ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 449, 2017-02-21 10:00

יעקב פרי: גבירותי ורבותי, אני מכריז על פתיחת ישיבת ועדת הכלכלה לדיון בנושא צמצום הפער הדיגיטלי לקידום אוכלוסיות חלשות.

יעקב פרי: לי יש את העונג להחליף את יושב-ראש הוועדה שלא יכול היה להימצא כאן היום, אז אני מברך את מנהלת הוועדה, לאה ורון, ואת הרשמת, אירית שלהבת, וכמובן את המוזמנות והמוזמנים שהטריחו את עצמם והגיעו לדיון בנושא חשוב מאוד, שמתקיים במסגרת מה שקרוי "יום העוני" ואני חושב שצריך לקרוא לו "יום המאבק בעוני", שהכנסת מקיימת היום כאשר מתקיימים דיונים בכל ועדות הכנסת בנושאים שונים.

יעקב פרי: ועדת הכלכלה מטבע הדברים בחרה לטפל בנושאים שהם יותר רלוונטיים לוועדה הזאת.

יעקב פרי: אני חושב שצמצום הפער הדיגיטלי – ונשמע כאן הבוקר עמותות שונות ומשרדי ממשלה שונים שפועלים פעילות ברוכה מקדמת, לא רק אנשים עניים אלא אוכלוסיות שלא היה ביכולתן להגיע לרמה שאפשרה להם ניידות חברתית, שנתנה בידיהם כלים עם מיומנויות שונות שחיוניות מאוד בחברה המודרנית.

יעקב פרי: אני שוב מודה.

יעקב פרי: אפתח את הדיון.

יעקב פרי: אני רוצה לציין שאת היום הזה יזמו חבר הכנסת אלי אלאלוף, חבר הכנסת מאיר כהן, חבר הכנסת אכרם חסון, חבר הכנסת אילן גילאון, חברת הכנסת עאידה תומא-סלימאן וחבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

יעקב פרי: נמצא אתנו גם חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, איש פעיל ויעיל ובקי.

יעקב פרי: אם אתה רוצה לומר כמה דברים, נשמח לשמוע אותך ואז ניגש לסקירה.

יעקב פרי: אני רק רוצה להזהיר את עצמנו, יהיה קשה בוועדת הכלכלה להגיע לסיכומים כלשהם.

יעקב פרי: נשמע סקירת מצב, נשמע הערות והצעות של המשתתפות והמשתתפים וננסה לסכם איזה סיכום ככל האפשר אופרטיבי.

יעקב פרי: אני לא בטוח שהוא יהיה אופרטיבי לפעולה מחר אבל אנחנו נעשה מאמץ.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, המוזמנים, הבעיה של האנשים המוחלשים, חלק ממנה מתייחס לאוכלוסייה שלמה בפריפריה או במקומות חלשים, וחלק רציני ממנה, שאנחנו מדברים עליו, שנוגע לטפסים המקוונים או הבנקים, מתייחס יותר למבוגרים שאין להם נגיעה מספקת למחשב, ובמיוחד באוכלוסייה הערבית, שבגיל הזה יש גם אחוז גבוה של אנשים אנאלפביתים שאפילו לא יודעים קרוא וכתוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן יש בעיות שצריך לדעת איך להתגבר עליהן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למשל, לאחרונה בהרבה סניפי בנקים העבודה היא יותר ויותר דיגיטלית, היא מבחוץ, אין את פקיד הבנק שיקבל אותך וייתן לך שירות ואז יש לאנשים בעיה שהם תמיד צריכים מישהו שיעזור להם, או לתת ייפוי כוח למישהו, לבן או לבת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה חלק מן הבעיות שקשה להתגבר עליהן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היה כאן פעם דיון בוועדה על הבנקים והעליתי את הנקודה הזאת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שאנשים מעל גיל מסוים, אולי בהתייחס לפנסיונרים, צריך לדאוג בתקופות מסוימות, בימים מסוימים בחודש למשל הם באים לבנק לקבל את קצבת הזקנה, כי לא תמיד הם משתמשים בכרטיסי אשראי אלא חלקם לוקחים כסף מזומן הביתה, וראינו גם מקרים רבים שאפילו גנבים חיכו להם מחוץ לסניפי הבנק וגנבו להם את הקצבה החודשית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אולי צריך להיות בכל סניף באותם ימים פקיד או שני פקידים שיקבלו אותם, וגם לקחת בחשבון את הצורך הזה ולא לגבות עמלות גבוהות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בנוסף, דיברנו בוועדת הכלכלה כמה פעמים על נושא קניות בטלפון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם מסבירים מהר-מהר ופתאום אנשים קונים דברים שהם לא צריכים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דיברנו על אישה בת 95 שקנתה קורקינט מבלי לדעת מה היא קונה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשאנחנו מדברים על התקופה הזאת של הדיגיטציה ויום העוני, אנחנו צריכים לקשר בין הדברים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שמקבלים את הקצבה ברור שהם עניים ואנחנו גם נלחמים בגובה של הקצבאות, בין אם לנכים ובין אם – הפסקנו לדבר על הזקנים כי שינו את החוק, אז מדברים על האזרחים הוותיקים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן ביום הזה צריך לדון בנושאים הללו.

יעקב פרי: תודה רבה, חבר הכנסת חאג' יחיא.

יעקב פרי: גברת ענבר אדמון גולדשטיין מעמותת "תפוח", בבקשה.

<ענבר אדמון גולדשטיין: אני מנהלת קשרי ממשל בעמותת "תפוח".

<ענבר אדמון גולדשטיין: תודה רבה, חבר הכנסת פרי.

<ענבר אדמון גולדשטיין: חשוב לי גם להודות לחבר הכנסת איתן כבל, שאמנם לא נוכח כאן היום, שנעתר ליוזמה שלנו לקיים את הדיון בנושא הזה ביום החשוב הזה, במסגרת יום המאבק בעוני, וכמובן לצוות הוועדה, לאה ורון ועידית חנוכה, תודה רבה.

<ענבר אדמון גולדשטיין: ישראל מתהדרת בצדק בתואר אומת הסטרט-אפ ונחשבת לאחת ממעצמות ההיי-טק החזקות ביותר בעולם, אם אנחנו מדברים על אחוז הסטרט-אפים לנפש, אם אנחנו מדברים על הדירוג במקומות הראשונים בכל הקשור ליכולות היזמות והחדשנות.

<ענבר אדמון גולדשטיין: אבל לצערנו לא כלל אזרחי המדינה שותפים לעושר הטכנולוגי הזה.

<ענבר אדמון גולדשטיין: יותר מזה, מהפכת המידע יצרה סוג חדש של אי-שוויון.

<ענבר אדמון גולדשטיין: אותם אנשים שיש להם יכולת גישה יעילה למחשב ולאינטרנט – יש להם את הכלים הללו, לעומת אוכלוסיות שונות שאין להן את הגישה הזאת.

<ענבר אדמון גולדשטיין: הנתונים האחרונים מהלמ"ס מצביעים ש-1.3 מיליון אזרחים במדינת ישראל היום חסרים אוריינות דיגיטלית בסיסית, שזה 20% מן האוכלוסייה הבוגרת בישראל.

<ענבר אדמון גולדשטיין: כלומר, זו לא תופעה זניחה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: 1.3 מיליון אנשים – בדוחות אחרים זה אותו מספר של אנשים שנזקקים לרווחה.

יעקב פרי: יש קורלציה.

<ענבר אדמון גולדשטיין: יש בהחלט קשר בין עוני לבין הפער הדיגיטלי.

<ענבר אדמון גולדשטיין: אנחנו יודעים שעוני כמובן זה עניין של מצוקה יחסית, כלומר אדם נחשב עני לא רק מפני שאין ביכולתו לרכוש סל מוצרים בסיסי אלא שתנאי החיים שלו ירודים במידה ניכרת בהשוואה למה שנהוג בחברה.

<ענבר אדמון גולדשטיין: כדי להבין טוב יותר את נושא הפער הדיגיטלי לקחנו על עצמנו אתגר בשיתוף פעולה עם אוניברסיטת חיפה, עם פרופסור שיזף רפאלי, עם איגוד האינטרנט ועם חברת "בזק".

<ענבר אדמון גולדשטיין: מטרת המחקר של מדד התקשוב היה קודם כול לשקף את הפער הדיגיטלי בישראל, וכמובן אחרי שמשקפים אותו לשרטט לו קווים מנחים לפתרונות.

<ענבר אדמון גולדשטיין: המחקר התבסס על מיליוני פריטי מידע ומדגם מייצג של 10,000 משיבים.

<ענבר אדמון גולדשטיין: בחרנו שלושה אספקטים: נגישות וחיבוריוּת לתשתית טכנולוגיה, שימוש בתשתיות, והשפעה על המשתמשים, תוך הסתכלות על חתכים שונים של מגדר, גיל, הכנסה ואזורים גיאוגרפיים.

<ענבר אדמון גולדשטיין: לא ארבה במילים.

<ענבר אדמון גולדשטיין: בואו נראה את התוצאות של המחקר.

<ענבר אדמון גולדשטיין: (מוקרן סרטון.

<ענבר אדמון גולדשטיין: ) כמה מילים עלינו.

<ענבר אדמון גולדשטיין: עמותת "תפוח" קמה בשנת 2000 כדי להתמודד עם נושא הפער הדיגיטלי ולקנות הזדמנות שווה לאותן אוכלוסיות שנמצאות בפריפריה החברתית והגיאוגרפית.

<ענבר אדמון גולדשטיין: אנחנו מפעילים היום שלושה מודלים מרכזיים כדי להתמודד עם התופעה של העוני הדיגיטלי, כאשר התמונה שאתם רואים למעלה היא מהישוב חורה.

<ענבר אדמון גולדשטיין: את פרויקט "חורה דיגיטלית" השקנו בשנת 2016.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ממתי המחקר הזה?

<ענבר אדמון גולדשטיין: המחקר הזה התחיל בשנת 2002, נפרש לאורך כמעט 13 שנים והסתיים ב-2015.

יעקב פרי: תבחרי לך את שלושת המשפטים הקובעים האחרונים.

<ענבר אדמון גולדשטיין: מבחינת תוכניות שאנחנו מפעילים היום בחברה כדי להתמודד עם מיגור בעיית העוני הדיגיטלי – הפרויקט שלנו בְחוּרה מתייחס לטרנספורמציה דיגיטלית שנוגעת בכלל תחומי החיים של התושבים בישוב, החל מהחינוך הפורמלי ועד לחינוך הבלתי פורמלי.

יעקב פרי: כיתות לימוד?

יעקב פרי: מדריכים?

יעקב פרי: איך?

<ענבר אדמון גולדשטיין: אנחנו נוגעים בכל היבטי החיים, החל מתוכניות בלתי פורמליות לבני נוער, שמתרחשות לאחר שעות הלימודים, ועד פעילות שמתבצעת בבתי-הספר עם הורים ותלמידים.

<ענבר אדמון גולדשטיין: הפעילות הזאת מתווספת לפעילות שלנו שמתקיימת היום ב-9 הרשויות המוכרות, בשיתוף פעולה עם משרד החקלאות, עם המשרד לשוויון חברתי, עם "בזק", "סיסקו", "מיקרוסופט", פעילות עם 40,000 מוטבים שהיום מתרחשת שם.

<ענבר אדמון גולדשטיין: הדבר הנוסף הוא תוכניות לבני נוער.

<ענבר אדמון גולדשטיין: השקף הזה מדגים את הפער שקיים בין פריסת הסטרט-אפים במדינת ישראל לבין התוכנית שלנו, תוכנית נט"ע.

יעקב פרי: אותו פער בשימוש בדיגיטציה שקיים בין מבוגרים קיים גם בין בני נוער?

<ענבר אדמון גולדשטיין: גם בין בני נוער.

<ענבר אדמון גולדשטיין: אנחנו מזהים שבני נוער בפריפריה החברתית והגיאוגרפית יש בפניהם חסם להתקדמות.

<ענבר אדמון גולדשטיין: מספר ההזדמנויות שניצבות בפניהם מועט יותר.

<ענבר אדמון גולדשטיין: אפשר לראות את זה לפי פרישת הסטרט-אפים שנמצאים במדינת ישראל.

<ענבר אדמון גולדשטיין: תוכלו לראות במפה את הנקודות הכחולות.

יעקב פרי: אני שואל שאלה בסיסית על שימוש במחשב, שליחת מיילים, קניות באינטרנט – דברים שרואים אותם היום ברמה הבסיסית.

יעקב פרי: יש פערים משמעותיים?

<ענבר אדמון גולדשטיין: בהחלט כן.

<ענבר אדמון גולדשטיין: המדידות שלנו מראות שבני הנוער שעברו את התוכנית שלנו משתכרים סדר גודל של 30% יותר מאשר המקבילים להם, מה גם שהם מקבלים במבחני הבגרות ציונים הרבה יותר גבוהים.

יעקב פרי: את זה אני מבין, זה לצערנו קיים.

יעקב פרי: אני שואל על השימוש במחשב.

יעקב פרי: בהנחה שיש לו מחשב בבית – זו יכולה להיות בעיה בסיסית.

<קריאה: אם יוצאים מהנחה גבוהה יותר, שיש מחשב בבית.

יעקב פרי: לכן אמרתי "בהנחה".

<ענבר אדמון גולדשטיין: בתים רבים בישראל, וזה נכון במיוחד לחברה הערבית, נעדרים בכלל מחשב, ובטח את החיבוריוּת לאינטרנט.

<ענבר אדמון גולדשטיין: בגלל זה "תפוח" פתחה, בשיתוף פעולה עם חברת "בזק", 21 מרכזים בפרישה ארצית, שהמטרה שלהם להוות מעין חממה טכנולוגית שבה כל הקהילה יכולה להגיע, לעשות שימוש במחשב, אנשים מקבלים הדרכות וכולי.

<ענבר אדמון גולדשטיין: נקודה אחרונה, כדי לאפשר למשתתפים הנוספים שהגיעו היום להתייחס, זה התוכנית שאנחנו מפעילים היום לנושא תעסוקה.

<ענבר אדמון גולדשטיין: כאן קהל היעד שונה במקצת.

<ענבר אדמון גולדשטיין: אנחנו מתייחסים לצעירים בגילאים 18 פלוס ועד לאוכלוסייה המבוגרת ביותר.

<ענבר אדמון גולדשטיין: בשנת 2016 השקנו את הכיתה הראשונה ללימוד מקצועות ה"אופּסקול" בשיתוף חברת "אאוטבריין", שהנציגים שלה נמצא כאן היום, ומאז הפרויקט הזה גדל והתפתח לבית-ספר, בית-ספר "סטארטק" להכשרה למקצועות ההיי-טק הכי נדרשים בשוק התעסוקה.

<ענבר אדמון גולדשטיין: מה שיפה וייחודי פה, שנרתמה למהלך הזה קואליציה רחבה מאוד של חברות, ביניהן "ברייטקום" ו"זוז" ו"סירס ישראל".

<ענבר אדמון גולדשטיין: אם יורשה לי רק שתי נקודות אחרונות.

יעקב פרי: היום אני מאוד לארג', אבל אל תנצלי את זה כי אנחנו רוצים לתת לאנשים נוספים לדבר.

<ענבר אדמון גולדשטיין: אני מבטיחה לקצר בדבריי.

<ענבר אדמון גולדשטיין: שתי נקודות, שאם אנחנו מדברים על "תכלס" ומה צריך לעשות אז לשם אנחנו חושבים שצריך למקד את הדיון.

<ענבר אדמון גולדשטיין: מתוך 17 שנים של פעילות שלנו, זיהינו שיש מקום להתמקד בנושא תשתיות.

<ענבר אדמון גולדשטיין: גם דיברנו על זה, חבר הכנסת פרי, כששאלת לגבי מחשב.

<ענבר אדמון גולדשטיין: עד היום אנחנו מוצאים את עצמנו מסיעים משתתפים שלנו מג'סר א-זרקא לאום אל-פחם כי בימים כסדרם אי אפשר למצוא כיתת מחשבים אחת בכל ג'סר א-זרקא שמחוברת לאינטרנט.

יעקב פרי: המצב חמור במיוחד במגזר הערבי?

<ענבר אדמון גולדשטיין: חמור במיוחד במגזר הערבי.

<ענבר אדמון גולדשטיין: הוא חמור גם בחברה החרדית.

<דרור אלוני: במערכת החינוך ציוד הקצה מותנה במימון הורים.

יעקב פרי: כבר נגיע אליך.

יעקב פרי: אמרת שהמצב במגזר הערבי חמור, ובמגזר החרדי יש בעיה.

<ענבר אדמון גולדשטיין: פה זה גם אידיאולוגי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: במגזר החרדי זה לא הנגישות אלא הרצון.

<ענבר אדמון גולדשטיין: נכון, בחברה החרדית יש גם עניין של רצון, כלומר אנחנו רואים אנשים שכן מעוניינים לפנות לכיוון של תעסוקה.

<ענבר אדמון גולדשטיין: הנקודה השנייה והאחרונה היא נושא של חינוך.

<ענבר אדמון גולדשטיין: בימים אלו העברנו לחבר הכנסת כבל רעיון להצעת חוק, שתחייב לימודי יסוד באוריינות ופיתוח חשיבה מחשובית במוסדות החינוך הרשמיים כבר מבית-ספר יסודי.

<ענבר אדמון גולדשטיין: כלומר שכל תלמיד במדינת ישראל יצטרך לעבור הכשרה של אוריינות דיגיטלית בסיסית, כי אנחנו מבינים שאם פעם זה היה קרוא וכתוב היום זה כישורי מחשב, ואותם ילדים שלא יהיו להם הכישורים הבסיסיים האלה אחר-כך לא יוכלו להתקדם, להשתלב ולרכוש מיומנויות מתקדמות יותר בעתיד.

יעקב פרי: אני מודה לך.

יעקב פרי: נשמח לשמוע אותך אם יהיו לך הערות שתרצי להעיר באמצע הדיון.

יעקב פרי: יש פה נציגות של משרדי ממשלה?

<עזרא חן: אני ממשרד החקלאות.

<מיכל יטמנו: משרד הרווחה.

<אורן נחמיה: המשרד לביטחון פנים.

<לאה ורון: וגם משרד החינוך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם יש לנו נציגות של משרד החינוך, לפני כעשרים שנים התחילו עם פרויקט "מחשב לכל ילד".

יעקב פרי: כן, אני יודע, אנחנו נשאל על זה.

יעקב פרי: כתבתי לי על-יד תשתיות: "מחשב לכל ילד", עם סימן שאלה.

יעקב פרי: אני לא יודע אם זה היה פרויקט של משרד החינוך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה מי הילד.

<דרור אלוני: אני ראש המועצה המקומית כפר שמריהו.

<דרור אלוני: לצורך העניין, הגעתי כמייצג את השלטון המקומי.

<דרור אלוני: הייתה לי הזכות להיות חבר בוועדה של עמותת "תפוח" וליוויתי אותה במשך 3 השנים האחרונות בליווי המקצועי של פרופסור שיזף רפאלי.

<דרור אלוני: המסקנות מפורטות מאוד והן תואמות במידה רבה את מה שקורה בעולם השלישי בפערים בין עשירים לעניים.

יעקב פרי: בעולם השלישי או במגזר השלישי?

<דרור אלוני: בעולם השלישי.

<דרור אלוני: עמותת "תפוח" היא מגזר שלישי ולא פלא שמי שערך את המחקר הוא מגזר שלישי ולא הממשלה.

<דרור אלוני: אנחנו מסתכלים במראה בצורה עקומה במקצת.

<דרור אלוני: ב-11 השנים האחרונות אני מלווה גם את נושא התקשוב במערכת החינוך במסגרת ועדת החינוך של השלטון המקומי.

<דרור אלוני: לא קיימת בכלל דילמה לגבי היתרונות של אוטוסטרדת המידע ויש בעניין הזה קונצנזוס.

<דרור אלוני: כולם מבינים את החשיבות.

<דרור אלוני: האחריות של המדינה הופרה בפעם הראשונה כשהיא ויתרה לחברות הכבלים ול"בזק" על החובה שלהן להגיע לכל בית במדינת ישראל.

יעקב פרי: שאלת התשתיות.

<דרור אלוני: הולכת המידע מחייבת קווים פיזיים של סיבים אופטיים.

<דרור אלוני: בחוק הבזק קיבלו החברות שהופרטו לימים את הזכות להשתמש בתשתיות עירוניות, כלומר בכבישים, בדרכים, באוויר, בחצרות שלנו, אבל הן ביקשו וקיבלו ויתור להגיע לכל בית וכך מנעו בעצם את ההולכה של המידע בקצב המהיר שהטכנולוגיה משיגה לפריפריה.

<דרור אלוני: אני מניח שגם משיקולים כלכליים אולי לא נוח להם להגיע לג'סר א-זרקא לכל בית, כפי שעלה קודם.

<דרור אלוני: הנתונים שחשופים לפנינו עולים בקנה אחד גם עם ההתנהגות של משרדי הממשלה שאמורים לספק שירותים דיגיטליים.

<דרור אלוני: בשירותים דיגיטליים אפשר לחסוך למשל שירותי רפואה.

<דרור אלוני: אני זוכר שלפני יותר מעשרים שנה במקומות מרוחקים בארצות-הברית היה מגיע אדם לבדיקת א-ק-ג עם אחות כאשר הרופא נמצא עשרות קילומטרים משם והבדיקה הייתה מתקיימת ללא צורך בנוכחות רופא.

<דרור אלוני: אנחנו מדברים היום על קידום החינוך, קידום הילדים כתנאי לשוויון הזדמנויות.

<דרור אלוני: שוויון הזדמנויות צריך להתבצע קודם כול בפריפריה החברתית.

<דרור אלוני: זאת אומרת, לשם צריך להגיע עם ציוד קצה.

<דרור אלוני: המדינה היום מתנה את קיום תוכנית החינוך הדיגיטלי בכך שההורים ירכשו את ציוד הקצה.

<דרור אלוני: במקום שבו ההורים לא רוכשים- - -

יעקב פרי: המדינה מוכנה לספק את התשתית – אני לא מדבר על אלחוטי, אבל גם אלחוטי – על מנת שיהיה לְמה לחבר את ציוד הקצה?

<דרור אלוני: במידה מסוימת כן.

<דרור אלוני: יש פה שילוב של מדינה ורשות מקומית.

<דרור אלוני: מטבע הדברים, רשויות מקומיות חלשות מתקשות לעשות את הדברים האלה, הורים מתקשרים לעשות את הדברים האלה.

<דרור אלוני: המגזר השלישי יוצא מגדרו.

<דרור אלוני: יש את הפרויקטים של "תפוח" ושל אודי אנג'ל ושל אחרים שמכספם הפרטי מגיעים לבתים ועושים הכשרות וכן הלאה, אבל זה לא אחריות המדינה כפי שנדרשת.

<דרור אלוני: מערכת החינוך בתקופה של גדעון סער השקיעה רבות מאוד בנושא תקשוב מערכת החינוך בצפון ובדרום, ללא שיתוף השלטון המקומי.

<דרור אלוני: היה פה תהליך שבצד מעשה וחשיבה טובה רצו לגזור פה קופון פוליטי.

<דרור אלוני: הרבה כסף לא הגיע לכלל מימוש.

<דרור אלוני: כשהתחלפו שרי החינוך התוכנית חדלה, היא לא מתוקצבת יותר, אין התחדשות של התשתית הזו ושוב אנחנו נמצאים בשפל.

<דרור אלוני: מערכת החינוך לא השכילה לגבש עד היום תוכנית אסטרטגית לתקשוב החינוך.

<דרור אלוני: אנחנו נמצאים היום בתהליך של התחלה, ביוזמת מטה "ישראל דיגיטלית", ששכרו חברה חיצונית לעשות את הדבר הזה.

יעקב פרי: מטה "ישראל דיגיטלית" נמצא במשרד ראש הממשלה?

<דרור אלוני: הוא עבר למשרד לשוויון הזדמנות בראשות השרה גילה גמליאל.

<דרור אלוני: אני שותף לדבר הזה כי אני נדחף אל תוך התהליך הזה, לא כי הזמינו אותי.

<דרור אלוני: לדעתי הדברים לא נעשים באופן מושכל.

<דרור אלוני: אני יודע שההשקעה הגדולה הייתה עד היום בחינוך היסודי.

<דרור אלוני: ההמלצות הולכות היום לכיוון החינוך העל-יסודי.

<דרור אלוני: יש פה פערים גדולים מאוד בהחלטות.

<דרור אלוני: כשנקבל את ההחלטות הן כבר יהיו לא רלוונטיות מבחינת הקִדמה הטכנולוגית.

<דרור אלוני: אנחנו חושבים אנלוגית בתחומים דיגיטליים.

<דרור אלוני: אנחנו מפספסים את ההזדמנות.

<דרור אלוני: דורות שלמים של ילדים יגדלו לבורוּת ובערות כי אנחנו לא מספקים להם את המידע.

<דרור אלוני: אני חושב שמדינת ישראל צריכה בתחום הזה לעשות פעילות בין-משרדית כדי לקדם אותו והשלטון המקומי חייב להיות חלק בלתי נפרד מתהליך קבלת ההחלטות.

<דרור אלוני: תודה רבה.

יעקב פרי: אני מאוד מודה לך.

יעקב פרי: אני מציע שנציגי משרדי הממשלה ירשמו להם הערות לדברים שתשמעו פה ובהמשך נשמע את נציגי הממשלה בסיום הסבב הזה של הדוברים.

יעקב פרי: מיכאל משען, מנהל מיזם "סטארטר דיגיטלי", בבקשה.

יעקב פרי: אנא תציג את עצמך ועל מה אתה מדבר, מי אתה ולמה באת הנה.

<מיכאל משען: בוקר טוב לכולם, תודה רבה על ההזמנה.

<מיכאל משען: אני מנהל את היוזמה המשותפת של "גוגל", עמותת "עתידים" ו"וויקס" (WIX) לקידום של עסקים קטנים בפריפריה.

<מיכאל משען: "ויקס" היא חברת אינטרנט ענקית, שהתחילה כסטרט-אפ ישראלי וגדלה להיות חברה בין-לאומית, שמסייעת לכל מי שרוצה לבנות אתר באינטרנט בצורה פשוטה מאוד וידידותית.

<מיכאל משען: "גוגל", "ויקס" ו"עתידים" חברו למיזם הזה.

יעקב פרי: לאחרונה המניה שלה הצליחה, כך קראנו בעיתון.

<מיכאל משען: המיזם שלנו פועל כדי לצמצם את הפער הדיגיטלי בקרב בעלי עסקים קטנים בפריפריה.

<מיכאל משען: מייד ארחיב והסביר מה זה אומר.

יעקב פרי: זה מיזם התנדבותי?

יעקב פרי: מיזם ששלוש החברות מנהלות אותו?

יעקב פרי: מה זה בדיוק?

יעקב פרי: מה ה"יצור" הזה?

<מיכאל משען: המיזם הזה מנוהל בעמותת "עתידים".

<מיכאל משען: מפעילים אותו מתנדבים של העמותה.

<מיכאל משען: תומכים בו "גוגל" ו"ויקס".

<מיכאל משען: שני נתונים מרכזיים.

<מיכאל משען: קודם כול, בישראל פועלים היום יותר מ-530,000 עסקים קטנים.

<מיכאל משען: 35% מהם ממוקמים בפריפריה.

<מיכאל משען: זה נתון שחשוב לדעת.

<מיכאל משען: אנחנו יודעים שעסקים שיש להם נוכחות דיגיטלית צומחים ב-24% מהר יותר.

<מיכאל משען: מנגד, הסיכוי שעסק קטן שממוקם בפריפריה יאמץ נוכחות דיגיטלית נמוך ב-40%.

<מיכאל משען: צריך להבין, במידה רבה עסק שאין לו היום נוכחות דיגיטלית חורץ את דינו.

<מיכאל משען: היכולת של לקוחות להגיע אליו והיכולת של אנשים למצוא אותו נמוכה, עד כמעט לא קיימת.

<מיכאל משען: המטרה של "סטארטר דיגיטלי" היא לצמצם את הפער הזה משום שאנחנו סבורים שאפשר לעשות את זה וצריך לעשות את זה.

<מיכאל משען: בעלי עסקים קטנים שנמצאים בפריפריה מקבלים מאתנו – וכבר אסביר איך זה עובד – חבילה של נוכחות דיגיטלית, שאחר-כך הם לומדים להפעיל אותה בעצמם.

יעקב פרי: כמה זה עולה להם?

<מיכאל משען: זה לא עולה להם שום דבר.

יעקב פרי: צריך להזכיר את זה.

יעקב פרי: מה מידת שיתוף הפעולה שלהם?

יעקב פרי: הם מקבלים את זה בחום?

<מיכאל משען: מידת שיתוף הפעולה שלהם לא פשוטה.

<מיכאל משען: הכניסה למקומות האלה שבהם דיגיטל הוא לא דבר רווח לא פשוטה.

<מיכאל משען: עסקים פעמים רבות חוששים, במיוחד משום שזה בחינם.

יעקב פרי: הם אומרים: אולי מסתתר פה איזה מלכוד.

<מיכאל משען: אנחנו מתאמצים מאוד להסביר שאין כאן מלכוד ואנחנו עושים את זה בצעדים מדודים.

<מיכאל משען: בסוף אני מאמין שנצליח להגיע ליעד שלנו.

<מיכאל משען: אנחנו חושבים שעסק שתהיה לו נוכחות דיגיטלית יהיה בהכרח יציב יותר ולכן ישרוד.

<מיכאל משען: אנחנו מכירים את מצבם של העסקים הקטנים בישראל ואנחנו חושבים שדווקא בפריפריה זה המקום הנכון לעשות את זה.

<מיכאל משען: "עתידים" פועלת כבר 17 שנים ומשקיעה בצעירים מצטיינים מן הפריפריה, מקדמת אותם ומצמצמת את הפערים באמצעות השכלה גבוהה, בעיקר בתחומי הנדסה ומדע.

<מיכאל משען: אנחנו מממנים עבור הסטודנטים האלה את התואר שלהם, עוזרים להם להשתלב בעבודה, נותנים להם מנטורים במהלך הלימודים.

<מיכאל משען: הדבר היפה הוא שאותם חבר'ה היום חוזרים למקומות שבהם הם גדלו, לשדרות, לנתיבות, לדימונה ומקימים נוכחות דיגיטלית בעסקים שהם פעמים רבות עסקים שהם מכירים.

<מיכאל משען: יש כאן סגירת מעגל יפה מאוד וזה חלק מרכזי וחשוב מאוד.

<מיכאל משען: אפרופו איפה המלכוד, אני חושב שלהפגיש אותם דווקא עם אנשים מקומיים שהם מכירים פעמים רבות עוזר לנו מאוד להסיר את החסם הזה שיש לנו.

<מיכאל משען: הזכרתי כבר מה מקבל כל עסק בתוכנית אבל כאן זה מופיע בצורה מסודרת.

<מיכאל משען: כל עסק מקבל אתר קטן לקידום העסק, נוכחות ברשתות חברתיות, בעיקר ב"פייסבוק", נוכחות של העסק במנוע חיפוש של "גוגל" ובמפות של "גוגל" וגם נקודת ציון ב"ווייז".

<מיכאל משען: הדבר הכי משמעותי שהעסקים מקבלים זה ליווי של חודש, שעוזר להם להבין איך מפעילים את הכלים האלה, כי אתרים באינטרנט שעומדים כמו "פילים לבנים" יש בלי סוף.

יעקב פרי: זה גם ציוד וגם הדרכה כיצד להשתמש בציוד.

<מיכאל משען: הדרכה אישית, אחד על אחד.

<מיכאל משען: זה מה שהמתנדב עושה, זה הערך המוסף האמיתי שלו.

<מיכאל משען: אתר אינטרנט יש להמון עסקים, רבים מהם לא יודעים בכלל איך לגשת אליו ומה לעשות אתו.

<מיכאל משען: אנחנו עוזרים להם לעשות את זה בצורה פשוטה.

<מיכאל משען: הכלים האלה חינמיים, חשוב להדגיש, והם פשוטים לשימוש.

<מיכאל משען: בחרנו אותם לא סתם.

<מיכאל משען: קצת על היעד שלנו.

<מיכאל משען: אנחנו רוצים להגיע ל-10,000 עסקים קטנים בדרום ובצפון, ב-44 ישובים בסך הכול.

<מיכאל משען: אנחנו מאמינים שאפשר להגיע ליעד הזה.

<מיכאל משען: זה ייקח להערכתנו- - -

יעקב פרי: קרה כבר בעקבות הפעילות שלכם שעסקים פנו אליכם ביוזמתם?

יעקב פרי: זה אחד הפרמטרים הכי מובהקים להצלחה, כשזה עובר מפה לאוזן.

<מיכאל משען: כן, קרה וקורה לשמחתי כל הזמן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה אומר שזה פרויקטים משותפים לכם ול"גוגל".

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנשים שמבקשים לקדם עסקים ב"גוגל" צריכים לשלם ל"גוגל".

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה אומר שהשירותים בחינם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אולי נקבל על זה תשובה.

יעקב פרי: הוא הולך לעסק, לא העסק בא ל"גוגל".

<מיכאל משען: העסקים האלה לא נדרשים לפרסם ב"גוגל" או שום דבר שעולה כסף.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הקידום שלהם.

<מיכאל משען: אנחנו לא עוסקים בקידום של האתרים.

<מיכאל משען: אנחנו עוסקים בהקמת האתרים וניהול שלהם.

<מיכאל משען: אנחנו לא עוסקים בפרסום.

<מיכאל משען: הפרויקט הזה לחלוטין לא קשור לקידום בתשלום.

<מיכאל משען: זה היעד שלנו, שאנחנו מאמינים שאפשר להגיע אליו בתוך שנה וחצי, ועל זה אנחנו עובדים קשה מאוד.

<מיכאל משען: מילה על פיילוט שכבר עשינו עם 250 עסקים בערד, מצפה רמון וירוחם.

<מיכאל משען: 80% מהם דיווחו על שביעות רצון גבוהה מהתהליך.

<מיכאל משען: מבחינתנו זה כמובן מדד חשוב מאוד עד כמה התהליך איכותי.

<מיכאל משען: זה המדד שלדעתי הכי יעניין את העסקים, האם הם קיבלו לקוחות חדשים.

<מיכאל משען: 30% מהם דיווחו על עלייה במספר הלקוחות שפנו אליהם.

<מיכאל משען: אנחנו מדברים על סקר שנערך חודש אחרי סיום הפיילוט.

יעקב פרי: כמה זמן המיזם עובד?

<מיכאל משען: המיזם הושק בחודש שעבר, בינואר.

יעקב פרי: אפשר להגיד שזה כמעט הצגת בכורה.

יעקב פרי: ..

<מיכאל משען: כאן כן.

יעקב פרי: בגלל שזה הצגת בכורה אתן לך עוד כמה דקות אבל תתחיל להתכנס.

<מיכאל משען: תודה רבה.

<מיכאל משען: אני ממש בשקף האחרון.

<מיכאל משען: 30% דיווחו על עלייה במספר הלקוחות שפנו אליהם – ואנחנו מדברים על סקר שנערך רק חודש אחרי סיום הפעילות.

<מיכאל משען: אנחנו חוזרים ובודקים ואני מניח שהנתונים האלה גם יעלו וישתפרו.

<מיכאל משען: 65% מהם – וגם זה מדד חשוב מאוד עבורנו לדעת אם הצלחנו – ממשיכים להשתמש בכלים האלה עד היום, ממשיכים להפעיל אותם ויודעים איך לגשת אליהם.

<מיכאל משען: אנחנו מדברים על עסקים שהבעלים שלהם הם בממוצע גילאים 60-65.

יעקב פרי: אבל בלי להעליב...

<מיכאל משען: בלי להעליב, כמובן.

<מיכאל משען: עסקים שדיגיטל עד שהגענו כמעט לא היה קיים עבורם, ואני נזהר בדבריי, אבל ראינו את האנשים בשטח.

<מיכאל משען: אלה אנשים שהיום ממשיכים להשתמש בכלים.

<מיכאל משען: מבחינתנו זו הצלחה גדולה מאוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לך נתונים על מספר העסקים האלה בישובים ערביים, או עסקים בבעלות ערבית?

<מיכאל משען: אני לא יודע להגיד ספציפית במגזר הערבי.

יעקב פרי: תרשום לך.

יעקב פרי: אולי תוכל לשלוח לנו את הנתון הזה.

יעקב פרי: אין ספק שאחת הבעיות במגזר הערבי – הפער בין המגזר הערבי והמגזר הלא ערבי בולט פה וכדאי שנדע נתונים.

יעקב פרי: נשמח אם תעביר לנו נתונים.

<מיכאל משען: צריך להגיד שבין הישובים שנכללו בתוכנית יש גם ישובים ערבים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה מדבר על מספר כל-כך גדול של עסקים שאתם סייעתם להם, ונאמר שזה ניתן בחינם, אז רציתי לדעת מה האחוז של העסקים הערביים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתמול העליתי את זה במליאת הכנסת, שאפילו סניפי הבנקים מוציאים את המחלקות העסקיות מהישובים הערבים, איפה שיש סניפי בנקים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה המגמה, או שלפחות מהצד שלכם יש שוויון מסוים?

<מיכאל משען: לחלוטין כן.

<מיכאל משען: תודה רבה.

יעקב פרי: תודה רבה.

יעקב פרי: בהחלט מיזם מרשים.

יעקב פרי: שיהיה בהצלחה.

יעקב פרי: נשמח לעקוב, ובכוחנו הדל, אם אפשר, לסייע.

<מי-טל גרייבר שוורץ: אני סמנכ"לית באיגוד האינטרנט הישראלי.

<מי-טל גרייבר שוורץ: לפני כמה חודשים איגוד האינטרנט הישראלי ערך סקר מקיף מאוד בקרב החברה הערבית והחברה היהודית, 600 נדגמים מקרב החברה הערבית ו-600 נדגמים מקרב החברה היהודית, במטרה לבחון את שיעור ואופי השימוש באינטרנט.

<מי-טל גרייבר שוורץ: הממצאים שגילינו היו מעניינים מאוד.

<מי-טל גרייבר שוורץ: גילינו שמבחינת רמת השימוש באינטרנט הפערים לא גדולים מאוד, בחברה היהודית 89% משתמשים באינטרנט, בחברה הערבית 78% משתמשים באינטרנט, אבל הפערים הם בסוג השימוש, מה הם עושים באינטרנט.

<מי-טל גרייבר שוורץ: השימוש של החברה הערבית, דיברו פה על כך שחסרים מחשבים בבתים, הם עושים המון שימוש מהסלולרי, מה שנותן להם אפשרות לשימוש באינטרנט גם כשאין להם מחשב בבית, אבל אלה בעיקר שימושים לפנאי.

<מי-טל גרייבר שוורץ: הם המון ברשתות החברתיות.

<מי-טל גרייבר שוורץ: 62% מהחברה הערבית מדווחים שהם נמצאים ברשתות החברתיות.

<מי-טל גרייבר שוורץ: זה לא אחוז שונה בהרבה ממה שנמצא בחברה היהודית, אבל הם נמצאים בעוצמות הרבה יותר חזקות.

<מי-טל גרייבר שוורץ: 73% מהם מדווחים שהם כמה פעמים ביום נמצאים ברשתות החברתיות, לעומת 28% מהחברה היהודית.

<מי-טל גרייבר שוורץ: אם אנחנו חושבים שאנחנו נמצאים הרבה ברשתות החברתיות, הם פי כמה וכמה יותר.

יעקב פרי: "וואטסאפ" נחשב לרשת חברתית?

<מי-טל גרייבר שוורץ: כן.

<מי-טל גרייבר שוורץ: מבחינת שימושים אחרים, הם פחותים בהרבה.

<מי-טל גרייבר שוורץ: בחברה הערבית הרבה פחות מבצעים תשלומים ומקצרים תורים באינטרנט, 26% בחברה הערבית לעומת 68% בחברה היהודית; מילוי טפסים – 16% בחברה הערבית לעומת 60% בחברה היהודית; הרבה פחות דואר אלקטרוני; הרבה פחות קניות באינטרנט.

<מי-טל גרייבר שוורץ: כלומר, בעצם בכל השימושים שיכולים לייעל את החיים הפערים גדולים מאוד.

<מי-טל גרייבר שוורץ: המסקנה שלנו היא שהשימוש שלהם הוא בעיקר לפנאי, להנאה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה יותר הרשתות החברתיות, קבוצות "וואטסאפ" ו"מה בישלת?

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה לא בישלת?

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה את מתכוונת לבשל היום ומחר?"

<מי-טל גרייבר שוורץ: זה קיים.

<מי-טל גרייבר שוורץ: אנחנו מקיימים עכשיו פעילות ביחד עם חבר הכנסת איימן עודה במטרה לנסות ולשנות את הדברים מבפנים.

יעקב פרי: אבל איך?

יעקב פרי: פרט להסברה.

<מי-טל גרייבר שוורץ: אנחנו פועלים כבר שנים רבות בהסברה ובחינוך.

<מי-טל גרייבר שוורץ: זה מגיע לאוכלוסיות.

<מי-טל גרייבר שוורץ: הפעילות של עמותת "תפוח" מבורכת בעניין הזה ואנחנו מכירים ושותפים בחלק מן הדברים האלה.

<מי-טל גרייבר שוורץ: עכשיו אנחנו רוצים לשפר את התשתיות, שרשויות מקומיות יפעלו יותר בשביל לשנות את הדברים מבפנים, כדי שרמת השימוש תהיה גבוהה יותר.

<מי-טל גרייבר שוורץ: נושא אחר שאנחנו עוסקים בו רבות בחברה הערבית הוא אינטרנט בטוח.

<מי-טל גרייבר שוורץ: מכיוון שרמת השימוש שם נמוכה מאוד, בעצם ההתמודדות שלהם עם כל הבעיות שנמצאות באינטרנט היא התמודדות נרחבת מאוד, הרבה יותר מאשר באוכלוסייה היהודית, שגם שם יש הרבה התמודדות.

<מי-טל גרייבר שוורץ: אנחנו מקיימים מרכז לאינטרנט בטוח שמטפל בפגיעות באינטרנט.

<מי-טל גרייבר שוורץ: רמת הפניות שמגיעות מהחברה הערבית היא הרבה יותר גבוהה מאשר מהחברה היהודית.

יעקב פרי: אני מודה לך מאוד.

יעקב פרי: חבר הכנסת חסון, אתה רוצה לומר משהו או רוצה להאזין?

אכרם חסון: קודם כול, אני רוצה לברך אותך ולברך על הישיבה המיוחדת.

אכרם חסון: במקרה אתמול פנו אליי מכסייפה, מהמגזר הבדואי.

אכרם חסון: יש 250,000 בדואים בדרום ויש שם רק מרכז להב"ה אחד.

אכרם חסון: אז בואו תגידו לי בבקשה איך אפשר להנגיש את המידע לאנשים ולקרב אותם כאשר אין תקציבים?

יעקב פרי: יש לנו פה נציג של להב"ה במקרה?

יעקב פרי: אני הכרתי את להב"ה, העברתי את זה אז למשרד המדע, אבל אני מבין שאין לנו פה נציגים מלהב"ה וממשרד המדע.

יעקב פרי: תודה.

אכרם חסון: בלי צמצום פערים אתה לא יכול לנהל, זה להגיד דברים רק למראית עין.

אכרם חסון: צריך לעשות.

אכרם חסון: לכן אני מעריך מאוד את הדיון הזה.

אכרם חסון: לא יכול להיות שתשאיר אוכלוסייה מאחור ותשאל אחר-כך למה הם עניים ולמה הם מפגרים אחרינו בהרבה.

אכרם חסון: זה נמצא כמעט בכל המגזר.

אכרם חסון: אני בא מהמגזר הדרוזי.

אכרם חסון: גם במגזר הדרוזי, שחי במרכז הארץ ובצפון הארץ, אנחנו לא רואים שמצמצמים את הפערים.

אכרם חסון: כאשר אומרים "מחשב לכל ילד" ומתנים את זה בהשתתפות המועצות המקומיות, והמועצות המקומיות נמצאות באשכולות סוציו-אקונומיים 2-3, אין להן תקציב, אין להן תעשייה, אין להן שום דבר, אז הן לא יכולות להשתתף ומאבדות את זה.

אכרם חסון: אם לא תהיה תמיכה מסיבית וניתן נקודת זינוק שווה והעדפה מתקנת לעולם לא נצליח לצמצם את הפערים כאן.

אכרם חסון: תודה רבה.

יעקב פרי: אני מודה לך מאוד, חד וחלק.

יעקב פרי: זה גם פתיחה טובה לשמוע התייחסויות של משרדי הממשלה.

<עזרא חן: אני ממשרד החקלאות.

<עזרא חן: משרד החקלאות הוא משרד מתכלל של החלטות הממשלה לתוכניות החומש, זו שהייתה ומסתיימת ב-2017 וזו שהתקבלה עכשיו לחומש הבא, תוכנית חומש לאוכלוסייה הבדואית, לצמצום הפערים.

יעקב פרי: השר אורי אריאל אחראי מטעם הממשלה למינהלת הבדואים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פשוט להרוס את הישובים של הבדואים.

<עזרא חן: אנחנו מדברים על תוכניות לא בתחום ההסדרה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה התפקיד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא יודע מה הקשר בינו לבין חקלאות, אבל זה צריך לעלות אולי במקום אחר.

יעקב פרי: אל תתרגשו מהפוליטיקה.

<עזרא חן: אנחנו עוסקים בנושא של פיתוח כלכלי, חברתי, בתחומי החינוך, החברה, הרווחה וכן הלאה.

<עזרא חן: זיהינו את הצורך בצמצום הפערים.

<עזרא חן: זה לא בליבת העבודה של משרד החקלאות ושל האגף שעוסק בתחומי חברה ופיתוח כלכלי.

יעקב פרי: זו מינהלת.

<עזרא חן: זיהינו את הצורך ונענינו לאתגר.

<עזרא חן: יזמנו מיזם משותף עם עמותת "תפוח", כפי שאנחנו עושים מיזמים משותפים בהרבה מאוד תחומים.

<עזרא חן: זה בעצם התחלה כדי להניע הרבה מאוד תוכניות שמשרדי הממשלה בסופו של דבר ייקחו על עצמם.

אכרם חסון: מתי התחלתם את זה?

<עזרא חן: תוכנית החומש פועלת כבר מ-2012.

יעקב פרי: חבר הכנסת חסון, הייתה אז תוכנית של בני בגין שלא יצאה לפועל בשל כל מיני "ערבובים" וסיבות, ואז קיבלה הממשלה, עוד בזמן שאני הייתי בממשלה, תוכנית שקצת שינתה את תוכנית בגין, ואז היא הוטלה על אורי אריאל בסוף הקדנציה של הממשלה הקודמת.

יעקב פרי: מאז המינהלת של הבדואים בדרום עובדת תחת משרד החקלאות.

אכרם חסון: אנחנו מדברים משנת 2015.

יעקב פרי: אנחנו מדברים על השנתיים, שנתיים וחצי האחרונות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אמרת שתוכנית החומש החלה ב-2012 והיא מסתיימת ב-2017.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה מה התקציב שלה, מה נוצל ולאן העבירו את היתרה.

<עזרא חן: לא הבאתי את הנתונים הללו.

<עזרא חן: רמת הניצול של תוכנית החומש שעכשיו מסתיימת גבוהה מאוד.

<עזרא חן: 1.2 מיליארד שקל – זה בתוכנית החומש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפשר לדעת מה עשו בתוכנית החומש הזו, מה עשו ב-1.2 מיליארד שקל?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא מרגישים אותה.

<עזרא חן: לפיתוח תשתיות, לחינוך, כמעט 120 מיליון שקל.

<עזרא חן: בתוכנית החומש הזו יש 3 מיליארד שקל, שהרבה מהם הולך לצמצום פערים בחינוך, בבינוי, בפיתוח תשתיות וכן הלאה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא אתווכח אתך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יכול להתנגד לכל משפט שאמרת, אבל תמשיך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העובדות בשטח מדברות אחרת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מגיע לשם ורואה.

<דרור אלוני: עם השלטון המקומי ועם רשויות המקומיות לא תוּאם שום דבר.

יעקב פרי: לאה ורון, יכול להיות שיש מקום להביא לדיון, אולי בוועדת הכלכלה, את נושא טיפול משרד החקלאות, או ממשלת ישראל, במגזר הבדואי, מה התקדם מאז התוכנית הראשונה.

יעקב פרי: אני לא יודע אם זו בדיוק הכותרת, אם זה בדיוק המקום, אבל אפשר לבדוק את זה, ואז נקבל נתונים ותוכלו להתייחס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מדברים על תשתיות ואנחנו רואים את התשתיות הקיימות שם.

<עזרא חן: הזכירה קודם ענבר אדמון גולדשטיין, השותפה שלנו בעמותת "תפוח", את "חורה דיגיטלית".

<עזרא חן: זה פיילוט.

<עזרא חן: אחת הבעיות הגדולות של המשך או הרחבה של הפרויקט הזה של צמצום הפער הדיגיטלי, זה תשתיות במגזר הבדואי: 9 רשויות מקומיות בדואיות, בתי-הספר.

<עזרא חן: אנחנו עושים פיילוט.

<עזרא חן: יש לנו שביעות רצון מהתקדמות התהליך שנעשה בְחורה.

<עזרא חן: אנחנו מקווים מאוד שברשויות אחרות יהיה צמצום פערים גם בתחום התשתיות כדי שאפשר יהיה להיכנס לשם, אבל המשרד לשוויון חברתי ומשרד החינוך הם המשרדים האמונים על המשך התהליכים ברשויות המקומיות, לפחות במגזר הבדואי, והם ייענו לאתגר הזה.

<עזרא חן: אנחנו נפגשים איתם כדי לבנות את התוכניות.

יעקב פרי: לנסות ליצור שיתוף פעולה פורה, שלא קיים ביניהם היום במלואו, וזה בלשון המעטה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עד שיסכמו ביניהם במשרדי הממשלה אולי יתחילו.

<עזרא חן: קודם כול, התקציב בתוכנית החומש היה בשיתוף משרדי הממשלה ובהסכמה מלאה, וההחלטה עברה בהסכמה מלאה, מבלי להיכנס להיבטים הפוליטיים.

<עזרא חן: לכן גם העבודה המשותפת עם ועדות ההיגוי במשרדי הממשלה ועם הגופים האחרים תיעשה בתוכנית "מאה הימים".

יעקב פרי: מישהו יכול לעדכן את חברי הוועדה ואותי איפה עומד פרויקט "מחשב לכל ילד"?

יעקב פרי: הוא קיים?

יעקב פרי: הוא מת?

<דרור אלוני: במשרד ראש הממשלה.

<דרור אלוני: השר אקוניס היה השר האחרון שטיפל בזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום זה בסמכות סגן השר מזוז.

<דרור אלוני: זה נשאר במשרד ראש הממשלה ומנוהל בנפרד.

<דרור אלוני: אגב, על רקע הדברים, נושא GIS, שנוגע לנושא הפערים הדיגיטליים, מערכות לניהול מידע גיאוגרפי GIS לא מתקיימות במקומות שבהם זה חשוב כי שם המשטרה לא יכולה להגיע ושם כיבוי אש לא יכול להגיע.

<דרור אלוני: זה שייך לניהול.

יעקב פרי: תודה.

יעקב פרי: משרד החינוך, בבקשה.

<ענת כהן צורני: שלום לכולם, תודה רבה ליושב-ראש על המעמד הזה, על ההזדמנות לומר את הדברים.

<ענת כהן צורני: אני מאגף טכנולוגיית מידע במינהל תקשוב, טכנולוגיה ומערכות מידע במשרד החינוך.

<ענת כהן צורני: עמיתתי, ד"ר אתי ליברמן, היא מאותה יחידה באותו אגף.

<ענת כהן צורני: אני אחראית על תחום האוריינות הטכנולוגית הדיגיטלית, על התוכנית, על המשנה הסדורה לפיתוח מיומנויות של אוריינות דיגיטלית בקרב לומדים ומורים ואנחנו משתדלים לעשות את זה במנעד רחב.

<ענת כהן צורני: התוכנית, כפי ששמענו כאן, התחילה בתשע"א, תוכנית התקשוב הלאומית.

<ענת כהן צורני: בזמנו שר החינוך היה גדעון סער.

<ענת כהן צורני: היא התחילה בשלושה מחוזות, דווקא בדגש על הפריפריה: צפון, דרום וירושלים.

<ענת כהן צורני: עם הזמן התפתחנו והתקדמנו, גם התחלפו שרים, והיום משתתפים בתוכנית 1,800 בתי-ספר.

יעקב פרי: מה הם עושים?

יעקב פרי: תאמרי בשורה אחת.

<ענת כהן צורני: עושים שלושה דברים: שילוב התקשוב בתהליכי הוראה, למידה והערכה; בית-הספר כארגון מתוקשב.

יעקב פרי: בתי-ספר עממיים?

<ענת כהן צורני: בתי-ספר במגזרים השונים.

<ענת כהן צורני: התוכנית פועלת בבית-ספר יסודי, בחטיבת הביניים, שאט-אט אנחנו נכנסים, ההתחלה הייתה במאסה גדולה ביסודי, ולקראת השנה הבאה יש כבר היערכות לכניסה לחטיבה העליונה.

יעקב פרי: איך נבחרו 1,800 בתי-הספר האלה?

יעקב פרי: על-פי אזורים?

<ענת כהן צורני: הדגש היה על הפריפריה ובגלל זה ההתחלה הייתה שם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פריפריה גיאוגרפית או גם חברתית?

<ענת כהן צורני: גם גיאוגרפית וגם חברתית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא תמיד כך, כי לישובים ערבים באזור המרכז גם אפשר לקרוא פריפריה חברתית.

<מיכאל משען: זה היה כרוך במענה לקול קורא של הרשות המקומית.

<מיכאל משען: רשות מקומית שלא מסוגלת לתת מענה לקול קורא נשארת בשוליים.

<ענת כהן צורני: אני מבקשת לומר את הדברים שלי ללא הפרעות, בבקשה.

<ענת כהן צורני: אחר-כך אשמח להתייחס.

<ענת כהן צורני: לְמה שלא אוכל להשיב מייד תישלח תשובה בכתב.

<ענת כהן צורני: דיברו כאן על תשתיות ותקציב.

<ענת כהן צורני: אפשר לבדוק את זה בקולות הקוראים.

<ענת כהן צורני: כ-30% מהתקציב שאנחנו נותנים גם היום לחטיבה העליונה וכולי מופנה לשכבות המוחלשות, לאוכלוסיות המוחלשות.

<ענת כהן צורני: אפשר לבדוק את זה.

<ענת כהן צורני: זה מוכח בקולות הקוראים, זה מוכח גם בתהליכים.

<ענת כהן צורני: מבחינת תמיכה והדרכה אנחנו מדברים על שלושה מעגלי תמיכה במורים, בכל בעלי התפקידים שיסייעו לנו בהטמעת התקשוב בבתי-הספר, אם זה ברמה של מידעים מונגשים באתר של המשרד, אם זה במעגל נוסף שהוא מוקד ומינהלת שעומדת לרשות כלל עובדי ההוראה, גם הורים דרך אגב, ומערך עשיר מאוד של תמיכה וליווי בבתי-הספר, מערך של מדריכים, רכזים וכולי.

<ענת כהן צורני: הכשרה עשירה מאוד של פיתוח מקצועי למורים לצמצום פערים ברמות השונות.

<ענת כהן צורני: תכנים שאנחנו מנגישים, שהם תכנים חינמיים, ספרים דיגיטליים חינמיים ללא תשלום.

<ענת כהן צורני: זה סל עשיר מאוד שמונגש גם לבתי-ספר שהם לא בתוכנית התקשוב.

<ענת כהן צורני: יש לנו מספר נושאים שמחייבים בתי-ספר נוספים, למשל תרגיל החירום הלאומי, כל נושא האתיקה והמוגנוּת ברשת החינוך, ושיתוף יוצא מן הכלל עם משרדי ממשלה.

<ענת כהן צורני: לדוגמה, יש פעילות בין-משרדית.

<ענת כהן צורני: יש לנו ועדה משרדית על אתיקה ומוגנוּת ברשת.

<ענת כהן צורני: אולי יושבים כאן נציגים שיכולים להעיד: "ישראל דיגיטלית", עמותת "תפוח", "סיסמה לכל תלמיד" – אני יכולה להציג רשימה ארוכה.

<ענת כהן צורני: זה מהלך מבורך מאוד לאיגום משאבים כדי שתהיה הצלחה בצמצום פערים.

יעקב פרי: יש לכם כלי מדידה?

<ענת כהן צורני: יש לנו גם מדידה פנימית, יש לנו את ראמ"ה (רשות ארצית למדידה והערכה בחינוך) ואפשר לראות את המחקרים ואת הממצאים שם.

יעקב פרי: מי עוד ממשרדי הממשלה מבקש להתייחס?

<אורן נחמיה: בוקר טוב.

<אורן נחמיה: אני מנהל תחום השירות לאומי-אזרחי במשרד לביטחון פנים.

<אורן נחמיה: אני כאן מהמקום של התשתית.

<אורן נחמיה: במשרד לביטחון פנים מתנדבות ומתנדבים 1,500 בנות ובנים בשירות הלאומי בתחום החינוך במסגרת תוכניות המניעה.

<אורן נחמיה: בנוסף אליהם יש עוד כ-1,000 מתנדבים בחינוך ואנחנו נמצאים תחת אותה קורת גג.

<אורן נחמיה: צמצום הפער הדיגיטלי מצליח לתת לבנות האלה מהשירות הלאומי שנמצאות בתוך מסגרות החינוך הכשרה רציפה לאורך כל השנה בצמצום פער דיגיטלי, אז גם הן ירוויחו מצמצום הפער, ובסיום השירות הן יהיו האימהות של המחר, ובטח בהנגשה ובעזרה לתלמידים ולתלמידות שנמצאים בתוך בתי-הספר.

<אורן נחמיה: אם אני סוֹכֵם את זה, 2,500 מתנדבים ומתנדבות זה כוח משמעותי מאוד בצמצום הפער הדיגיטלי.

<מיכל יטמנו: שלום, אני מפקחת ארצית במשרד הרווחה.

<מיכל יטמנו: כחלק מתפקידי אני מובילה מספר פרויקטים דיגיטליים במשרד.

<מיכל יטמנו: אני מפקחת ארצית בכמה נושאים.

<מיכל יטמנו: אני כאן כרגע בכובע של הדיגיטציה.

<מיכל יטמנו: במשרד יש תוכנית רווחה דיגיטלית ענפה שפועלת מזה כשנתיים, שעובדת ב-5 ועדות שונות.

<מיכל יטמנו: אציג כמה דוגמאות שיסברו את האוזן.

<מיכל יטמנו: ועדה ראשונה היא קידום שירותי רווחה מרחוק, כאשר הרעיון הוא דרך הדיגיטציה לצמצם פערים חברתיים וגיאוגרפיים במטרה להנגיש שירותים לאנשים שלא יכולים להגיע ולקבל את השירות עצמו, בין אם בשל מגבלה פיזית ובין אם בשל נכות, לספק שירות להרבה אנשים בו בזמן.

<מיכל יטמנו: כחלק מן הוועדה הזו נערך סקר וממש בימים האחרונים גובשו המלצותיו, במטרה לבחון את הפערים באוריינות הדיגיטלית בקרב אוכלוסיות שונות, ביניהן אזרחים ותיקים, משפחות במצוקה, אנשים עם מוגבלויות ועובדי המשרד עצמם.

יעקב פרי: מה היו התוצאות?

<מיכל יטמנו: השורה התחתונה היא שגובשו המלצות שאומרות באיזו דרך כדאי לעבוד עם האנשים האלה, באיזו שיטה.

יעקב פרי: הסקר נערך על מנת לקבוע את תוכנית ההדרכה?

<מיכל יטמנו: בדיוק, לבחון, לעשות מיפוי שבוחן מה המצב הקיים, מה הפערים הקיימים ולייצר שיטה שבה אפשר לצמצם את הפערים האלה.

<מיכל יטמנו: ועדה שנייה היא קידום מיצוי זכויות, בעצם לבנות תשתית מידע נגיש לכלל האזרחים ולכלל עובדי המשרד, שמספקת את כל המידע בדבר מיצוי זכויות שהם יכולים לקבל.

<מיכל יטמנו: הוועדה השלישית היא תיק לקוח – לייצר תיק לקוח אחיד שכולל את המידע של הלקוח ואת תוכנית ההתערבות שלו.

<מיכל יטמנו: הוועדה הרביעית היא פיקוח דיגיטלי.

<מיכל יטמנו: כ-70% מהשירותים של המשרד הם במיקור חוץ.

<מיכל יטמנו: במטרה לייעל את הפיקוח יש פיקוח דיגיטלי, כלים דיגיטליים שישפרו את עבודת הפיקוח של המשרד.

<מיכל יטמנו: והוועדה החמישית היא הכשרה מקצועית של עובדים בשירותי הרווחה, שזה בעצם למידה מקוונת וכן הלאה.

<מיכל יטמנו: זו הפעילות שקורית במשרד בשנתיים האחרונות.

יעל כהן-פארן: היא הראשונה שדיברה ממשרד הרווחה?

יעל כהן-פארן: אפשר לשאול אותך משהו?

יעל כהן-פארן: אולי זה לא מתחום תפקידך.

יעל כהן-פארן: האם יש היום מצב שאזרח כלשהו לא יכול למצות את זכויותיו בגלל הפער הדיגיטלי?

יעל כהן-פארן: האם בגלל שאין לו נגישות דיגיטלית, אין לו אינטרנט, הוא לא יכול להגיש טפסים?

יעל כהן-פארן: ואם כן, עד כמה התופעה הזאת חמורה ומה אתם עושים בעניין?

<מיכל יטמנו: התופעה הזו קיימת.

יעל כהן-פארן: באילו היקפים?

<מיכל יטמנו: מה שהמשרד עושה על מנת למנוע את הבעיה הזו, הוקמו מרכזי "עוצמה" ב-95 רשויות מקומיות בארץ, כאשר במרכזים עצמם מתבצע מיצוי זכויות אקטיבי.

יעקב פרי: את באה למרכז והם עוזרים לך לעשות את זה.

<מיכל יטמנו: בדיוק, הם ממש עושים איתם ביחד מיצוי זכויות אקטיבי.

<מיכל יטמנו: ללא קשר לזה, גם בתוך המחלקות לשירותים חברתיים מתבצע מיצוי זכויות, כאשר הלקוח מגיע לעובדת הסוציאלית המשפחתית והיא מסייעת לו במיצוי הזכויות.

<מיכל יטמנו: ממש בימים אלה אנחנו פועלים על תוכנה למיצוי זכויות כחלק ממה שתיארתי, שתאפשר מידע.

<מיכל יטמנו: ברגע שהעובדת הסוציאלית והלקוח מקלידים לתוכנה מסוימת את כל הנתונים של אותה משפחה יוצא פלט מסודר של כל הזכויות שהוא זכאי להן, כולל הטפסים שהוא צריך למלא, במטרה אחרי גם לעשות מעקב כדי לראות איפה זה נמצא.

יעקב פרי: כדי להיות ישרים עם עצמנו, אם זה ב-95 רשויות מקומיות יש לנו עוד פער גדול להדביק.

<מיכל יטמנו: נכון, ואנחנו בדרך לשם.

יעל כהן-פארן: מה זה "בדרך לשם"?

יעל כהן-פארן: הולכים להקים בכל הישובים מרכז כזה?

<מיכל יטמנו: כן.

<מיכל יטמנו: הולכים להרחיב את מרכזי "עוצמה" לכלל הישובים.

<מיכל יטמנו: כרגע זה פיילוט שמתקיים ב-95 רשויות מקומיות, שהוא פיילוט נרחב.

<מיכל יטמנו: במרכזים נעשית עבודה מדהימה, עם הרבה משפחות ויחידים, במטרה לא רק לספק להם את המידע אלא ממש לעשות איתם.

<מיכל יטמנו: יש מלווה משפחות שהולך איתם כאשר הם צריכים לביטוח הלאומי, לכל מקום שהם צריכים על מנת לסייע ממש במיצוי הזכויות.

יעל כהן-פארן: מה היקף התופעה שאתם רואים שמיצוי הזכויות לא מקבל מענה בגלל אי נגישות דיגיטלית?

<מיכל יטמנו: אשמח לשלוח לך נתונים מספריים.

<מיכל יטמנו: התופעה רווחת.

<מיכל יטמנו: אני חייבת להגיד ברמה האישית, גם אני לפעמים לא יודעת מה זכויותיי.

<מיכל יטמנו: הלוואי והיה גם לי כאזרחית מאגר שהייתי יכולה להיכנס אליו, ולשם המשרד הולך, המטרה לייצר את זה.

יעקב פרי: אם תוכלי לספק נתונים זה יעזור לנו מאוד לעבודת המעקב.

יעקב פרי: תודה.

<מיכל יטמנו: נשמח להעביר לכם נתונים.

<ציפי נחשון-גליק: גם אני ממשרד הרווחה, אני מנהלת שירות לנוער, צעירות וצעירים בגילאי 13-25.

<ציפי נחשון-גליק: שני דברים ברצוני לומר.

<ציפי נחשון-גליק: קודם כול, לגבי הנגשת מידע באופן אינטרנטי, אנחנו במשרד מובילים עכשיו תוכנית לאומית לצעירים בסיכון, בגילאי 18-25.

<ציפי נחשון-גליק: ברור לנו שחלק מהמענים לא חייבים להיות פנים אל פנים מול עובד סוציאלי שמגיע.

<ציפי נחשון-גליק: לכן אנחנו כרגע לקראת פתיחת אתר שבצמוד לו סיוע בטלפון, שהם יוכלו לפנות בטלפון או באמצעות צ'אטים למיניהם.

<ציפי נחשון-גליק: אני רוצה לגעת באוכלוסייה של עשרות אלפים שאנחנו מצליחים להגיע אליהם, בני נוער וצעירים שמודרים, שלא נמצאים במסגרות ובעצם הנגישות הדיגיטלית לא קיימת כלפיהם.

<ציפי נחשון-גליק: כלומר, הם לא נמצאים בבתי-ספר כדי להרוויח ולזכות בתוכניות, הם לא נמצאים בפנימיות, לא של משרד הרווחה ולא של משרד החינוך.

<ציפי נחשון-גליק: בני הנוער האלה שמשוטטים נמצאים בהדרה חברתית כל-כך גדולה.

<ציפי נחשון-גליק: אנחנו מנסים לייצר אמון, להביא אותם לחדר הטיפולים, אבל אנחנו לא מצליחים בגלל היעדר משאבים להנגיש אותם לדיגיטציה.

יעקב פרי: תהיי יותר ספציפית.

יעקב פרי: זה נוער שלא נמצא בשום מסגרת.

יעקב פרי: הרצון הוא להביא אותם למצב שנוכל ללמד אותם, להרגיל אותם, לצמצם את אותו פער, הנושא שאנחנו עוסקים בו.

יעקב פרי: בהיעדר משאבים מה קורה?

יעקב פרי: אין לנו מקומות להביא אותם אליהם?

יעקב פרי: או אין מדריכים?

<ציפי נחשון-גליק: זה מורכב.

<ציפי נחשון-גליק: דורש תקציב גם לקנות את כל החומרה.

<ציפי נחשון-גליק: גם התשתית וגם התקציב לאנשים שאנחנו צריכים לאסוף אותם ולאגד אותם לכדי קבוצה.

<ציפי נחשון-גליק: יש לנו צוות שמטפל בהמשך, ששם אותם בטיפול קבוצתי גם על דברים אחרים, אבל כדי להנגיש אותם לדיגיטציה נדרשים משאבים נוספים שצריך להקדיש לזה.

<ציפי נחשון-גליק: עם חלק מבני הנוער יכולנו להיעזר בעמותת "תפוח", שקיבלה תקציב מהקרן לילדים ונוער בסיכון של המוסד לביטוח לאומי, ושם נערות בסיכון שלנו השתתפו בלא מעט תוכניות כאלה, אבל אם אנחנו רוצים תורה לאלפים ולא רק לאלופים אז צריך להתייחס גם לזה.

<עודדה פרץ: אני סגנית המפקחת על הבנקים בבנק ישראל.

<עודדה פרץ: עלה פה נושא הדיגיטציה במערכת הבנקאית, שזה נושא שאנחנו מכירים אותו ונידון הרבה, בפרט בוועדה הזו, וחבר הכנסת כבל עוסק בו הרבה.

<עודדה פרץ: זה כולל גם נושא של סגירת סניפים, שלגביו נחקק חוק חדש בוועדה הזאת שנכנס לתוקף ב-15 באוגוסט, שנתן סמכות לפיקוח על הבנקים לטפל בנושא הזה ולבחון ולאשר כל סגירה של סניף, וכך אנחנו עושים מאז.

<עודדה פרץ: בנוסף אנחנו הוצאנו הוראת ניהול בנקאי תקין שמשלימה את החוק הזה וקובעת את הסטנדרטים, מה המדיניות שבנק צריך לפעול בה בנושא סגירת סניפים, אילו דברים הוא צריך לבחון, האחריות של הדירקטוריון וההנהלה של הבנק בנושא הזה.

<עודדה פרץ: באותה הוראה יש גם טופס מובנה שכל בנק צריך למלא כאשר הוא מבקש לסגור סניף.

<עודדה פרץ: מאז אנחנו למעשה בוחנים כל בקשה כזאת בהתאם לכל מיני קריטריונים.

<עודדה פרץ: בין הדברים שהבנק צריך לבחון בהתאם לטופס שלנו זה גם את האוכלוסייה של הסניף.

<עודדה פרץ: אחד הדברים המשמעותיים שם הוא גיל הלקוחות שהסניף הזה משרת וגם הסביבה שהוא משרת אותה.

<עודדה פרץ: למשל אחד הדברים שאנחנו מתייחסים אליו מאוד, אם למשל יש בית אבות בסמוך לבנק.

<עודדה פרץ: היה לנו איזה סניף שהתבקשה סגירה שלו לאחרונה והתברר שיש לידו בית אבות, שחלק מהלקוחות שלו הם דיירי אותו בית אבות, ואז דרשנו – במסגרת הסגירה לפי החוק את אישור הסגירה אנחנו יכולים להתנות בתנאים.

<עודדה פרץ: אחד התנאים שדרשנו באותו מקרה של סניף שהיה לידו בית אבות הוא שיגיע פקיד הבנק באופן תקופתי לאותו בית אבות.

<לאה ורון: בהנחה שכל אותם דיירי בית האבות נמנים עם הלקוחות של אותו סניף בנק.

<עודדה פרץ: אם הם נמנים על לקוחות של בנק אחר אז אין בעיה.

<עודדה פרץ: למשל באותו מקרה הסתבר שלא רבים מלקוחות הבנק הם דיירי בית האבות הזה, אבל בכל זאת בנושא הזה אנחנו מאוד-מאוד רגישים ודרשנו שיגיע פקיד של הבנק באופן תקופתי לבית האבות.

יעקב פרי: מה עם נושא הטלרים מול העמדות הממוחשבות?

<עודדה פרץ: במסגרת ההוראה שלנו הבנק צריך לבחון גם את הנושא הזה.

<עודדה פרץ: אם נראה שזה יוצר בעיה במקרה מסוים יש לנו אפשרות להתערב.

<עודדה פרץ: בנוסף לכך יש נושא של מאמנים דיגיטליים.

<עודדה פרץ: ההוראה דורשת למשל שאם בנק סוגר עמדות טלר, לפני שהוא סוגר אותן הוא יצטרך להעמיד את המכונות מראש כדי שלתקופה מסוימת לאנשים יהיה גם וגם, וגם הוא צריך להעמיד מאמנים דיגיטליים שידריכו את הלקוחות להשתמש במכונות האלה, ויש דיילים שעומדים ומדריכים את האנשים.

<לאה ורון: יש הנחיה ברורה כלשהי לגבי יחס הטלרים והמכונות בכל אחד מסניפי הבנקים?

<עודדה פרץ: ההוראות שלנו הן לא ברמה כזאת ספציפית.

<עודדה פרץ: ההוראה שמתייחסת לנושא הזה אומרת שהדירקטוריון יוודא שהמדיניות שלו בנושא פריסת הסניפים- - -

יעקב פרי: אנחנו מדברים על הטלרים בסניף, לא הסניף עצמו.

<עודדה פרץ: יש הוראה שלנו שמחייבת את המשכיות מתן השירותים.

<עודדה פרץ: הבנק צריך לבחון את הנושא הזה.

יעקב פרי: אני מבקש שתבחנו לאור השאלות שלנו כי יש בעיה במיוחד, כפי שהוזכר כאן על-ידי חבר הכנסת חאג' יחיא, שלקוחות במגזר הערבי מגיעים לסניפים בתאריכים מסוימים.

<עודדה פרץ: נבדוק את הנקודה הזאת.

<עודדה פרץ: חשוב לציין גם שלא כל הבנקים המדיניות שלהם לסגור סניפים.

<עודדה פרץ: תמיד יש אופציה לעבור לבנק אחר שהמדיניות שלו שונה והוא לא סוגר עמדות טלר.

<מי-טל גרייבר שוורץ: מה לגבי מאמנים דיגיטליים שיאמנו את האוכלוסיות המוחלשות, בין בחברה הערבית ובין באוכלוסיות אחרות, להשתמש בטלפון הסלולרי שלהם או במחשב בשביל לקבל את השירותים?

<עודדה פרץ: זה אחד הדברים שהם בהחלט עושים.

<עודדה פרץ: הם מדריכים את האנשים להוריד את האפליקציה וללמוד להשתמש בה.

<עודדה פרץ: גם אנחנו יזמנו לפני מספר חודשים שבוע חינוך פיננסי, שבמסגרתו זה היה הנושא, להדריך את האנשים להוריד את האפליקציה.

<מי-טל גרייבר שוורץ: על-פי הסקר שלנו, כפי שאמרתי קודם, השימוש בקיצור תורים או מילוי טפסים, גם בבנקים, נמוך מאוד באוכלוסייה הערבית לעומת האוכלוסייה היהודית.

<מי-טל גרייבר שוורץ: אני חושבת שזה המקום של הבנקים לדחוף את הנושא הזה, לא רק בגלל סגירת סניפים ואינטרס כלכלי שלכם אלא גם בשביל לקצר את התורים, לשפר את השירות.

<עודדה פרץ: יש בנקים שמקדמים את זה מאוד, יש בנקים שהדריכו את כל הפקידים שלהם בכל הסניפים כדי שהם ידריכו את כל הלקוחות, כלומר הם מקדמים את זה בצורה משמעותית מאוד, שזה פרויקט דגל שלהם.

<עודדה פרץ: יש בנקים שפחות.

<עודדה פרץ: אנחנו מאוד מעודדים את זה.

<עודדה פרץ: זה אינטרס של כולם, זה win-win situation, כי בסוף השירותים שהלקוח עושה בדיגיטל, וחלק גדול מן הלקוחות כן יכולים לעבור לשימוש הזה, הרבה יותר זמינים והרבה יותר זולים מבחינת עמלות, זה רבע מחיר, וזה דבר שלקוח יכול לעשות 24/7, כלומר הוא לא תלוי בפקיד.

<עודדה פרץ: יש לזה הרבה מאוד יתרונות.

<עודדה פרץ: הוא יכול לעשות את זה מן הבית.

<עודדה פרץ: לכן זה win-win situation ואנחנו מאוד מעודדים את זה.

יעקב פרי: תודה.

יעקב פרי: כמה מילים לחברתנו חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: אני מודה על הדיון ואני חושבת שהוא חשוב מאוד.

יעל כהן-פארן: אני גם חברה בוועדת המדע והטכנולוגיה ואנחנו דנים לא מעט בנושא הפער הטכנולוגי.

יעל כהן-פארן: אתמול היה גם דיון בשדולה בנושא הפער הטכנולוגי בקרב אוכלוסיית הקשישים.

יעל כהן-פארן: אין ספק שיש התקדמות טכנולוגית אדירה וכמעט לכל אחד, ולא משנה באיזה מצב סוציו-אקונומי הוא, יש טלפון, וברוב המקרים טלפון חכם, אבל לא לכולם.

יעל כהן-פארן: קודם כול, יש פה הזדמנות.

יעל כהן-פארן: בעצם אם פעם היה יותר קשה להתגבר על הפער הדיגיטלי כי היה הרבה יותר יקר לקנות את האמצעים הטכנולוגיים לפני 10, 15, 20 שנים, היום זה הרבה יותר זול.

יעל כהן-פארן: אז הפערים הדיגיטליים כבר הצטמצמו, או הפוטנציאל לפערים דיגיטליים כבר הצטמצם כי אנחנו מדברים על טכנולוגיות הרבה יותר זמינות.

יעל כהן-פארן: מצד שני, צריך לזכור שתמיד יש את החלשים ביותר בחברה ופעמים רבות זה המבוגרים.

יעל כהן-פארן: אתמול היה דיון על הקשישים שאין להם נגישות לאמצעים דיגיטליים או צריכים מאוד-מאוד להתאמץ לשם כך.

יעל כהן-פארן: זה גם משהו מנטלי-תרבותי, שינוי גדול מאוד עבורם.

יעל כהן-פארן: יש כאן המון מה לעשות.

יעל כהן-פארן: שמעתי כאן חלק מן הדוברים.

יעל כהן-פארן: אין ספק שהמלאכה עוד רבה אבל העשייה בינתיים נשמעת שהיא בכיוון הנכון.

יעל כהן-פארן: זו הזדמנות, עצם זה שהפער הדיגיטלי יכול להצטמצם כי האמצעים קיימים, זו רק הזדמנות לצמצם את הפערים החברתיים בישראל.

יעל כהן-פארן: צריך לפעול חזק מאוד בכיוון הזה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעקב פרי: תודה.

יעקב פרי: גבירותי ורבותי, אני חושב שמדינה מובילה, אולי מהראשונות בעולם, מבחינה טכנולוגית, לא יכולה בסופו של דבר להרשות לעצמה פערים כל-כך משמעותיים.

יעקב פרי: הפערים נובעים מהרבה מאוד דברים ששמענו פה ואין בכוונתי לחזור ולסכם אותם.

יעקב פרי: נראה לי ששוב, כמו בהרבה מאוד נושאים כלכליים וחברתיים, כמו תאונות דרכים וכיוצא בזה, מדינת ישראל לא משכילה להרים תוכנית לאומית אחת.

יעקב פרי: כל מי שדיבר כאן, אם זה משרד ממשלתי ואם זה עמותה ואם זה המיזם הנפלא שלכם ואם זה "תפוח", אין לנו ספק שעושה כמיטב יכולתו, מנסה לתרום.

יעקב פרי: לפעמים יש בעיה של השילוב, של השתי וערב, ואז מתרחבים פערים שכולנו היינו רוצים לצמצם אותם, שלא לדבר על לסגור אותם.

יעקב פרי: השימוש היום ביישומי האינטרנט, ביישומים הדיגיטליים, הופך את כל תחומי החיים, גרם להפיכה.

יעקב פרי: יש אנשים שאפילו לא צריכים לצאת מן הבית כמעט לשום צורך, אם זה לקניות, אם זה לטפסים, אם זה להזמין מונית או אפילו לרכישת השכלה.

יעקב פרי: אנחנו לא חושבים שמטרת ועדת הכלכלה להשאיר אנשים בבית אבל בהחלט יש לנו את היכולת, יש למדינת ישראל את ה-know how, יש לנו את האנשים, יש לנו את התשתיות המספקות – כמובן בתוספות שצריך לשים, אבל היום גם תשתית פיזית בחלק מן המקומות לא נחוצה, יש תשתית אלחוטית שאפשר גם אותה לנצל.

יעקב פרי: מה שגרמו לנו, אדון אלוני, חברות הכבלים שלא הלכו לפריפריה, היום אפשר להתגבר על זה, לפחות באופן חלקי.

יעקב פרי: היה חסר לי מאוד שלא הייתה כאן נציגות של להב"ה.

<יעל ימין: הגעתי באיחור אבל אני כאן.

יעקב פרי: התקדמנו קצת בלהב"ה?

<יעל ימין: אנחנו מתקדמים כל הזמן.

<יעל ימין: אני מנהלת תחום אוריינות דיגיטלית בלהב"ה.

יעקב פרי: כמה מרכזים יש היום בארץ?

<יעל ימין: 30 מרכזים.

יעקב פרי: כשאני עזבתי את משרד המדע היו 40 מרכזים.

יעקב פרי: אני לא צוחק.

<יעל ימין: יש לנו 30 מרכזים.

יעל כהן-פארן: זה 40 מרכזים על הנייר.

יעל כהן-פארן: אתה יודע, הנייר סופג הכול...

<יעל ימין: אנחנו עומדים בפתחו של תהליך שבו אנחנו עוברים לשירותים מרכזיים ניידים כדי להגיע לכמה שיותר רשויות ולתת מענה לביקוש גבוה יותר.

<יעל ימין: ממש עכשיו אנחנו נמצאים בתהליך הזה.

יעקב פרי: אתם מתקדמים?

<יעל ימין: כן.

יעקב פרי: יש הרבה אנשים?

יעקב פרי: המרכזים מלאים?

<יעל ימין: כן, בהחלט.

יעקב פרי: זה פרויקט שאפשר להגדיר אותו, כמו הפרויקט "מחשב לכל ילד", כפרויקט לאומי, שגם הרשות וגם משרדי הממשלה לוקחים בו חלק והשירות חינמי והתוצאות נהדרות.

יעקב פרי: אני זוכר שביקרתי במרכז להב"ה בטייבה ובאמת אורו עיניי.

יעקב פרי: אני חושב שהוא יכול להתאים – יש בירושלים להב"ה למגזר החרדי.

<יעל ימין: נכון.

<יעל ימין: יש גם בבני ברק, במודיעין עילית, באלעד.

יעקב פרי: כשמסתכלים על המרכזים הללו מסתבר שאפשר גם לסגור פערים, כל אחד כמובן בתחומו ועם הצרכים שלו, גם בחברה החרדית וגם במגזר הערבי.

יעקב פרי: עוד פעם, לא במאה אחוז ולא כולם התנפלו על זה אבל אפשר בהחלט להרחיב באופן דרמטי את האוכלוסיות, וצריך לעשות את זה.

יעקב פרי: אני לא רוצה לתת פה ציונים על התיאום בין משרדי הממשלה, אבל כמו בדברים אחרים, אם היה לנו תיאום קצת יותר הדוק בין הרבה מאוד משרדי ממשלה שמתעסקים בזה ללא ספק זה היה מועיל, אבל זה מה שיש.

יעקב פרי: גם אם ועדת הכלכלה תחליט שהתיאום צריך להיות חזק יותר אני לא בטוח שכך יקרה אחרי שכל אחד ייצא מהדיון.

יעקב פרי: אני מקווה מאוד שהדברים שעלו פה, הנתונים שעוד נקבל וייתכן שדיונים נוספים שנערוך כדיונים עוקבים על סמך נתונים שאתם תעבירו, יצליחו לקדם אותנו.

יעקב פרי: אני מעודד אתכם ומבקש מכם לשלוח לוועדת הכלכלה נתונים, פערים, בעיות, שאתם חושבים שוועדה פרלמנטרית יכולה לדחוף אותם, להעלות אותם למודעות, לדאוג ליתר תיאום בין משרדים או בין ארגונים ולקבל אולי לפעמים רחמנה ליצלן יותר תקציב.

יעקב פרי: כל הדברים האלה אפשריים ולחדר הזה יש בכל זאת יכולת השפעה לא קטנה על הרשות המבצעת, אנא תנצלו אותנו.

יעקב פרי: אני רוצה להודות לכם על ההשתתפות הערה ולאחל לכולנו שנצליח לצמצם עוד ועוד את הפערים הדיגיטליים.

יעקב פרי: תודה רבה.

יעקב פרי: הישיבה נעולה.