוסטר: מאיפה זה נובע?

<אלון נתן שוסטר: בכל אחד מהמדדים הם נמוכים יותר מאשר הקבוצות היהודיות, בכל אחת מהקבוצות של הטיפוח, פרט לכך שאין להם חזקים.

<אלון נתן שוסטר: אז החזקים היהודים מורידים את הממוצע של היהודים, והנה לכם את השערורייה הסטטיסטית התורנית.

<אלון נתן שוסטר: ראשית, ברור שאני מתכנס לעמדה הבסיסית שהאחריות של ממשלה בנושא חינוך ורווחה היא המלאה, הגדולה ביותר.

<אלון נתן שוסטר: מדינה כמונו שצומחת, וזה בהחלט מתקשר לדיון שצריך להתקיים גם במרכז השלטון וגם במועצות, לגבי התוספות, לגבי ההמשך, העיקרון צריך להיות שמוסיפים למי שצריך ולא בהכרח פוגעים במי שיש.

<אלון נתן שוסטר: אני לוקח את המועצות האזוריות.

<אלון נתן שוסטר: קודם כל, שני שליש מהמועצות האזוריות מקבלות מענק איזון.

<אלון נתן שוסטר: מענק איזון זה הפלטפורמה של המדינה כדי לעשות צדק חלוקתי.

<אלון נתן שוסטר: קודם כל, כל מי שמקבל מענק איזון, שהמדינה תכניס מה שהיא רוצה לתוך מענק האיזון, והיא עושה את זה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: אתה חייב לסיים, זהו.

מכלוף מיקי זוהר: תיכף יבואו לסגור אותנו.

<אלון נתן שוסטר: דקה, דקה.

<אלון נתן שוסטר: דבר נוסף, מדד הטיפוח הוא המדד הקונקרטי וההשתתפות הדיפרנציאלית ברווחה הוא המדד הקונקרטי שכבר מתקיים.

<אלון נתן שוסטר: זאת אומרת, מה שאנחנו מתכוונים לעשות, ופה בעניין המינון או המינוחים הנכונים, אנחנו רוצים להעמיק את השוויון המהותי או כמו שקוראים לו בינתיים ההקצאה הדיפרנציאלית.

<אלון נתן שוסטר: דבר נוסף, החשש הגדול.

<אלון נתן שוסטר: אני מבקש לא להסתמך על זה שלוקחים מחלק מהרשויות משום שזה ייכנס למאגר של האוצר וייעלם שם כמו שבדרך כלל קורה.

<אלון נתן שוסטר: דבר אחרון, אנחנו נמצאים במעגל קסמים.

<אלון נתן שוסטר: אני במקרה רשות ועכשיו נודע לנו - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני לא יכול להמשיך.

<אלון נתן שוסטר: רגע, דקה.

<אלון נתן שוסטר: אני רוצה להסביר את הבעיה.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני, תודה.

מכלוף מיקי זוהר: מצטער, אני לא יכול.

מכלוף מיקי זוהר: יסגרו את הישיבה ואני לא אוכל לסכם אותה.

<אלון נתן שוסטר: כאשר אומרים, מיקי, - - -

מכלוף מיקי זוהר: לא יכול, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: אמרת, לא יכול.

מכלוף מיקי זוהר: מצטער.

<אלון נתן שוסטר: לא תקין.

מכלוף מיקי זוהר: תקין בהחלט.

מכלוף מיקי זוהר: משרד החינוך.

<אלון נתן שוסטר: לא, לא תקין.

<אלון נתן שוסטר: ממש לא תקין.

מכלוף מיקי זוהר: מה אני אעשה?

מכלוף מיקי זוהר: אני כל יכול?

<אלון נתן שוסטר: כמוך עמדתי בפקקים שעתיים וחצי כדי לבוא ולומר משפט אחד פשוט.

מכלוף מיקי זוהר: אתה דיברת שלוש דקות.

מכלוף מיקי זוהר: אני גזלתי לך דקה.

<אלון נתן שוסטר: שלוש דקות, אפשר לחשוב.

<אלון נתן שוסטר: הארנונה לא בידנו.

מכלוף מיקי זוהר: איפה הצדק החלוקתי שלך?

<אלון נתן שוסטר: בדיוק פה.

<אלון נתן שוסטר: תדאג שמשרד הפנים יאפשר להעלות ארנונה כנגד זה שמורידים את ההשתתפות וייפתר המעגל הזה.

<אלון נתן שוסטר: אין לי אפשרות לקחת מהתושבים שלי.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, אנחנו פה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו לא הולכים.

מכלוף מיקי זוהר: אתה יכול להעביר לי עוד דברים בכתב, ואפילו בעל-פה.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא בורח לשום מקום.

מכלוף מיקי זוהר: האחרונים הם משרד החינוך.

מכלוף מיקי זוהר: זה נושא מורכב ואני מבין שאין לנו הרבה זמן.

מכלוף מיקי זוהר: אני אגיד בראשי פרקים.

מכלוף מיקי זוהר: דקה, התקשרו מהמזכירות ואני חייב לסכם את הישיבה.

מכלוף מיקי זוהר: עשרים שניות.

מכלוף מיקי זוהר: נכון שיש פערים בחינוך, בהקצאת המשאבים של המדינה בחינוך.

מכלוף מיקי זוהר: שמנו את זה על השולחן.

מכלוף מיקי זוהר: ציינה נטע ממרכז המחקר והמידע.

מכלוף מיקי זוהר: באוגוסט 2014 פרסמנו באופן פומבי את דוח הצוות הבין-משרדי של החינוך והאוצר שבחן את הפערים בחינוך.

מכלוף מיקי זוהר: בעקבות זה שינינו את מודל הקצאת המשאבים בחינוך היסודי ובחטיבת הביניים.

מכלוף מיקי זוהר: הכול נמצא אינטרנט, הכול שקוף ואפשר לראות.

מכלוף מיקי זוהר: שמנו על השולחן תוכנית חומש שגם תוקצבה שמוסיפה מיליארד שקל לבסיס התקציב במהלך של חמש שנים, ובמקביל משנה את מודל הקצאת המשאבים.

מכלוף מיקי זוהר: כרגע אם אני מסתכל במבט צופה פני עתיד, מקומות שיש לנו עדיין פערים שבהם תקציב החינוך לא מספיק פרוגרסיבי, הוא יכול להיות דיפרנציאלי יותר, זה בחטיבה העליונה בעיקר, ובהיבט של תקציב הפיתוח.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו מודעים ועובדים על הנושאים האלה.

מכלוף מיקי זוהר: גם בהחלטת הממשלה של אישור תקציב המדינה לשנת 17'-18' הוגדר שיתכנס צוות בין-משרדי שמתכנס במשרד החינוך ומשרד האוצר שבוחן תקצוב דיפרנציאלי בחטיבה העליונה.

מכלוף מיקי זוהר: בכוונת הצוות להביא את המסקנות לשר החינוך והאוצר עד מרץ 2017, ואני משוכנע שכך יהיה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, אדוני.

<קריאה: ברשותך, אני יכולה להוסיף עוד משפט?

מכלוף מיקי זוהר: לא, אני מצטער ומתנצל.

<קריאה: חבל, חבל.

מכלוף מיקי זוהר: יהיה דיוני המשך אז אולי תוכלי שם.

מכלוף מיקי זוהר: מסקנות הוועדה: הוועדה קובעת כי קיימים פערים משמעותיים בין אזרחים המשתייכים לרשויות מקומיות במצב סוציו-אקונומי נמוך לבין אזרחים המשתייכים לרשויות במצב סוציו-אקונומי גבוה, בדגש על אזורי הפריפריה החברתית והגיאוגרפית בכל הנוגע לקבלת הזדמנות שווה בשל היעדר תקציבים מתאימים בחינוך ורווחה.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה תפנה לראש הממשלה, שר האוצר ויושב-ראש השלטון המקומי בדרישה להחיל את התקצוב הדיפרנציאלי כבר בתקציב הקרוב 2017 - 2018 על-פי עיקרון המטצ'ינג בין המדינה לרשויות לסל חינוך ורווחה לרשויות במצב סוציו-אקונומי נמוך, בדגש על פריפריה גיאוגרפית וחברתית.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה תפנה למשרד האוצר בבקשה לביטול המטצ'ינג בענף הרווחה או בתחום הרווחה.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה סבורה שהחלת התקצוב הדיפרנציאלי בחינוך ורווחה תביא לצמצום פערים משמעותי בחברה הישראלית שיבוא לידי ביטוי בתוך שנים מועטות.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה תקיים דיוני המשך בנושא חשוב זה.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה מודה למשתתפים על הדיון הזה, וכמובן שיהיו דיונים נוספים ואנשים יוכלו לבוא.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, הישיבה נעולה.