ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 160, 2016-12-06 10:08

אברהם נגוסה: בוקר טוב לכולם.

אברהם נגוסה: אני יודע שיש אנשים בדרך, אז אנחנו נתחיל והם יצטרפו אלינו.

אברהם נגוסה: תודה לכל האנשים שהגיעו.

אברהם נגוסה: הנושא בו נדון היום הוא קליטת עולים חדשים ביהודה ושומרון.

אברהם נגוסה: אנחנו קבענו את הנושא לאחר הסיור שערכה הוועדה במסגרת הוועדה, וגם עשיתי לא במסגרת הוועדה סיור ביהודה ושומרון ונחשפתי לקליטת העלייה.

אברהם נגוסה: כמי שמעריך את קליטת העלייה כמאוד מוצלחת ביהודה ושומרון.

אברהם נגוסה: גם כשיש הצלחה כזאת אנחנו גם שומעים אתגרים ובעיות בשטח.

אברהם נגוסה: המועצות שם וגם גופים אחרים מתמודדים עם קשיים בקליטת העלייה.

אברהם נגוסה: אמרנו "בואו נקיים דיון, נזמין את משרדי הממשלה ונקיים דיון ביחד כדי להתמודד עם הבעיות האלה שקיימות".

אברהם נגוסה: גם למשרדי הממשלה יש הערכה רבה בשיתוף הפעולה למיטב הבנתי וידיעתי, עם המועצות והרשויות הקולטות את העלייה ביהודה ושומרון, אבל יש בעיות ספציפיות כמו למשל מבנים, שזה לא עניינים מדיניים או כל הדברים האלה שיש, זה לא חופשי לבנות למי שהצטרף לעולים החדשים.

אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו פותרים את הבעיות האלה ואיך אנחנו נותנים מענה לעולים חדשים שהגיעו להתחיל את החיים שלהם ביהודה ושומרון.

אברהם נגוסה: לכן הזמנו לכאן משרדים.

אברהם נגוסה: עד עתה האנשים שהגיעו ורצינו גם שיגיעו מקרקעי ישראל, הם לא הגיעו.

אברהם נגוסה: הגיעו נציגים מהחטיבה להתיישבות.

אברהם נגוסה: משרד הקליטה נמצא פה, נציג משרד השיכון בדרכו לכאן.

אברהם נגוסה: גם משרד הרווחה ומשרד החינוך נמצאים פה.

אברהם נגוסה: אנחנו נתחיל ומי שבדרך יצטרף אלינו.

אברהם נגוסה: אני רוצה לציין את הבעיות ששמעתי וגם ניתן לעוסקים במלאכת קליטת העלייה להציג לנו את הבעיות.

אברהם נגוסה: בעיה למשל של מבנה, יש להם בעיה של מבנה, יש בעיה של תעסוקה, יש בעיה של פרויקטים חינוכיים, יש להם בעיות כמו מגשרות בגני ילדים, גני חובה שיהיה להורים את ההזדמנות ללכת וללמוד באולפן, ואין להם מקום שיוכלו להשאיר את ילדיהם.

אברהם נגוסה: הם יתארו בדיוק את הבעיות הללו כפי שהסבירו לנו בשטח ואז אני מבקש שנציגי משרדי הממשלה יתייחסו לבעיות האלה ונצא בסוף עם סיכום של עבודה משותפת כדי להתמודד עם הבעיות.

אברהם נגוסה: מבחינת ההזמנות, הוצאנו הזמנה למועצת יש"ע.

אברהם נגוסה: מועצת יש"ע מרכזת את כל הרשויות המקומיות שם ולכן אנחנו מצפים שכולם הוזמנו ולכולם הגיעה ההזמנה.

אברהם נגוסה: ואלה שלא הגיעו, אני מקווה שהם יודעו ובחרו אולי שלא להגיע.

אברהם נגוסה: אבל אלה שהגיעו – אם אתם מייצגים את כולם, נשמח לשמוע בשם כולם.

אברהם נגוסה: אם באתם לייצג את הישוב שלכם או המועצה שלכם, תציגו גם.

אברהם נגוסה: אני אתן את רשות הדיבור למועצה המקומית מטה בנימין.

אברהם נגוסה: שרה שראל, אחראית קליטת עלייה.

<שרה שראל: קודם כל אנחנו מועצה אזורית.

<שרה שראל: המועצה האזורית הכי גדולה במדינת ישראל, מונה 65,000 נפש ב-40 ישובים.

<שרה שראל: כדי לסבר את האוזן, המרחק אצלנו במועצה להגיע ממזרח למערב ומצפון לדרום שעה וחצי ברכב.

<שרה שראל: שזה מכתיב את הבעיה הראשונה ואני רוצה לדבר באופן כללי על בעיות הקליטה, לאו דווקא הבעיות שלנו כי אני חושבת שהבעיות שלנו אני מניחה שהן מייצגות גם יישובים אחרים, ומועצות אחרות למרות שאולי במרחק אנחנו די ייחודיים.

<שרה שראל: אנחנו קולטים עולים מארצות הברית בעיקר בישוב חשמונאים, ועולים מצרפת בעיקר בישוב עלי, שיש מגוון עולים במועצה, מ-34 מדינות שונות בעולם מזימבבואה ועד פינלנד.

<שרה שראל: המגוון הוא עצום אבל בבודדים.

<שרה שראל: הקבוצות מגיעות מארצות הברית ומצרפת.

<שרה שראל: עלי הוא ישוב ששוכן במרחק גדול מאוד מירושלים, אין תחבורה ציבורית סדירה.

<שרה שראל: כדי שעולה יוכל להגיע לאולפן או לעבודה, הוא צריך לנסוע באוטובוס, האוטובוס זה שעה וחצי נסיעה כל כיוון.

<שרה שראל: וזה בלי לקחת בחשבון את הפקקים.

<שרה שראל: זה פשוט העצירות וה- - - וזה מאוד מקשה.

<שרה שראל: אז תגידו "נכון, גם לישראלים יש את אותה בעיה" אבל העולים של היום זה לא מה שהיה פעם שהיה להם רכב, הם נוסעים בתחבורה ציבורית וזה בעיה ראשונה.

<שרה שראל: הבעיה השניה היא התעסוקה, שהתעסוקה מהווה חסם מאוד גדול לקליטה.

<שרה שראל: יש לנו מגוון של עולים שבעצם אין להם מקצוע, הם הגיעו לארץ מאמינים שיהיה בסדר, יש להם אמונה חזקה, רובם מסורתיים, אבל כשמגיעים המציאות טופחת על פניהם והבעיה היא לא כל כך בסדר, והמון דברים לא מסתדרים.

<שרה שראל: יש דבר ביחס לקליטת עולי צרפת שלא כל כך מדברים עליו.

<שרה שראל: צרפת היא מדינת רווחה ועולים מצרפת מקבלים מהמדינה סיוע ותקציבים בלי שהם צריכים לבקש.

<שרה שראל: אני שמעתי שליח שהיה שליח של הסוכנות בצרפת שיש לו שישה ילדים, הוא הגיע לצרפת לאיזה פרבר, הוא קיבל טלפון מהעירייה ואמרו לו "אנחנו נורא שמחים שהצטרפת, שמענו שיש לך שישה ילדים, מגיעה לך עזרה במשק הבית".

<שרה שראל: הוא אומר "אשתי בחיים לא חשבה בארץ שמגיע לה עוזרת, הגעתי לצרפת קיבלתי עזרה במשק הבית".

<שרה שראל: בצרפת הלימודים הם בחינם, שכר הדירה בחינם, יש השלמת הכנסה בלי שא נשים מבקשים, ובית הספר הוא עד 17:30, 18:00.

<שרה שראל: הילדים מגיעים הביתה בערך ב-18:00, מה שנשאר להם לעשות זה ארוחת ערב, קצת טלוויזיה, מקלחת ולישון.

<שרה שראל: פה הילדים מגיעים הביתה בשעה 14:00, מה עושים איתם כל היום?

<שרה שראל: ההורים צריכים לעבוד.

<שרה שראל: הם פתאום צריכים לשלם שכר דירה, הם לא שילמו שכר דירה.

<שרה שראל: הם צריכים לשלם שכר לימוד וגבוה והם לא שילמו את זה, ואלה דברים שלא מדברים עליהם וזה קשה להם.

<שרה שראל: הם נופלים, מעבר לבעיות של השפה, והעבודה, קשיי היום יום של העולים האלה זה דבר שצריך להציף אותו וצריך לחשוב איך אנחנו פותרים אותו.

<שרה שראל: אנחנו מטה בנימין, כדי לפתור את הבעיה של תעסוקה עשינו לפני חמש שנים מיפוי באחד הישובים ובדקנו מה מצב העולים.

<שרה שראל: הסתבר לנו שלחלקם הגדול מאוד יש חובות כספיים שנובעים מבעיות של תעסוקה.

<שרה שראל: הנטייה שלהם הייתה לעבוד בחברה של שיווק טלפוני, שהם יושבים באיזה משרד, עונים לטלפון ובאמת מנסים לשווק מהארץ מוצרים של חברות צרפתיות בארץ, מרוויחים 25 שקלים לשעה.

<שרה שראל: 25 שקלים לשעה, אני לא צריכה לספר, אי אפשר לשלם במכולת.

<שרה שראל: אי אפשר לקנות בגדים, אי אפשר להתנהל, אי אפשר כלום.

<שרה שראל: יש להם חובות לישוב, חובות על משכנתאות שלפעמים קונים בתים.

<שרה שראל: הבנו שהבעיה העיקרית היא עבודה וכדי לפתור את בעיית העבודה החלטנו אז לקחת רכזת תעסוקה שלמיטב ידיעתי אנחנו הרשות היחידה שעושה את זה, מעסיקים על חשבון הרשות רכזת תעסוקה, היא יושבת פה לשמאלי, שמה רינה בן עמו, משפטנית בהכשרתה שכבר חמש שנים עוזרת לעולים למצוא עבודה, כל אחד לפי כישוריו, לפי יכולתו.

<שרה שראל: היא תתאר אחר כך איך היא עושה את זה אבל צריך לדעת שכשמצאת לעולה עבודה זה לא שיופי, הוא מסתדר בעבודה נהדר.

<שרה שראל: בעוד חצי שנה, שנה, שנה וחצי הוא חוזר אליה עוד פעם כי משהו לא הסתדר, הוא מחפש עבודה אחרת, הוא רוצה ללכת הלאה.

<שרה שראל: צריך לתת את הדעת על הנושא הזה של איך עוזרים לעולים להיקלט בעבודה כי זה לא שירות תעסוקה, "הנה, קח פתק הפנייה ותבדוק".

<שרה שראל: זה מצריך הרבה יותר גישה אישית.

<שרה שראל: בעיה אחרת זה כמובן מבנים.

<שרה שראל: אני מאמינה שהרבה מאוד ישובים רוצים לבנות, רוצים לקלוט, אבל המבנים - אנחנו צריכים לפני שאנחנו קולטים לבוא למזכירות בעלי ועלי משריין בתים לעולים ועד הרגע האחרון לא יודעים אם כן יגיעו לא יגיעו, כמה יגיעו, וצריך שהמדינה תיתן איזו שהיא זמינות למבנים עם ציוד בסיסי שעולה שמגיע לארץ יהיה לו 4-5 שנים איזו שהיא דירה שבה הוא יכול לגור בלי העול הזה של "יוציאו אותי, בשכירות, איך אני אשלם, איך אני אעשה" שזו נקודה קריטית.

<שרה שראל: דבר אחר זה נושא של החינוך.

<שרה שראל: יש מחקרים בלי סוף על מהגרים ועל נושא של השפה ועל הקליטה החברתית.

<שרה שראל: צריך המון המון משאבים.

<שרה שראל: המדינה לא נותנת את הדעת על קליטת עלייה בגנים שצריך לדעת, צריך לעזור, אנחנו מעסיקים גננת מגשרת שמסתובבת בין הגנים ועוזרת לכל הילדים העולים, אין את זה ברשויות אחרות וצריך לתת את הדעת שצריך לעשות את זה.

<שרה שראל: ילד עולה שמקבל פתרון בגן, הוא ילד נורמטיבי בלי בעיות, ילד רגיל, הוא מגיע לכיתה א' ואין לו בעיות של עולה חדש וחבל לחכות לכתה א' לתת את הסיוע אז כשכבר יש תסכולים של בעיות בלמידה אם אפשר לפתור את זה בגן.

<שרה שראל: צריך לתת יותר.

<שרה שראל: משרד הקליטה נותן תקציבים לסיוע לקליטה בקהילה לתכניות, זה מעט, זה לא מספיק.

<שרה שראל: זה לא נותן מספיק כדי לצרף את הילדים וגם את ההורים להווי הישראלי.

<שרה שראל: אנחנו שאנחנו רשות לא קטנה, התקציבים שלנו ממשרד הקליטה לפעילות כזאת היא בסדר גודל של עד 100,000 שקל.

<שרה שראל: זה לא מספיק, צריך להוסיף.

<שרה שראל: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: בבקשה החטיבה להתיישבות של ההסתדרות הציונית העולמית.

אברהם נגוסה: גאל גרינוולד בבקשה.

<גאל גרינוולד: תודה.

<גאל גרינוולד: אני משמש כיושב-ראש החטיבה להתיישבות ואני שמח שכיושב ראש אתה כינסת נושא מיוחד בנושא של עלייה וקליטה לטובת העולים ביהודה ושומרון.

<גאל גרינוולד: אני אוסיף דבר אחד שלעניות דעתי חשוב, על מה שאת אמרת קודם.

<גאל גרינוולד: אני בעצמי אגב עליתי מחוץ לארץ לפני כמה שנים, גם מצרפת, ואני מאוד מאוד מזדהה עם מה שאמרת בנוגע לבעיה של הרווחה של אותם יהודים שעולים מצרפת, אני אומר, במיוחד כשהפער הוא גדול.

<גאל גרינוולד: זאת אומרת שמדי פעם אתה קורא עיתון מעריב או ידיעות אחרונות ורואה איזו תמונה של וילה גדולה באילת או בתל אביב שאומרים "הנה הצרפתים כבשו את השוק בתל אביב או באילת" ועל פניו יוצאת מן תמונה כזאת שכל מי שעולה משם יש לו את היכולת לרכוש את הבתים האלה, הבעיה שזה בדיוק החריג שלא משקף את הרוב, ואכן כפי שאת אמרת, הרוב תלוי בין היתר בשירותי רווחה מאוד משמעותיים שהמדינה שם מעניקה ולכן זה דבר שאנחנו חייבים לקחת בחשבון, אם אנחנו רוצים שהיהודים יגיעו לכאן, דיברנו על זה בשבוע שעבר.

<גאל גרינוולד: צריך לעשות את הכל כדי שהיהודים שחושבים ושוקלים לעזוב את צרפת יגיעו לכאן, ולא יגיעו לקנדה או למיאמי או לכל מיני מקומות אחרים שהם שוקלים.

<גאל גרינוולד: לכן אני חוזר על מה שאמרתי בפעם שעברה, מדינת ישראל כמדינה צריכה לעשות את הכל כדי שאותם אנשים שחושבים ושוקלים לעזוב את מקומם בגלל כל מיני בעיות שאנחנו מכירים היום באירופה, יגיעו לכאן ולא יגיעו למקומות אחרים.

<גאל גרינוולד: עכשיו אני חוזר לנושא של יהודה ושומרון.

<גאל גרינוולד: קודם כל מבחינת החטיבה להתיישבות, צריך לדעת שהחטיבה להתיישבות מאוד מעורבת, הייתה מעורבת, כידוע לכם היו מספר תקלות עם החטיבה להתיישבות, אני לא אכנס לזה אבל בעזרת השם אנחנו חוזרים לשגרה בשבועות הקרובים, החטיבה להתיישבות מעורבת במספר ישובים ביהודה ושומרון.

<גאל גרינוולד: אני מדבר על חיננית בשומרון, שיש שם מספר מבינם שהחטיבה להתיישבות העמידה לטובת העולים מחבר העמים.

<גאל גרינוולד: החטיבה להתיישבות גם הייתה מעורבת בעלי, עבור הפרויקט של היהודים שעלו מצרפת וכאן המקום לציין את עבודת הקודש, אין מילה אחרת, מהעמותה של שלום ואך, שבאמת במסירות נוסעים לצרפת, מנסים לאתר משפחות ומביאים אותם לעלי.

<גאל גרינוולד: ישנם פרויקטים נוספים בפדואל ובברוכין, החטיבה להתיישבות לא הייתה מעורבת ישירה בפרויקטים האלה אבל מדובר בפרויקטים מאוד חשובים, ושבעתיד החטיבה להתיישבות תיתן את התמיכה ואת הסיוע לפרויקטים האלה.

<גאל גרינוולד: דיברתי על עלי, על כוכב יעקב, על ברוכין, על פדואל ועל חיננית.

<גאל גרינוולד: דבר אחרון שאני מבקש לציין כאן בוועדה, אני חושב שיש פה חשיבות גדולה מאוד לכוון את העולים למסגרת הקהילתית הכפרית במדינת ישראל וביהודה ושומרון בפרט.

<גאל גרינוולד: אין ספק שהרבה יותר קל לעולה להקלט בישוב מאשר בעיר.

<גאל גרינוולד: אפשר גם להקלט בעיר כמובן, ויש הרבה עולים שעולים לנתניה, לתל אביב ולרמת גן וירושלים, אבל מהניסיון, ממה שאנחנו מכירים ומבינים המסגרת הקהילתית הכפרית, ואני ראיתי את זה, אני חייב לציין פה את ברוכין, אני לא יודע מי מייצג את ברוכין כאן, אין פה נציג של השומרון - אני ראיתי איך כל הישוב כישוב התגייס כדי לקלוט 15 משפחות מצרפת.

<גאל גרינוולד: אנשים שם שגרים בישוב אמרו לי "אנחנו לקחנו היום יום חופש כדי להגיע לשדה התעופה כדי לקלוט את המשפחה המאומצת שלנו" כלומר יש פה דברים מאוד יפים, זה מצב של win-win, כלומר גם המשפחה שעולה וגם המשפחה שעוסקת בקליטה מרוויחה מהדבר הזה ויש פה תרומה מאוד משמעותית לישוב.

<גאל גרינוולד: לסיום מה שאני מבקש להגיד, אדוני היושב ראש, אנחנו צריכים לעשות את הכל כדי להקל על העולים בתחום של המבנים, בתחום של החינוך, בתחום של הרווחה, אותן שעות שדיברת עליהן, משעה 14:00-14:30 שהילדים מסתובבים ברחוב, שאין מסגרת עד שעות הערב, כל הדברים האלה צריכים להיעשות.

<גאל גרינוולד: אני אסיים בכך שאומר כי אנחנו כחטיבה להתיישבות נעשה את המקסימום כדי לתת את המענה בשני תחומים: בתחום של המבנים ובתחום החברתי במסגרת חברה וקליטה.

<גאל גרינוולד: זה מה שאנחנו מתכננים לעשות בעזרת השם ולכן אני מאוד מברך על ההתכנסות הזאת, כאשר החטיבה להתיישבות תהיה אחד הגורמים המשמעותיים בתחום הזה.

<גאל גרינוולד: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת מוטי יוגב, חבר הוועדה.

אברהם נגוסה: תודה רבה גאל.

אברהם נגוסה: אתה אומר שאתם הולכים לעשות את זה.

<גאל גרינוולד: כן.

<גאל גרינוולד: אנחנו בשני התחומים כפי שאמרתי, מבנים ותחום החברה, אנחנו נהיה שם.

<גאל גרינוולד: כמובן שכידוע לך שזה פונקציה של תקציב כמו כל דבר בארץ.

<גאל גרינוולד: ככל שיש לך יותר כלים אתה יכול לעשות יותר.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: זה כל העניין, אלה כל הבעיות.

אברהם נגוסה: השאלה פה, גם הם יכולים לעשות אם יש להם את התקציב.

אברהם נגוסה: האם אתם באים עם התקציב.

אברהם נגוסה: האם אתם יכולים לגייס או מהממשלה או מחוץ לארץ, האם יש לכם פתרון לזה?

<גאל גרינוולד: התקציב של החטיבה להתיישבות הוא ממדינת ישראל.

<גאל גרינוולד: אמנם החטיבה להתיישבות נמצאת בהסתדרות הציונית העולמית אבל מתוקצבת על ידי המדינה.

<גאל גרינוולד: ככל שהמדינה תחליט שהחטיבה להתיישבות צריכה לקבל את התקציבים המתאימים לדבר הזה, אנחנו נוכל לעזור כמה שיותר בשני הנושאים האלה.

<גאל גרינוולד: בתחום של המגורים ובתחום של חברה וקליטה.

אברהם נגוסה: אתה ציינת את עלי.

אברהם נגוסה: הייתי בעלי והוצגה לי שם הבעיה של המבנים, מגורים לעולים וגם לפרויקטים.

אברהם נגוסה: השאלה איך אתם יכולים לעזור להם, אפילו שהם רוצים לשים קרוואנים, יש להם בעיה.

אברהם נגוסה: האם אתם גם עוזרים בכיוון הזה?

<גאל גרינוולד: איזו בעיה יש להם, לא הבנתי?

<קרולין לסרי: אין לנו איפה להעמיד אותם.

אברהם נגוסה: תציגי את זה.

<קרולין לסרי: אני פרויקטורית מהישוב עלי.

<קרולין לסרי: יש לנו אשקוביות באמת שאנחנו מאכלסים שם את העולים עד שנתיים.

<קרולין לסרי: קודם כל אלה מבנים קטנים, זאת אומרת זה לא מתאים לרוב המשפחות שכבר באות עם שניים-שלושה ילדים ואם אנחנו עכשיו רוצים להקים באיזה אזור בישוב כמה קראווילות לעולים אין לנו איפה להעמיד אותן, אין לנו את המקום הזה, אין לנו את התשתיות או את היכולת לעשות את זה.

<קרולין לסרי: אז באמת אנחנו מגיעים למצב שאין לנו איפה לשים אותם.

<קרולין לסרי: עד היום יש כמה אשקוביות שהן לעולים אבל זה קטן וזה לא מתאים.

<קרולין לסרי: אנחנו פשוט בלי ואין לנו מה להציע חוץ מבשוק הפרטי שאו שזה מאוד יקר או שזה - - -

<גאל גרינוולד: ככה, החטיבה להתיישבות יכולה לסייע בתחום של הקרוואנים.

<גאל גרינוולד: זאת אומרת יש קרוואנים בגדלים שונים, אבל לאתר את המקום, את מדברת גם על בעיה שלאיתור של מקום בתוך הישוב.

<גאל גרינוולד: זה כבר בעיה של הישוב, כלומר הישוב צריך להגיד "חבר'ה אנחנו רוצים להביא במקום הזה כך וכך קרוואנים לטובת העולים או לא לאו דווקא לטובת העולים" אבל זה כבר דבר שהחטיבה להתיישבות כחטיבה להתיישבות פחות מעורבות, זה כבר נושא פנימי של הישוב.

<גאל גרינוולד: אנחנו כחטיבה בעבר, ובעזרת השם נמשיך לעשות זאת בעתיד, אנחנו נמשיך ונעשה את זה בעתיד, אנחנו יכולים להעמיד קרוואנים גם בגדלים שונים, יש לנו קרוואנים של 55 מ"ר, קרוואנים של 75 מ"ר שזה יותר מתאים.

<גאל גרינוולד: זה יותר יקר, אבל בשביל זה אנחנו קיימים, בשביל זה אנחנו רוצים לעשות את זה.

<גאל גרינוולד: אבל איתור המקום – ואנחנו גם מכירים את זה כי הרבה פעמים אתה רוצה אחר כך לבנות בתים באותם מקומות שיש את הקרוואנים, לכן אתה צריך להעתיק את הקרוואנים, אנחנו מכירים את זה, אבל זה דבר שהישוב כישוב צריך לעשות.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: לנציג שהיה צריך להגיע ממשרד השיכון נולד לו בן הבוקר, קובי אריאלי.

אברהם נגוסה: לכן נציג אחר מגיע במקומו, רונן כהן והוא בדרכו לכאן.

אברהם נגוסה: אם יש עוד מישהו שרוצה להציג בעיות לפני שאני פונה למשרדי הממשלה.

<דבורה רבינוביץ: אני אחראית על עולים חדשים בגוש עציון.

<דבורה רבינוביץ: אני רוצה קודם כל להזדהות עם הדברים שנאמרו לגבי הרווחה התעסוקה והחינוך של העולים, אצלנו זה ממש ככה, הרבה פעמים יוצא שאותן משפחות שבאות עם האידיאלים והם חושבים שהכל יהיה מצוין, הם הופכים להיות עם תיקי רווחה כי קשה למצוא עבודה, כי הילדים לא מסתדרים וכל הדברים האלה.

<דבורה רבינוביץ: דברים שהם מיוחדים לגוש עציון, יש לנו גם אזור מאוד גדול של ישובים שונים שיש מרחק גדול ביניהם ובכל ישוב זה לא קבוצה של צרפתים בישוב אחד או קבוצה של עולים מפרו, יש לנו הרבה כיסים קטנים של עולים בכל מיני ישובים, וזה עושה את זה מאוד קשה לבנות איזה תהליך או תכנית כי יש חצי שעה בין שני ישובים ועוד 40 דקות בין עוד ישוב וצריכים איך שהוא לאחד אותם.

<דבורה רבינוביץ: הבעיה של המרחק, ההסעות, של איך שהוא לחבר בין כל האנשים זה אתגר ממש גדול בשבילנו.

<דבורה רבינוביץ: האתגר השני שרציתי להגיד הוא על חוסר הבניה בגוש עציון, עכשיו יש הקפאה בהרבה מקומות, אז בכלל להעמיד מבנים זה נשמע חלום, אבל אפילו מקום בשוק הפרטי קשה למצוא בשביל העולים.

אברהם נגוסה: את יכולה לפרט את העניין של חוסר בניה?

אברהם נגוסה: קודם שמעת למשל מהחטיבה אמנם, זה חצי מדינה, של ההסתדרות הציונית, התקציב שם, אבל שמעת מה שהוא אמר, נשמע את משרד השיכון כשהוא יגיע בעניין, אבל אני רוצה להבין יותר.

אברהם נגוסה: למשל היא אמרה המקום, התשתית, איפה לשים אם זה קרוואן או אם זה מבנה, זה באחריות של המועצה או בישוב.

אברהם נגוסה: האם את יכולה לפרט איפה בדיוק הבעיה, האם זה המבנה או המקום?

<דבורה רבינוביץ: לא, זה המבנה.

<דבורה רבינוביץ: כרגע יש הרבה ישובים בגוש שיש להם תכניות, רצון, צפי לבנייה, ורוב התכניות מוקפאות בעניינים של טאבו, בעניינים של הקפאת קרקעות.

אברהם נגוסה: זה בגלל מדיניות של הקפאה.

<דבורה רבינוביץ: כן.

<דבורה רבינוביץ: וגם המחיר של אותם מבנים שיהיה אותם, כנראה שזה מחיר גבוה והיינו רוצים איך שהוא להוזיל את זה לעולים החדשים או לעשות אזור שמיועד גם לקליטה של עולים חדשים שזה לא קיים בגוש עציון.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: תמשיכי.

<דבורה רבינוביץ: העניין של החינוך גם.

<דבורה רבינוביץ: יש בתי ספר שהם באשכול של בתי ספר של גוש עציון ואז יש כמה בתי ספר שהם במרחקים יותר רחוקים שיש בהם קצת פחות עולים.

<דבורה רבינוביץ: אנחנו רואים שהשירותים למקומות שיש הרבה עולים בריכוז זה הרבה יותר ממה שיש לעולים בישובים היותר נידחים, יותר בפריפריה אפילו של גוש עציון וזה קושי שאנחנו מתמודדים איתו גם לא לעולים, איך מגיעים לכל הישובים באותה מידה, אבל במיוחד לעולים.

<דבורה רבינוביץ: יש לנו 22 ישובים ונראה לי שבחצי מהם יש 5-10 משפחות של עולים מפרו, בכל ישוב, אז איך מגיעים אליהם?

<דבורה רבינוביץ: איך עושים את העבודה כמו שצריך כשהם לא ביחד.

אברהם נגוסה: העולים מחליטים בעצמם להגיע לגוש עציון או האם משרד הקליטה מפנה אותם?

<דבורה רבינוביץ: לא, הם מגיעים לבד.

אברהם נגוסה: איך יוצרים קשר איתכם?

<דבורה רבינוביץ: אנחנו מנסים לפרסם במיילים, ובכל הדברים שיוצאים, אלה שבאים מאמריקה יש לנו דרך "נפש בנפש" מישהו שעובד איתנו, אלה שבאים מצרפת, יש מתווכת שעוזרת לכל הצרפתים למצוא דירות, אנחנו בקשר איתה בשביל להכיר, ודרך רכזת קליטה של כל ישוב.

<דבורה רבינוביץ: יש וועדת קליטה של כל ישוב וישוב ואנחנו בקשר איתם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: מישהו רוצה להוסיף?

<קרולין לסרי: רציתי בנושא האולפן למבוגרים, כל העולים שמגיעים מקבלים אולפן, הם זכאים לאולפן לתקופה של בערך חצי שנה.

<קרולין לסרי: אני רואה שהרבה מהעולים מתלוננים הם לא מספיק מקבלים את השפה וכלים להתמודד ולצאת לחיים היום יומיים, אם זה עבודה וגם אם זה להסתדר בצורה הכי פשוטה בבית ספר, לקרוא שיעורי בית, מידע, לקבל דברים פשוטים.

<קרולין לסרי: בחצי השנה הראשונה הם מאוד עסוקים ומאוד מוטרדים, חלק עוד טסים וחוזרים לצרפת כדי לסגור עניינים ומוצאים את עצמם שהאולפן רץ, הם מפספסים ימים, הם לא באמת מנצלים את חודשי האולפן ואז נגמר האולפן ובעצם סיימו את הזכאות שלהם מבחינת האולפן אבל אין להם את השפה.

<קרולין לסרי: ואז הם מוצאים את עצמם אחרי חצי שנה שכבר מפסיק סל הקליטה והם מוצאים את עצמם בלי שפה וכבר בלי כסף אז הם חייבים לעבוד במקומות כמו ששרה אמרה, טלמרקטינג לדוברי צרפתית וזה רק מעכב את הקליטה שלהם.

<קרולין לסרי: הרבה עולים פונים אלי בבקשה למצוא אולפן המשך ובאמת האולפנים נמצאים באריאל, אולפן מקצועי, אולפן המשך, נמצאים בירושלים שזה מרחק נסיעה וזה לא תמיד מתאים ותואם למה שהם צריכים אז אם אפשר להשקיע בזה יותר, לתת על זה את הדעת, משהו שיותר מכוון ופחות דידקטי, העולים אומרים לי "בסדר, למדנו פועל פיעל והתפעל, אבל בסוף אני לא יודעת להגיד לרופא שכואב לי הגרון" הדברים של היום יום עם השפה היום יומית פשוט לא שם וזה מקשה עליהם ביום יום.

אברהם נגוסה: האם שאלתם את משרד החינוך, חינוך מבוגרים, וגם משרד הקליטה בדבר האפשרות של לעשות את האולפן בישוב, אם יש מספיק תלמידים, העולים.

<קרולין לסרי: אז זה באמת עניין של מספיק תלמידים וגם לפי רמות.

אברהם נגוסה: מה המספר שאפשר לפתוח איתו?

<קרולין לסרי: כדי לפתוח כיתה צריך 22 תלמידים מבחינת משרד החינוך, נכון?

<שושנה שהם: אני חייבת לומר שבמקומות האלה אנחנו שוכחים מהתקנים.

<שושנה שהם: זאת אומרת תקן לפתיחת כיתה שנכון לעיר, למרכז העיר, הוא שונה במקומות האלה.

<שושנה שהם: אנחנו פותחים עם מספרים קטנים, אנחנו משנים.

אברהם נגוסה: מה המספר הכי קטן?

<שושנה שהם: אנחנו פותחים גם עם 15, 12, לפעמים גם עם עשרה.

<שושנה שהם: ויש כאן אנשים, שרה שראל יודעת, אף פעם לא אמרנו לא.

<קרולין לסרי: באמת בישוב אריאל פותחים אבל - - -

אברהם נגוסה: האם אתם למשל, כמו שהיא אמרה עכשיו, אפילו עשרה, אנחנו מתחשבים בזה, כי אנחנו מדברים על קליטת עולים בצורה של ישובים קטנים, כפרים ולכן האם למשל אתם פניתם, "יש לי 10, בואו תנו לי תקן ותפתחו אולפן" האם אתם הצגתם את זה?

<קרולין לסרי: אנחנו עובדים עם הישוב אריאל, אני בקשר עם מנהלת האולפן שם, והיא עושה את המאמצים הכי גדולים, היא מחפשת אותי על המספר, אולי נשיג עוד אחד ונצליח לפתוח כיתה.

<קרולין לסרי: אז באמת מהבחינה הזאת עושים את כל ההשתדלויות, באמת אמרו לי 22 ואני יודעת שהרבה פעמים משתדלים גם אם יש פחות.

<קרולין לסרי: אבל באמת זה לא תמיד מתאים לכל הרמות, מגיעים עולים מרמות שונות, את בטח יותר מבינה בזה, יש כמה רמות ופשוט לא כולם מוצאים את המקום שלהם שם ומצליחים.

<קרולין לסרי: מבחינת משרד הקליטה אנחנו כן מקבלים, אנחנו מגישים תקציבים כדי לקבל אולפן בשעות הערב אז אנחנו הרבה פעמים מקיימים.

<קרולין לסרי: אבל זה מעט, כן זה עוזר, הם שמחים בזה, הם משתתפים בזה, אבל זה מעט, זה יוצא בערך פעם בשבוע לשעה-שעה וחצי שיעור, וזה לא מספיק לכמות של העולים שיש לנו.

<קרולין לסרי: אנחנו ממש רואים שהם זועקים לעזרה.

אברהם נגוסה: מישהו רוצה להוסיף?

אברהם נגוסה: אוקיי, לפני שאני פונה למשרדי הממשלה להגיב לשאלות או הבעיות שהעליתם, אבל אם מישהו רוצה להוסיף בבקשה.

<דבורה רבינוביץ: רציתי להגיד לגבי האולפן שאנחנו כן במרחק שקרוב לירושלים וכן היה אולפן בגוש עציון ובאמת התחשבו ואמרו 15 בכיתה ועשינו יחד עם מועצת אפרת שזה לידינו, וזה עבד עד שהתחילו למצוא עבודה.

<דבורה רבינוביץ: ואז הייתה נשירה של העולים שהתחילו למצוא עבודה ואז לא הגענו למספרים והיה צריך לסגור את זה.

<דבורה רבינוביץ: ולא רוצים למנוע מאנשים למצוא עבודה אבל יכול להיות שעניין ההסעות היה מסייע לנו יותר להסיע אותם לירושלים, לעשות את זה יותר נגיש.

מרדכי יוגב: למה זה נסגר בגוש?

מרדכי יוגב: בגלל מחסור בכמות?

<דבורה רבינוביץ: כי לא היו מספיק לכל כיתה.

<דבורה רבינוביץ: התחילו לאחד כיתות ורמות וזה לא היה מתאים.

אברהם נגוסה: כשמוצאים עבודה אז הם יותר - - -

<דבורה רבינוביץ: וזה בדיוק על הקשקש.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נציג משרד השיכון לא יגיע.

<דנה גורדון שושני: הוא אומר שרק משרד הקליטה אחראי לדיור לעולים.

אברהם נגוסה: אוקיי, אז יש לנו את נציגת משרד הקליטה ונפנה אליה בעניין הזה.

אברהם נגוסה: נציג הסוכנות, תרצה להתייחס עכשיו?

פנתהון סיום: אני רוצה להתייחס עכשיו.

פנתהון סיום: אני נציג הסוכנות היהודית.

פנתהון סיום: ראשית, אני לא יודע מי היוזם אבל זו יוזמה מבורכת מבחינתי להמשיך ולעבות את ההתיישבות.

פנתהון סיום: אני מכיר את ההתיישבות, שני אחיינים קרובים שלי גרים בהתיישבות, לי פעם היה בית בהתיישבות, את האזור אני מכיר מצוין.

פנתהון סיום: יתרה מזאת, כל בני הקהילה שרכשו דירות בהתיישבות התאקלמו בצורה יוצאת מן הכלל, הם וילדיהם גם במוסדות חינוך וגם בתעסוקה.

פנתהון סיום: ההצעה הזאת יכולה להיות ישימה לא רק לעולים החדשים השוהים במרכזי קליטה לדעתי, היא יכולה להיות תכנית ישימה גם לוותיקים צעירים, זוגות צעירים, שלא צריך לספר לכם כי כולם מכירים את מחירי הדיור היום במרכזי הערים שאם תיבנה תכנית מסודרת מובנית עם משרד הקליטה, משרד השיכון, כולל הכשרות מקצועיות, אני חושב שהאלטרנטיבה של ההתיישבות, יהיה לזה מענה.

פנתהון סיום: אבל אם יהיה בגדר של הצעה בניה לבודדים הסיכוי שזה יצליח הוא פחות טוב, לדעתי צריך לחשוב על משהו יותר בגדול.

פנתהון סיום: יושב ראש הוועדה, אתה יכול יחד עם מוטי יוגב, שהוא פחות מכיר אותי אבל אני מכיר אותו, יחד אני חושב שאפשר לבנות תכנית מסודרת ומובנית, וזה יהיה לטובת כולנו.

פנתהון סיום: זה בגדר של המלצה מדעה אישית שלי שזה יכול להיות פרויקט יוצא מן הכלל.

אברהם נגוסה: עלו כאן שאלות בעניין הרווחה, עניין של תעסוקה, חינוך, חוסר בבניה ואולפן למבוגרים.

אברהם נגוסה: אם אני מרכז את הבעיות שעלו פה.

אברהם נגוסה: יש גם בעיות של תחבורה אבל אין לנו כאן נציג ממשרד התחבורה ולכן אני לא יודע מי יכול לתת לנו תשובות בנושא הזה.

אברהם נגוסה: אבל יש לנו בעניין רווחה עבודה ותעסוקה נציגה של משרד העבודה והרווחה.

אברהם נגוסה: ויש לנו גם את נציגת משרד הקליטה ונציגות של משרד החינוך.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע מהם.

<שרה שראל: אני רוצה להעלות בקשה לנציגה של משרד הרווחה.

<שרה שראל: אני הייתי רוצה להגיע למצב שבכל מקום שיש ריכוז של עולים, שיהיה בתקן עובד סוציאלי דובר את שפת העולים.

<שרה שראל: זה מצב מאוד מאוד קשה, אנחנו בנרות צריכים תמיד לחפש מישהו שמדבר צרפתית ואז אין תקן וזה להוציא מישהו אחר.

<שרה שראל: זה פשוט כשאם יש קבוצת עולים ממספר מסוים שיהיה עובד סוציאלי צמוד.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: דפני אנחנו רוצים לשמוע ממך גם בתחום הרווחה וגם בתחום העבודה.

<דפני רות מושיוב: מבחינת עבודה אני מתנצלת, עדיין יש איחוד אבל אני לא מחוברת לעבודה אבל אני אשמח בתחום הרווחה לציין.

<דפני רות מושיוב: אני חותמת על כל מילה שלך, שרה.

<דפני רות מושיוב: אני חושבת שכבר דיברנו על זה שאנחנו דנים הרבה פעמים בנושא של טפול בעולים כאילו שאנחנו מתחילים מאפס.

<דפני רות מושיוב: חסרה הסטנדרטיזציה ומה נדרש באותם סטנדרטים בנושא של שירותים שניתנים על ידי המדינה לעולים חדשים, ובאמת, כמו שיש טייס אוטומטי של סל קליטה לעולה, חשוב שבשלטון המקומי, ברשות המקומית כשיש X עולים בהתאם לחלוקה לגילאים השונים, מהגיל הרך עד הזקנה יהיו סטנדרטים ונוכל לעבוד לפי סטנדרטים ולבדוק, יש או אין ובהתאם לזה תקצוב.

<דפני רות מושיוב: וזה לא יהיה תלוי באמת בדרך שאנחנו עובדים היום שיש חקיקה לכל דבר לפרק זמן מוגבל.

<דפני רות מושיוב: לראייה, באמת המדינה פרצה דרך לגבי עולי צרפת ואיפשרה לתת תקציבים תוספתיים, אבל זה נגמר ואין חידוש של הנושא הזה, ואני חושבת שכל פעם - - -

אברהם נגוסה: מה נגמר, התקציב נגמר?

<דפני רות מושיוב: יש ירידה, אבל הראייה באמת של, ההגדרה שניתנה, התקציב המיוחד שניתן בהחלטת הממשלה לגבי עולי צרפת, אוקראינה, הוא לא מתחדש לשנת 2017.

אברהם נגוסה: של 2015?

<דפני רות מושיוב: כן.

<דפני רות מושיוב: וזה מאוד בעייתי.

<דפני רות מושיוב: אתה בונה תשתיות, אתה בונה מערך, עד שמתחילים לעבוד זה לוקח זמן ואז נגמר המועד.

<דפני רות מושיוב: אני ממליצה, זו החלטה שלכם כמובן, צרפת תחילה, זה צריך להמשיך, לא להסתיים.

אברהם נגוסה: משרד הרווחה זה משרד שיש לו תקציב גדול ואנחנו יודעים שמשבר העלייה ומשבר הקליטה, ואנחנו יכולים לדעת, שנינו יודעים את המקצוע, כמה זה חשוב לעולים חדשים.

אברהם נגוסה: למה צריך לקבוע את זה בתאריך ולמה שלא תהיה המשכיות?

אברהם נגוסה: בגלל שמדינת ישראל מקבלת כל הזמן עולים.

<דפני רות מושיוב: אני מסכימה איתך, לכן אני חושבת שצריכים להיות סטנדרטים וסטנדרטים מלווים בתקציב קבוע ולא לפי החלטת ממשלה.

<דפני רות מושיוב: אבל זה משהו אחד.

אברהם נגוסה: אז תסבירי לנו את הסטנדרט.

אברהם נגוסה: כמה עולים צריכים להיות כדי שיהיה תקן של עובד סוציאלי או במשרה מלאה או בחצי, תסבירי לנו מה הסטנדרט.

אברהם נגוסה: נגיד למשל בעופרה, אני נותן לך דוגמה, בעופרה יש 20 משפחות, אני רק זורק מספר ולא יודע כמה יש.

אברהם נגוסה: אם יש עשרים, מגיע להם תקן או לא?

<דפני רות מושיוב: זה לא נקבע לפי העולים.

<דפני רות מושיוב: זה נקבע לפי סך כל האוכלוסייה.

<דפני רות מושיוב: אז לפי סך כל האוכלוסייה - - -

אברהם נגוסה: האוכלוסייה זו אוכלוסיית עולים.

מרדכי יוגב: אדוני היושב ראש שכחת, הצרה היא פה הרבה יותר שורשית.

מרדכי יוגב: אני לא מכיר מספיק טוב את דפני למרות שנפגשנו כבר כמה פעמים.

מרדכי יוגב: אין סטנדרטיזציה בכלל לעובדים סוציאליים בישראל.

מרדכי יוגב: עובד סוציאלי יכול להיות על 200 משפחות שיש בכל משפחה 3 מקרים, על 600, והיו פה עובדות סוציאליות אצלך בוועדה מראשון לציון שהן עובדות סוציאליות של עליה ואמרה עובדת סוציאלית "יש לי 635 עולים" .

מרדכי יוגב: דנה זוכרת את זה.

מרדכי יוגב: 635 משפחות עולים בראשון לציון.

מרדכי יוגב: שאלתי אותה "מתי את רואה אותן?

מרדכי יוגב: " היא אומרת לי "גם אם אני אעבוד שלוש שנים אני לא אגיע למשפחה האחרונה" אז על עשרים משפחות אתה שואל.

מרדכי יוגב: איך להגיד, אם ביקרתי פה בישיבה האחרונה את משרד החינוך, משרד הרווחה כנראה לא פתח עוד את החלון וראה שכבר שנתיים אנחנו מבורכים בעולים ועוד לא עשה חשיבה.

מרדכי יוגב: אז אחרי הישיבה הקודמת אמרו, קיבלתי הערה שאני לא לויאלי לשר החינוך, אז אני מקווה לקבל את ההערה שאני לא לויאלי לשר הרווחה.

<דפני רות מושיוב: אני חושבת אבל שהנושא של עולים בכלל, אם יורשה לי וסליחה, כל תקציבי העולים מ-1990 ומשהו, בהסכם שנעשה בין הסוכנות למדינת ישראל, פשוט זה ההסכם האחרון, לא התעדכנו.

<דפני רות מושיוב: כלומר הדיון בין היתר הוא חסר בחשיבה היותר מערכתית ואני לא מתייחסת עכשיו לנושא של איזה ארץ מוצא.

<דפני רות מושיוב: צורת העבודה היא על פי החלטות ממשלה, ואני אסביר את ההבדל.

<דפני רות מושיוב: אנחנו דיברנו אתמול האם התקציבים מופיעים בבסיס התקציב או שהם ניתנים בצורה תוספתית לפרקי זמן מקוטעים.

<דפני רות מושיוב: דיון, שוב, אני חושבת שהוא צריך להיעשות אולי ברמת מטה ואני מזמינה אותך לקיים את הדיון הזה כדי באמת לשאול את השאלות האלה.

אברהם נגוסה: מצטרף אלינו חבר הכנסת יואל רזבוזוב, חבר הוועדה.

אברהם נגוסה: בואי נשים את החלטת הממשלה, זה לא נושאים מיוחדים אבל אני שואל, יש פה מועצה אזורית מטה בנימין או גוש עציון, לא משנה, נלך על מטה בנימין.

אברהם נגוסה: יש שם אגף רווחה?

<דפני רות מושיוב: כן.

<דפני רות מושיוב: יש.

אברהם נגוסה: כמה עובדים סוציאליים יש?

<קריאה: הרבה.

אברהם נגוסה: הרבה.

אברהם נגוסה: אז איך אתם מקבלים את העובדים הסוציאליים?

אברהם נגוסה: למה יש בעיה של עובדים סוציאליים?

<קריאה: לא, הבעיה היא עובד סוציאלי דובר שפה.

אברהם נגוסה: איך משרד הרווחה מקצה להם?

<דפני רות מושיוב: זה לא הקצאה.

<דפני רות מושיוב: יש מחסור, נגיד שיש לך תקן של עובד סוציאלי אבל היום לא בנמצא עובדים סוציאליים דוברי צרפתית, יש מחסור מאוד גדול.

<דפני רות מושיוב: זו הבעיה המרכזית ואנחנו פונים לכל הגופים, גם לארגוני העולים, גם למוסדות שקולטים ומחפשים אנשים להסבה מקצועית, מי שמעוניין שיעשה הסבה מקצועית לעבודה סוציאלית.

<דפני רות מושיוב: הבעיה היא לא התקן, הבעיה היא העובדים דוברי שפה.

אברהם נגוסה: מה שאני רוצה להגיע, לצאת מהעניין של החלטת הממשלה.

אברהם נגוסה: אני רוצה במסלול הרגיל, נגיד למשל אם יש במטה תקן של עשרה עובדים סוציאליים, לדוגמה, האם אתם לא יכולים לקחת מתוך עשרה אחד או שניים דוברי השפה של העולים החדשים?

<קריאה: אנחנו יכולים אבל אין.

<קריאה: אין בשוק.

אברהם נגוסה: אז מה חסר?

אברהם נגוסה: העובדים בעצמם דוברי רוסית או דוברי צרפתית?

אברהם נגוסה: או דוברי אמהרית?

<קריאה: לקח הרבה שנים עד שמצאנו.

אברהם נגוסה: אם כך זה לא הבעיה של משרד הרווחה?

<קריאה: לא, אבל הבעיה זה בדיוק מה שדפני אמרה.

<קריאה: כמו שיש תכניות הסבת אקדמאים לסיעוד, לעשות הסבת אקדמאים לעבודה סוציאלית.

<דפני רות מושיוב: יש, עכשיו יש במכללת אשקלון יש.

<דפני רות מושיוב: יש כמה, אני לא זוכרת כמה דוברי צרפתית אבל עדיין אני אומרת לך, הם פשוט מה שנקרא, פנו לכל גורם, לא מוצאים.

<דפני רות מושיוב: לא הצלחנו להעביר את המסרים ולעודד אנשים באמת ללכת לעשות הסבות מקצועיות.

<דפני רות מושיוב: זה חסר.

אברהם נגוסה: האם יש נסיון במשרד, אם זה משרד הקליטה או משרד הרווחה, האם אתם עושים יוזמה ונותנים תמריצים לאנשים שילכו לכיוון הזה, לעשות הסבה מקצועית?

<דפני רות מושיוב: קלאודיה כץ ממשרד הקליטה עשתה יופי של עבודה, אנחנו שותפים.

<דפני רות מושיוב: זה היה ממש, באמת מאוד מאוד קשה.

<דפני רות מושיוב: אני אגיד אבל מה אנחנו כן עושים בדרך אחרת, היות וקשה למצוא עובדים סוציאליים דוברי צרפתית, אנחנו יצרנו מודל שעובד ב-12 רשויות אחרות שקולטות את עולי צרפת ואוקראינה, זה בהתאם להחלטה, ושם אפשרנו לצד העובד הסוציאלי עובד אקדמאי דובר צרפתית.

<דפני רות מושיוב: גם פה היה קשה אבל זה יותר קל, והם מסייעים בתרגום.

<דפני רות מושיוב: אנחנו מתחילים בנתניה במודל של מתנדבים יחד עם ארגוני העולים לעבודת התרגום לצד מערכת הרווחה, יש 19 מועמדים כבר בתוך נתניה וזה יתחיל בינואר 2017 קורס לתרגום מיועד רווחה לצד העובדים הסוציאליים.

<דפני רות מושיוב: בעיריית תל אביב אני חייבת להגיד גם פרויקט נפלא של עולים חדשים דוברי צרפתית שמתנדבים, אנשים פנסיונרים.

<דפני רות מושיוב: אנחנו דרך אגב עובדים הרבה מאוד עם פנסיונרים, זה עולם אדיר של שפע יכולת וסיוע אדיר עבורנו, שהם באים לבתי הספר, מה לעשות, ילדות, ילדים נכנסים לכיתה א', ב', החרדה קיימת, לא מדברים את השפה עדיין, לא נקלטים, הן יושבות בתיאום עם בית הספר ליד הילדה.

<דפני רות מושיוב: כמו סבתא ליד הילדה, זה מאוד עוזר.

<דפני רות מושיוב: אלה חלק מהדברים שקורים היום בשטח ואני ממליצה לכם לפנות באמצעות הרווחה להנהלת המחוז, נקיים את הדיון ונראה מה עושים ב-2017 ספציפית, גם בתחום ההתנדבות וגם בתחום האנשים שהם אקדמאיים על פי מודל הקליטה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת יתייחס ואחריו - - -

<שפרה קירשנבאום: רק רציתי להתייחס בהמשך לדפני.

<שפרה קירשנבאום: כל כך חיפשו וכל כך רצו לעשות את ההסבה, לא רק לדוברי צרפתית, גם לדוברי אמהרית ודוברי רוסית, שהלכנו עם השנים, הרי זכאות לתעסוקה זה 10 שנים.

<שפרה קירשנבאום: הלכנו עם שנים, 15, 18 שנה יש מישהי שעשתה אצלנו את הקורס עכשיו ומ-84.

<שפרה קירשנבאום: פתחנו את כל השערים והיה מאוד קשה גם לגייס וגם לעמוד בתנאים של הקורס הזה, אבל המאמץ באמת - - - אחד-אחד.

<שפרה קירשנבאום: זה לא סיפור פשוט.

<שפרה קירשנבאום: שום דבר ממה שקורה הוא לא סיפור פשוט, אבל כן נעשה מאמץ אדיר.

<שפרה קירשנבאום: שברו את כל המוסכמות של מי זכאי להשתתף בקורס כזה.

<שפרה קירשנבאום: זה בהקשר הזה.

אברהם נגוסה: גם בהמשך של האולפנים למבוגרים ובכלל משרד הקליטה, מה אתם יכולים - - -

מרדכי יוגב: אני רוצה להתייחס רגע.

מרדכי יוגב: אני צריך לצאת כדי להגיע להצבעות על תקציב הבטחון וגם בכדי שלא לאשר את התקציב עד שלא יהיו כמה דברים.

מרדכי יוגב: אני לא אצליח לתכלל בשתי דקות שאני אדבר, אני רק כן רוצה לומר שכולנו מבינים שבעיות השפה הן הבעיות האקוטיות והיה פה יושב ראש ההסתדרות הציונית העולמית דובדב בשבוע שעבר, ואני פונה גם למשרד הקליטה בעניין ששני הדברים שעולים בצורה מאוד חזקה עוד לפני משרד החינוך זה גם אולפן ברשת, האולפן המקוון שיכול לשרת גם את הגלות וגם את ישראל, שגם המבוגרים שלצורך העניין מפספסים את האולפנים כי הם כבר מחפשים את הפרנסה כפי שפה בא לידי ביטוי, והם לא מצליחים להגיע לשיעורים, האולפן המקוון הוא כנראה אתגר שצריך כמה שיותר מהר להוציא אותו ולהתחיל עם השפות המרכזיות, צרפתית ואוקראינית, אפשר אם יש עוד שפות קשות, ספרדית, אבל בוודאי להתחיל עם השפה של רוב העולים שנמצאים פה, צרפתית ואוקראינית.

מרדכי יוגב: באיזה ביקור לפני חצי שנה במבשרת ציון שם פנה אלי הרב שפיגל בישיבה תיכונית שאמר שיש להם אולפן מקוון והוא מציע את שירותיו כבר הרבה פעמים ולא נענו אליו.

מרדכי יוגב: ניסיתי אז לחבר בשעתו למשרד הקליטה הקודם, ולא הצלחתי.

מרדכי יוגב: כנ"ל אולפנים בחו"ל, הזכיר פה יושב-ראש ההסתדרות הציונית העולמית שבצרפת גדלו הכיתות בחו"ל מ-25 ל-125, זה בוודאי מבורך, ככל שידעו עברית שם גם מקרב לציונות וגם מביא אותם לכאן, כשהם לא צריכים להתמודד עם ההנגשה הזאת לכל דבר, לתעסוקה ולבנק ולקופת חולים ולבית הספר, זה נראה לי גם דבר ענק וצריך לברך ולעודד את ההסתדרות הציונית.

מרדכי יוגב: יחד עם זאת, אנחנו עוסקים כרגע, דנה אני חושב שבפעם הבאה, לכל ישיבה צריך להביא לפה רפרנט אוצר.

מרדכי יוגב: מטפלים בבעיות מקבילות במספר ד ברים, כי רפרנט אוצר צריך פה לתת תשובות.

<דנה גורדון שושני: אני רוצה להגיד לך הם מוזמנים, הם כל פעם מבקשים פטור, ולדעתי על זה - - -

מרדכי יוגב: רפרנט אוצר?

מרדכי יוגב: לא יודע.

<דנה גורדון שושני: הם אומרים שלמשרדים יש את התקציב והם צריכים לנתב אותו.

מרדכי יוגב: לא, צריך להוסיף להם תקציב אולי.

מרדכי יוגב: בכל אופן הוא צריך להיות פה, להבין את הבעיות, כך פועלים גם בדברים אחרים, עד שהם לא מבינים ועד שלא נופל אצלם האסימון אז, זה לא ביטוי השלילי, של נערי אוצר, כשנופל אצלם אסימון הם אנשים מצוינים ואפשר לקדם דרכם ואנחנו צריכים לראות איך בתקציב הזה יש עוד.

מרדכי יוגב: לי יש ביקורת וגם הוא לא מגיע הנה, זה סמנכ"ל משרד ראש הממשלה לענייני חברה, עלייה וקליטה פרוור, צריך לזמן אותו ואם לא יגיע אז צריך להתלונן עליו.

מרדכי יוגב: אני אומר את זה פה ושישמע ושיהיה בשידור.

מרדכי יוגב: אני חושב שהוא לא עושה כלום, ואפשר לצטט אותי.

מרדכי יוגב: ואני גם אפעל או שיתחיל לעשות או שלא יהיה שם.

מרדכי יוגב: צריך להזמין אולי את קבינט העלייה.

מרדכי יוגב: גם לאיזו ישיבה חזקה, לתכנן אותה ולחשוב עליה.

מרדכי יוגב: עכשיו אני מתרכז במה שנאמר פה על יהודה ושומרון ואני רוצה לעלות עוד חצי קומה למעלה וזה נאמר פה, לא רק יהודה ושומרון, אני פניתי גם למועצת יש"ע, פניתי גם לתק"ם ולציבור הדתי.

מרדכי יוגב: כי כל הקליטה במקומות הללו היא קליטה שיש מאחוריה בדרך כלל מעבר לאידיאל, תמיכה קהילתית מאוד חזקה ואת אותה תחושה שהדגישו פה מגוש עציון ומבנימין היה צריך מצד אחד אפילו להטיל כמשימה ומצד שני לראות איך המערכת ולחבר ביניהם, איך יוצרים חיבור ואיך בחיבור הזה כמעט כמו "קונים-מוכרים" סליחה על הביטוי הגס, יש לנו קבוצת עולים מאוקראינה, מי מוכן לקלוט אותה.

מרדכי יוגב: יש לנו קבוצת עולים מצרפת, כפי ששלום ואך עושה, זה יותר מסובך, יותר קשה, אבל בתוך גלי העלייה הגדולים האלה בין אם זה קליטה ישירה מחוץ לארץ ובין אם זה קבוצות שמתקשות.

מרדכי יוגב: זה לא שאני רוצה לקחת מנתניה דווקא, אבל יש, אם יש מוצאים אז אומרים, שולחים את האתגר לכיוון מועצת יש"ע, לכיוון התק"מ או לכיוון תנועת המושבים או לכיוון הקיבוץ הדתי ושהם יחפשו בתוכם מענים.

מרדכי יוגב: יכול להיות, ואני מתלבט אם זו הוועדה או הוועדה באופן משותף עם מועצת יש"ע ועם גופים מקצועיים אולי צריכים לעשות איזה חצי יום עיון כזה, לקבל פה את כל ההפריה ההדדית של עשייה חיובית, לקבל את נקודות התורפה ולחפש תשובות ומענים.

מרדכי יוגב: אני לא מדבר רק על העוד שבועיים של תקציב אלא גם לתוך שנת 2017-2018, מתוך רצון שאלה תהיינה שנת עלייה וקליטה חזקות יותר ולישובים בהתיישבות הכפרית יש את הגב הזה לקלוט בכל מקום 10 או 15.

מרדכי יוגב: סיפור הבנייה להערכתי יהיה יותר קל, כפי שצופים, עוד 15 קרוואנים, אני זוכר מנסיוני האישי את הקראווילות של כוכב יעקב שקלטו - - -

אברהם נגוסה: זו הסיבה שקיימנו את הדיון היום.

אברהם נגוסה: ששמענו ביחד גם בשילה וגם ב- - - לכן זו הסיבה שרצינו.

מרדכי יוגב: אז בין היתר, טבעות שמורכבות או שמקשות, אני מניח שהסיפור יהיה יותר קל ויאפשר יותר גם את קליטת העולים.

מרדכי יוגב: אבל אם אני חוזר לדברים הענייניים, את החטיבה להתיישבות שמענו, אז הסיפור של אולפן ברשת הוא לדעתי דבר שצריך לראות אותו ממש כיעד הכי משמעותי.

<דפני רות מושיוב: אולי עם "ישראל דיגיטלית" אפשר לחבר את זה.

<דפני רות מושיוב: היום זה מאוד חם הנושא הזה.

מרדכי יוגב: תתחברי איתנו לקצוות כדי שנדע כוועדה להשפיע על איך מקדמים את זה.

מרדכי יוגב: כי זה דבר כל כך ברור שצריך להיות וגם מיושב ראש ההסתדרות הציונית שמענו שזה בהתהוות.

מרדכי יוגב: אנחנו שומעים כבר הרבה זמן שזה בהתהוות.

<דפני רות מושיוב: למדינה יש את "ישראל דיגיטלית" וצריך לראות איך יושבים על התשתיות האלה.

מרדכי יוגב: אז יכול להיות ששווה רק בשביל האולפן הדיגיטלי הזה לקיים ועדה.

מרדכי יוגב: ואני אומר, השפות הכי אקוטיות זה רוסית אוקראינית וצרפתית.

<דפני רות מושיוב: גם אנגלית.

<דפני רות מושיוב: תוסיף עוד מגזר, זה המגזר החרדי.

<דפני רות מושיוב: יש היום יותר ויותר עולים במגזר החרדי.

<דפני רות מושיוב: אנחנו מקבלים פניות גם מצרפתים וגם מצפון אמריקאים.

<דפני רות מושיוב: צריך להוסיף גם את המגזר הזה.

מרדכי יוגב: אוקיי.

מרדכי יוגב: הדבר האחרון שקשור לעבודה סוציאלית, אני חושב שגם במשרד צריך לעורר מלמטה עם השר - אני אדבר עם המנכ"ל - התעוררות לנושא הזה של השמה או הצבת יותר עובדים סוציאליים ביחס לאוכלוסיות החדשות שבאות לישראל.

מרדכי יוגב: אני מזכיר את מכון לב לצורך העניין לחיוב, בוודאי יש מקומות נוספים, את הזכרת את אשקלון, שכאשר מצא שיש צורך רב בסיעוד עבר נושא הפיזיקה והסייבר ואני לא יודע מה לסיעוד ולצרכי השמה.

מרדכי יוגב: אם פה יסתבר שזה מה שצריך גם ביחס לאוכלוסיות מסוימות, יכול להיות שייפתח - - -

אברהם נגוסה: אתה צודק, צריך לגייס, צריך לצאת ממש בגיוס של העולים החדשים דוברי שפות שונות.

<דפני רות מושיוב: אולי אפילו בצרפת כבר לפנות לצעירים.

מרדכי יוגב: דפני, עכשיו זה אצל אותו שר.

מרדכי יוגב: אני אנהל על זה שיחה עם המנכ"ל.

מרדכי יוגב: אצל אותו שר, גם משרד הכלכלה לצורך העניין מרכזי השמה ותעסוקה.

<שפרה קירשנבאום: אולי שווה בנושא של עובדים סוציאליים, הרי הרבה סטודנטים מקבלים סיוע ממינהל הסטודנטים ומשרד הקליטה.

<שפרה קירשנבאום: הרבה לומדים מקצועות שאין בהם אחר כך עבודה, מינהל ציבורי וכיוצא בזה.

<שפרה קירשנבאום: יכול להיות שאולי תוך כדי שיחה, עלתה לי המחשבה, לכוון למינהל הסטודנטים, לכוון לשם סטודנטים מתאימים לנושא של עבודה סוציאלית.

אברהם נגוסה: אפילו להשקיע תמריצים.

אברהם נגוסה: כלומר לתת להם תמריץ.

<שפרה קירשנבאום: אולי שווה לשים שם את הדגש ולתת להם מענקים מיוחדים ללמוד מקצוע.

יואל רזבוזוב: הסטודנטים הם יכולים בכל מקצוע, מה שהם רוצים בוחרים?

<שפרה קירשנבאום: הסבה, עושים להם תנאים, - - -

<קריאה: לא, אני לא מדברת על הסבה.

מרדכי יוגב: למשל בנתניה שיהיו שלושה עובדים סוציאליים עם אתיופית, שלושה עובדים סוציאליים עם צרפתית ושלושה עובדים סוציאליים לצורך העניין, לפי הקליטה במקום גדול או במועצה אזורית.

<דפני רות מושיוב: אבל בבית ברודבסקי יש מלא צעירים, עומדים היום בתור, הם הרבה מאוד אקדמאים שם.

<דפני רות מושיוב: לפנות אליהם.

<דפני רות מושיוב: אני הצעתי שדרך הסוכנות יפנו, פשוט אם צריך פרומושן נגיע לשם, אבל אפילו בארץ המוצא.

אברהם נגוסה: הסבה מקצועיות יכולה להיות פתרון.

אברהם נגוסה: אנחנו יודעים שיש אנשים שלמדו הסטוריה, סוציולוגיה, אנתרופולוגיה ולא מוצאים עבודה.

אברהם נגוסה: אם נותנים להם תמריצים ומענקים סיוע בלימודים ואומרים "בוא תעבור הסבה מקצועית לתקופה כזאת" ואז תהיה לו עבודה ואם אנחנו נצא בגיוס כזה, אנחנו נמצא דוברי צרפתית ודוברי רוסית.

<דפני רות מושיוב: צריך לשתף את הסוכנות כדי להתחיל משם כבר.

<שפרה קירשנבאום: יש כמה ערוצים לעשות את זה.

<שפרה קירשנבאום: אפשר לכוון סטודנטים שעכשיו בימים אלה נרשמים ללימודים לשנת הלימודים הבאה, לכוון במענקים או איזה שהוא תמריץ נוסף.

<שפרה קירשנבאום: "תבחרו ללמוד עבודה סוציאלית כי תהיה לכם עבודה ותקבלו שכר מינימום - - -", לא חשוב.

אברהם נגוסה: האם אתם יכולים לצאת - - -

<שפרה קירשנבאום: אחרי הוועדה אני באמת אדבר עם מינהל הסטודנטים לזרוע את המחשבה הזאת.

<שפרה קירשנבאום: נושא של הסבת אקדמאים נמצא בתהליך, גם דפני תיארה אותו וגם אני, קשה מאוד היה לגייס, קשה מאוד לקיים, לאנשים עצמם מאוד מאוד קשה למרות שמקבלים תמריצים לעשות את ההסבה, אבל יכול להיות שיהיה לזה המשך.

אברהם נגוסה: אני חושב שלצאת כמו קמפיין ולהסביר לסטודנטים שמתחילים, כפי שאת אומרת, עניין הסבה מקצועית זו אופציה לאנשים, אבל כשאת אומרת שהעולים החדשים שבאים מקבלים סיוע ממינהל הסטודנטים, הולכים ללמוד ולעשות את זה.

אברהם נגוסה: אני פעם הייתי, אבל זו הייתה בחירה שלי.

אברהם נגוסה: להיפך, אמרו לי "מה תעשה בעבודה סוציאלית, יהיה לך קשה למצוא עבודה, לא תוכל להתקיים עם המשכורת" כך אמרו לי.

אברהם נגוסה: אבל בכל זאת רציתי ללמוד עבודה סוציאלית והלכתי ללמוד עבודה סוציאלית.

אברהם נגוסה: אבל עכשיו באמת צריך בגלל הצורך, גם אנשים צריכים לראות את זה כמשימה לאומית לעזור לעולים דוברי השפה שלהם וגם כמובן שאם המשרד מעודד בכיוון הזה מבחינה כלכלית, מבטיח לאנשים גם שתהיה להם עבודה אני חושב שזה אפשרי להשיג, ועם זה צריך לצאת מיד, בכיוון הזה.

אברהם נגוסה: את מסכימה איתי שפרה?

<שפרה קירשנבאום: כן.

<שפרה קירשנבאום: זה נשמע רעיון טוב, אני באמת אעביר את המסר למינהל ואולי חומר למחשבה יחד עם מחלקת הרווחה אצלנו לחשוב על איזו שהיא תכנית עם הנהלת המשרד בכיוון הזה.

אברהם נגוסה: יש עוד דברים שאת רוצה להגיד לנו?

<שפרה קירשנבאום: רק בנקודות.

<שפרה קירשנבאום: אנחנו עובדים מאוד הדוק עם קריית ארבע ועם גוש עציון ועם מטה בנימין.

<שפרה קירשנבאום: התקציבים שלנו מחולקים לפי איזה שהוא מפתח, אלא אם כן יש איזו שהיא החלטת ממשלה ייעודית לכיוון מסוים, זה מגביר את התקציבים.

<שפרה קירשנבאום: בנושא של דיור שלחשו לך ש- - -

אברהם נגוסה: אני מנסה להבין את עניין החלטת הממשלה.

אברהם נגוסה: בדרך כלל הולכים להחלטת ממשלה אם זה משהו נוסף או המערכת הרגילה יש לה בעיה ואז אנחנו הולכים להביא פתרון דרך החלטת ממשלה.

אברהם נגוסה: אני רוצה להבין מה הבעיה במערכת הרגילה שאם עולה חדש לישוב עלי, מצרפת, אני מבין שזו בחירה חופשית שלו, אתם לא שולחים אותו, הוא בחר והוא רוצה להתיישב בעלי.

אברהם נגוסה: ברגע שהעולה מגיע לעלי רכזת הקליטה לוקחת את הפרטים ופונה למשרד הקליטה.

אברהם נגוסה: לכם יש עבודה רגילה, מערכת רגילה שמקבלת את העולים וקולטת אותם, אם זה סל קליטה, אם זה אולפנים, עם כל מערכת הסיוע.

אברהם נגוסה: מה הבעיה, למה אתם צריכים ללכת להחלטת הממשלה?

אברהם נגוסה: למה לא הולכים במערכת הרגילה?

<שפרה קירשנבאום: יש פה כמה רבדים, על חלקם אין לי שום שליטה ואחריות.

<שפרה קירשנבאום: אבל ההבנה היא למשל, כשהיה גל גדול של עלייה מצרפת עקב כל האירועים האנטישמיים שהיו בצרפת, הייתה מחשבה כמו שנאמר כאן, במקום שהם יעזבו למדינות אחרות, לעודד את עלייתם בארץ וכל הנקודות שצוינו כאן זה לא עולה כאן לראשונה.

<שפרה קירשנבאום: הרווחה שקיימת בצרפת, מקצועות ולא מקצועות, העיסוקים השונים.

<שפרה קירשנבאום: הייתה החלטה איך למקד את הסיוע לעולים לפי הצרכים, אחר כך היה סיפור באוקראינה, ממש פליטים, היה צריך לתת את היחס למענקי פליטים ייעודיים.

<שפרה קירשנבאום: כאשר הייתה עליה מצרפת, לצערנו יש ירידה בשנה האחרונה, אבל היה נושא של מלווים בתוך הישובים קולטי עליה.

<שפרה קירשנבאום: זה משאב פנטסטי.

<שפרה קירשנבאום: היום אני לא חושבת שיש ישוב שיכול לחשוב איך היה לפני שהיה לו את המשאב הזה.

<שפרה קירשנבאום: תשאל את שרה אם היום אפשר לקחת ממנה את המלווה, כי הוא הפך להיות חלק בלתי נפרד מהעשייה.

<שפרה קירשנבאום: אבל זו איזו שהיא מחשבה שבאה ואמרה שכאן צריך לשים את הדגש על האוכלוסייה, זה גם לעולים מצרפת וגם לדוברי אנגלית, לפי איזה שהוא מפתח.

<שפרה קירשנבאום: אז בשגרה כנראה זה לא מספיק.

<שפרה קירשנבאום: השגרה, סל הקליטה, הבטחת הכנסה, לימוד השפה העברית, זה לא מספיק.

<שפרה קירשנבאום: נכון שהיה צריך להתקיים איזה שהוא שיח ואתה מוביל אותו, בסופו של דבר אתה מחייב את כולם לנהל את השיח הזה, אז מה עושים הלאה, איך מפתחים, איך בכלים ישנים משתמשים לקליטת עלייה חדשה, איך מתייחסים למשפחה שאבא עובד בחו"ל, איך מכבדים את העובדה שמנסים להתפרנס במה שיש להם, בכלים שעומדים לרשותם, בשפה שלהם.

<שפרה קירשנבאום: אז הם עובדים ב-call center, איך מכבדים את זה ולא מגנים את זה ולצד זה נותנים להם כלים כדי להתרחק מה-call center, הזה בעתיד.

<שפרה קירשנבאום: אין ברירה, אנשים צריכים להתפרנס.

<שפרה קירשנבאום: סל קליטה לא מספיק, הבטחת הכנסה שאנחנו משלמים לא מספיקה.

<שפרה קירשנבאום: פתרונות דיור – אין, עברית הולכת פחות או יותר באותה שיטה שנים כבר.

<שפרה קירשנבאום: המשרד נתן איזה שהוא פיילוט, התלונה על השפה העברית הולכת בכל מקום.

<שפרה קירשנבאום: אנחנו היינו בכל הישובים, כולם מבקשים עוד עברית.

<שפרה קירשנבאום: משרד הקליטה יצא באיזו שהיא תכנית, אני לא חושבת שזה סיפור הצלחה מאוד גדול, אבל איזה שהוא נסיון לתת לעולים שעלו מאוקראינה וצרפת מיולי 2015 ואוצ'רים ללמוד בשפה העברית בקבוצות קטנות.

<שפרה קירשנבאום: אני לא יודעת להעיד אם נרשמו תוצאות גדולות מדי, למרות מה שאתם חושבים אנחנו מאוד מאמינים באולפנים, ולהתאים לאוכלוסייה שקיימת.

<שפרה קירשנבאום: הנה, הצרכים עלו.

<שפרה קירשנבאום: אנשים קצת עובדים, קבוצות קטנות, אין לנו פתרון לעובדה שהישובים שלהם מרוחקים.

<שפרה קירשנבאום: יש תקציבים שהם לא מצליחים לנצל.

<שפרה קירשנבאום: הם לא מצליחים לנצל משום שהם לא יכולים לארגן קבוצה.

<שפרה קירשנבאום: אם יש שני נערים בישוב אחד, שלושה בישוב אחר, חמישה במקום אחר.

<שפרה קירשנבאום: אותו דבר לגבי העברית, קשה להם לאגם את המשאבים.

<שפרה קירשנבאום: הם צריכים הסעות, הם צריכים המון כסף על הסעות מתכנית לתכנית.

<שפרה קירשנבאום: זה לגבי זה.

<שפרה קירשנבאום: דיור – מישהו לחש באזנך שזה באחריות משרד הקליטה.

<שפרה קירשנבאום: אנחנו רק מטפלים בעולים שהם ממתיני דיור זכאים ולפתרונות שקיימים בעמידר, אין לנו בניה חוץ מאשר מקבצי הדיור לקשישים שאתה מכיר, אנחנו לא בונים לעולים חדשים והנושא הזה שהועלה פה על ידי החטיבה להתיישבות, הוא נתן את הדוגמה של חיננית, לנו יש דוגמאות של בית ראשון במולדת בהתיישבות בכלל.

<שפרה קירשנבאום: המודל הזה של 15 משפחות, 10 משפחות, נקלטות בישוב שלוקח על עצמו ללוות אותו ואחר כך לשחרר אותן, רובן נשארות באותן המועצות.

<שפרה קירשנבאום: הדוגמה שלנו דווקא במועצה אזורית אשכול ובחבל אילות.

<שפרה קירשנבאום: משפחות נקלטו כי הועמדו לרשותן בתים חצי שנה, שנה, ואחר כך בגלל שהילדים כבר נקלטו בחינוך הם נשארו באזור.

אברהם נגוסה: מה הזכאות של עולה שהוא נכנס לישוב?

אברהם נגוסה: מה הוא מקבל ממשרד הקליטה, אם זה שכירות, וגם לאחר מכן אם הוא החליט להשאר שם דרך קבע, הוא רוצה לקנות דירה או לבנות דירה, מה הזכאות שלו מבחינת סיוע או משכנתא כעולה חדש.

אברהם נגוסה: האם הוא יכול לקבל?

<שפרה קירשנבאום: תראה, זה לא משנה.

<שפרה קירשנבאום: כמו שאמרת, כל העולים זה אותו דבר, אנחנו לא מכוונים אותם לשום מקום.

<שפרה קירשנבאום: עולה שהגיע לישוב מקבל את אותו סל קליטה, את אותו סיוע של משרד הקליטה, בהמשך סיוע לשכר דירה ממשרד השיכון, משכנתאות, לא משנה איפה הוא גר.

<שפרה קירשנבאום: לפעמים יש תכניות מיוחדות.

אברהם נגוסה: אני זוכר שבזמנו העולים החדשים, יוצאי אתיופיה כמובן, לא שמעתי על עולים אחרים, שהיו בעופרה בקרוואנים ואז הם רצו לקנות בעופרה או בבית אל, לא משנה, ואז בזמנו לא נתנו להם משכנתא מוגדלת של יוצאי אתיופיה, אני מדגיש – משכנתא מוגדלת מיוחדת ליוצאי אתיופיה כי אמרו להם שלא יכולים לתת להם מעבר לקו הירוק.

אברהם נגוסה: האם המדיניות הזאת קיימת עכשיו או לא?

<שפרה קירשנבאום: אני לא יודעת להגיד לך לגבי המשכנתאות.

אברהם נגוסה: אוקיי, אני אשאל אחרת.

אברהם נגוסה: אין קרוואנים עכשיו בעופרה, אבל האם לעולים אחרים שהגיעו למשל לעלי או לעופרה או לשילה, האם העולים האלה שרוצים לקנות בשילה או בעלי, האם הם יכולים לקבל את זה?

<שפרה קירשנבאום: אני לא יודעת לגבי משכנתאות, אנשים שגרים בעלי, הם כמו כל אזרח אחר, הם יכולים לקבל - - -

אברהם נגוסה: לא, אני שואל אותך, זכות המשכנתא לעולה ניתנת בתיאום עם משרד הקליטה ומשרד השיכון.

אברהם נגוסה: לכן האם - - -

<שפרה קירשנבאום: אני לא יודעת אם יש הבדל.

אברהם נגוסה: מישהו יודע?

<שפרה קירשנבאום: אני יכולה לבדוק את זה תוך כדי, אבל אני לא יודעת להגיד לך אם יש מעבר לקו הירוק.

אברהם נגוסה: מה אתם אומרים, מאשרים להם?

אברהם נגוסה: האם מאשרים להם את המשכנתא כעולה חדש?

<קריאה: כן אבל זו פרוצדורה שלא קשורה, זה כל אחד מול הבנק, מול התהליך שלו.

<קריאה: לא משהו מוגדל.

<קריאה: משכנתא רגילה, כמו כל אזרח.

<שפרה קירשנבאום: רק לדבר בנושא של תעסוקה.

<שפרה קירשנבאום: יש עוד כמה כלים שלעיתים לא מממשים אותם.

<שפרה קירשנבאום: כמו קידום העסקה, כאשר עולה מוצא עבודה אנחנו יכולים לסייע למעסיק בלהעסיק אותו חצי שנה.

<שפרה קירשנבאום: כמו ואוצ'רים, הסבה מקצועית.

<שפרה קירשנבאום: יש כלים, אנחנו מעבירים אותם, אנחנו מיידעים על הכלים האלה, אני חושבת שאולי צריך להשקיע יותר, גם השקעה של הישוב וגם שלנו, להשקיע יותר שאנשים יממשו יותר את מה שקיים.

<שפרה קירשנבאום: הכלים שקיימים היום, למשל בנושא קידום העסקה, דיברנו על זה לא פעם עם ה - - -

אברהם נגוסה: שמעת קודם שעושים את קליטת העולים במועצות האלה, אחת הבעיות זה עניין התעסוקה.

אברהם נגוסה: אין לנו מי שייתן לנו מבחינת משרד העבודה והרווחה, אבל אני חושב שזו הכשרה מקצועית וגם עניין שילובם של עולים חדשים בתעסוקה שהם נמצאים בהגדרה של "עולה" זה משרד הקליטה.

<דפני רות מושיוב: יש להם יתרון יחסי בזה הרבה יותר - - -

<שפרה קירשנבאום: ולנו יש את הכלים.

אברהם נגוסה: יש לך פתרון לבעיות שאמרו קודם?

<שפרה קירשנבאום: תראה, לא לכולם.

<שפרה קירשנבאום: אבל לחלק מהאנשים, מה זה פתרון?

<שפרה קירשנבאום: אם הוא מצא עבודה, יש לו כלי לבוא למעסיק או מי שעוזר למצוא עבודה, יש כלי לבוא למעסיק להגיד "משרד הקליטה יתמוך בעובד הזה אם תיקח אותו לעבודה חצי שנה בחצי שכר המינימום" הכלי הזה קיים.

אברהם נגוסה: והכשרה מקצועית?

אברהם נגוסה: יש תכנית של הכשרה מקצועית לעולים?

<שפרה קירשנבאום: יש כמה וחלק דרך משרד הכלכלה.

<שפרה קירשנבאום: במשרד התעסוקה, יש תכניות שאנחנו יכולים להשתתף בהם.

אברהם נגוסה: רכזת הקליטה, אתם יודעים על זה?

<קרולין לסרי: כן.

אברהם נגוסה: אז איפה הבעיה אם כך?

<קרולין לסרי: למשל פה מדובר על משרה מלאה.

<קרולין לסרי: משרה מלאה עוזרים בחצי מהשכר.

<קרולין לסרי: אין לנו בכלל את האפשרות להעסיק מישהי, זאת אומרת אין לנו בכלל מקומות עבודה שצריכים עובדת ב-100% משרה ואז זה בכלל לא עוזר.

<קרולין לסרי: זה יכול היה לעזור אבל זה לא עוזר, כי בפועל אין משהו להציע להם, שיכול לענות להגדרות האלה.

<שפרה קירשנבאום: זו גם התחייבות של המעסיק, להמשיך להעסיק.

אברהם נגוסה: עולה חדש שהגיע ורוצה לעשות הכשרה מקצועית, שיהיה לו מקצוע.

אברהם נגוסה: יש תכנית שאתם יכולים לשלוח את העולה, מטעם משרד הקליטה?

אברהם נגוסה: או משרד הרווחה?

<קרולין לסרי: כן.

<קרולין לסרי: אנחנו בודקים עם כל עולה, יושבים איתם ובודקים מה מתאים, מה הצרכים ומה היכולות ולפי זה אנחנו מכוונים.

<קרולין לסרי: עם הרבה עשינו את זה, יש כאלה שעשו מזכירה רפואית, היו הרבה דברים.

אברהם נגוסה: אז מה ההצעה שלכם?

אברהם נגוסה: מה אתם רוצים שמשרד הקליטה יעשה כדי שלא תהיה בעיה של תעסוקה, יש לכם הצעה?

<רינה בן עמו: הבעיה שלנו זה הקורסים שהכל בעברית.

<רינה בן עמו: אחרי שנה העולים לא מסוגלים לעשות קורס בעברית ברמה שמציעים במשרד הקליטה וזה חבל.

<רינה בן עמו: הבעיה שלנו זה האם יש אפשרות לקבל - - -

אברהם נגוסה: כמה זמן מותר להם ללמוד באולפן?

<רינה בן עמו: שנה.

<רינה בן עמו: הם יכולים תוך עשר שנים לעשות קורס.

אברהם נגוסה: אז זה קיים.

<רינה בן עמו: כן.

<רינה בן עמו: הם רוצים אבל רובם לא מסוגלים לעשות.

<קריאה: בגלל קשיי שפה.

<רינה בן עמו: כן.

<רינה בן עמו: זאת אומרת שאנחנו קצת - - -

אברהם נגוסה: את ממליצה להרחיב יותר את האולפן מעבר לשנה?

<רינה בן עמו: מה שקודם, אני ממליצה לעולים שרוצים למצוא עבודה בהתחלה, זה להתחיל בעבודה, לצערי עבודה שאולי לפעמים פשוטה, להתרגל וללמוד את השפה, לדבר חופשי עם אנשים והכל, ואחר כך, מה שאני ממליצה להם זה להתחיל קורס בתנאי - -- מסוגלים, אבל זה לא אחרי שנה.

<רינה בן עמו: זה אחרי שנתיים, שלוש שנים.

<רינה בן עמו: זה ממש תהליך.

<רינה בן עמו: לפעמים זה תהליך ארוך והבעיה שהם מתחילים לעבוד והם לא יכולים להפסיק לעבוד ולעשות קורס, אז הכל מסובך לעולים.

<רינה בן עמו: אין תהליך ש - - -

אברהם נגוסה: בזמן שהם לומדים קורס, הם משתתפים בקורס, יש להם סיוע כלכלי כדי ש- - -

<רינה בן עמו: לא.

<רינה בן עמו: אחרי שנה הם לא מקבלים שום דבר.

אברהם נגוסה: פה יכולה להיות הבעיה אולי.

<שפרה קירשנבאום: תלוי איזה קורס.

<שפרה קירשנבאום: יש קורס שהוא מעל 26 שעות אז הם זכאים לקיום.

<שפרה קירשנבאום: משרד הקליטה בשנה הראשונה מסייע בקיום והבטחת הכנסה בזמן קורס.

<שפרה קירשנבאום: משנה שניה בעצם מי שלומד עובר לביטוח הלאומי.

אברהם נגוסה: רגע, נתחיל מהתחלה.

אברהם נגוסה: בשנה ראשונה יש להם סל קליטה כשהם לומדים באולפן.

<שפרה קירשנבאום: זה לא שנה ראשונה, הם זכאים לאולפן חצי שנה, חמישה חודשים.

אברהם נגוסה: ואז אחרי חצי שנה מה קורה?

<שפרה קירשנבאום: אם הבנאדם מגיע למשרד הקליטה, מתייצב כמחפש עבודה, הוא מקבל הבטחת הכנסה.

<שפרה קירשנבאום: הוא יכול לעבוד עד סכום מסוים ולקבל הבטחת הכנסה, הוא יכול ללכת ללמוד קורס ולקבל סיוע ממשרד הקליטה כולל נסיעות, בהמשך בנושא של ואוצ'רים, אם הוא לומד קורס שהוא יותר מ-26 שעות הוא יכול לקבל סיוע ממרכז הקליטה.

אברהם נגוסה: איזה סיוע הוא מקבל?

<שפרה קירשנבאום: על פניו הוא יכול לקבל סיוע אם הוא לומד מ-26 שעות.

<שפרה קירשנבאום: אבל אם מדובר בזוג, זה מותנה מה עושה הבעל.

<שפרה קירשנבאום: אם הבעל עובד, מה ההכנסה של הבעל, ולכן מאוד קשה לאנשים עם משפחות לממש את הסיוע הזה.

<שפרה קירשנבאום: זה איזה שהם מעגלים שאנשים נעים בהם.

<שפרה קירשנבאום: אם אפשר היה, וזו לא החלטה לפה, אני בוודאי לא בסמכות, לנתק.

<שפרה קירשנבאום: אם אדם, בן הזוג לומד, לא משנה מה עושה בן הזוג האחר, אז אפשר היה להתייחס לאדם כפרט.

<שפרה קירשנבאום: כאשר קושרים את החבילה הזאת אי אפשר.

<שפרה קירשנבאום: הרבה בני זוג מצרפת, גם מארצות הברית, נוסעים הרבה לחוץ לארץ.

<שפרה קירשנבאום: אנחנו מסתכלים על המשפחה ברצף, לא תמיד מצליחים לסייע לכל המשפחה, מחפשים פתרונות רק לאישה ולילדים.

<שפרה קירשנבאום: הוא חוזר, הוא נסע, יש המון מורכבויות.

<שפרה קירשנבאום: ויש כלים, אולי אנחנו צריכים להשביח את הכלים, אבל אני חושבת שגם העולים, גם עליהם יש איזו שהיא אחריות להתאים את עצמם.

<שפרה קירשנבאום: אנחנו מסייעים דרך תכניות הקליטה בקהילה, מפגשים, סדנאות להתאמה לתנאי הארץ.

<שפרה קירשנבאום: חושפים את העבודה של משרד החינוך, להביא להורים את הידע איך זה עובד בארץ.

<שפרה קירשנבאום: כל הפערים העצומים האלה לוקח להם זמן להבשיל, להבין.

<שפרה קירשנבאום: יש זכאות של 10 שנים לתעסוקה, לא מעט אנשים מגיעים בשנה התשיעית, כי עכשיו הסתדר להם ללכת ללמוד.

<שפרה קירשנבאום: אני יושבת ראש ועדת לימודים אצלנו במשרד, הרבה בקשות ללמוד עברית פעם שניה, הרבה בקשות.

<שפרה קירשנבאום: אחרי חמש שנים, לפעמים בתוך השנה הראשונה.

<שפרה קירשנבאום: כי יש איזו שהיא תובנה שיורדת "עכשיו אני יכול וצריך את השפה" אז אלה דברים שהם מתגלגלים, הם לא ליניאריים, זה מעגלים מעגלים.

אברהם נגוסה: אז עולה חדש, זוג שהגיעו, קיבלו חצי שנה סיוע כשהם לומדים עברית, זה סל קליטה.

אברהם נגוסה: ואחרי חצי שנה הם צריכים ללכת להירשם בלשכת תעסוקה - - -

<שפרה קירשנבאום: במשרד הקליטה.

אברהם נגוסה: ואז יש להם שנה של הבטחת הכנסה.

אברהם נגוסה: אם הם ממשיכים אולפן ב'.

<שפרה קירשנבאום: לאו דווקא.

<שפרה קירשנבאום: אנחנו מנסים לפתוח את זה, מגיע לעולה אולפן פעם אחת.

אברהם נגוסה: אז אם הוא צריך ללמוד שנה - - -

<שפרה קירשנבאום: הוא לא לומד שנה.

אברהם נגוסה: רק חצי שנה?

<דפני רות מושיוב: אדוני היושב ראש, אני רוצה להמליץ לך משהו שהוא במישור הכללי יותר.

<דפני רות מושיוב: בשירות התעסוקה לאוכלוסייה הערבית שבאה לקבל הכשרה מקצועית או הפנייה למקומות עבודה, יש מרכיב שנקרא "לימוד השפה העברית התעסוקתית" העולים, כמו שציינה חברתי, הרבה פעמים זה לוקח זמן.

<דפני רות מושיוב: הם לא פנויים ללימוד השפה ועוד שפה תעסוקתית בשנים הראשונות, זה לוקח זמן.

<דפני רות מושיוב: צריך שיהיה סטנדרט, ושוב, אני חוזרת למדינה עם סטנדרטים שאנחנו חסרים בהם, שבשירות התעסוקה מי שמגיע ויש לו חסם לשוני, ולא משנה איזו שפה, ולא משנה כמה שנים הוא בארץ לצורך העניין, והוא רוצה ללכת לעשות הסבה מקצועית או ללמוד קורס או כל דבר אחר, שיהיה לתוך המרכיב הזה סל לעברית תעסוקתית לאותם אנשים.

<דפני רות מושיוב: כל פעם הם תלויים בקשר למשרד הקליטה.

<שפרה קירשנבאום: במשרד הקליטה קיים עד עשר שנים - - -

<דפני רות מושיוב: אבל בוא נגיד שהוא מגיע אחרי, ולמה אם יש בשירות התעסוקה את המרכיב הזה?

<דפני רות מושיוב: שיהיה לכל האזרחים, למה לא?

אברהם נגוסה: אז אנחנו נכוון את זה למשרד החינוך.

<דפני רות מושיוב: זה לא חינוך, שירות התעסוקה יש לו את זה.

<דפני רות מושיוב: זה סל שניתן לאוכלוסייה הערבית.

אברהם נגוסה: הבנתי, אבל העניין של החינוך, האולפן.

<דפני רות מושיוב: זה לא אולפן.

<דפני רות מושיוב: הם קונים שירות ממי שנותן להם את השירות לעברית התעסוקתית בהתאם לסוג המקצוע.

<דפני רות מושיוב: הם מכוונים את זה לא לאולפן בסיסי אלא לעברית שמכוונת תעסוקתית.

אברהם נגוסה: הבנתי את זה, אבל היום מי שאחראי באולפנים, זה משרד החינוך לחינוך מבוגרים.

אברהם נגוסה: אני צודק?

אברהם נגוסה: אז אני אומר, בואו נשמע ונלך להצעה שלך, ואם עושים את זה בשיתוף פעולה עם משרד החינוך או שאנחנו הולכים לשירות התעסוקה או משרד העבודה.

אברהם נגוסה: שירות התעסוקה זה לא תחת משרד העבודה?

<דפני רות מושיוב: כנראה.

<דפני רות מושיוב: אני פשוט לא עד הסוף - - -אבל אנחנו עובדים בשיתוף.

<שפרה קירשנבאום: לגבי עברית תעסוקתית, זה קיים גם במשרד הקליטה, אם אני לא טועה 100 או 120 שעות, צריך קבוצת עולים שאפשר ללמוד עברית תעסוקתית.

<קריאה: 150 שעות.

<שפרה קירשנבאום: 150 שעות שמכוון לתעסוקה, ושוב, השפה זה משרד החינוך.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: בבקשה גברת שושנה שהם.

<שושנה שהם: תודה.

<שושנה שהם: אני נציגה של האגף לחינוך מבוגרים.

<שושנה שהם: יש כמה נושאים שעלו כאן, אז אני אחלק את זה לשניים.

<שושנה שהם: השני יהיה תכנית הלימודים, אבל קודם על האולפנים, מה קיים ומה המנדט שלנו.

<שושנה שהם: המנדט שלנו הוא באמת לקיים כיתות ראשוניות, בנוסף כיתות המשך שזה כולל תעסוקתיות בשיתוף עם משרד הקליטה, וכיתות המשך שאנחנו מפעילים בהתאם לתקציב שנשאר לנו כי בעצם התקציב שלנו הוא לכיתות ראשוניות בלבד, שזה אומר חמישה חודשים.

<שושנה שהם: חמישה חודשי אולפן, וכולנו יודעים שזה לא מספיק כדי לדעת שפה.

<שושנה שהם: בעניין של קיום כיתות, קשה לי לומר אולפנים כי אין אולפן קבוע ממש בשטחים, מה שנקרא, אבל אנחנו מקיימים כיתות, אף פעם לא אמרנו לא, יעידו אלה שיושבות כאן.

<שושנה שהם: פנו אליי אישית כי אני יותר אחראית באזור ירושלים, אני מכירה מקרוב את הנושא של הגוש, השנה אפילו היה מצב הפוך שאנחנו פנינו ואמרנו "בואו תפתחו, יש לנו צוות לכל מקום, גם אם יש רק כיתה אחת" לא מדובר בעמידה מול מורה, מדובר בעמידה מול מנהל, מול מפקח, מול מדריך, כך שתמיד יש צוות שעובד.

<שושנה שהם: מה היה בעבר ומה יש היום?

<שושנה שהם: היום יש אולפן באריאל, אולפן בן ארבע כיתות, אחת מהכיתות האלה היא כיתת ערב תעסוקתית שהיא בעצם מהווה המשך, תעסוקתית.

<שושנה שהם: יש שם צוות של שלוש מורות ומנהלת, וזה עונה על הצורך, על מה שנדרש באזור.

<שושנה שהם: בעבר היו לנו כיתות, אם אנחנו מדברים על כיתות המשך או תעסוקתיות, גם בשיתוף משרד הקליטה, גם כיתות שלנו.

<שושנה שהם: בכוכב יעקב, בעופרה, בעלי הייתה לנו גם כיתה ראשונית, שלוש כיתות נדמה לי פתחנו, לשלוש רמות.

<שושנה שהם: אם אנחנו מדברים על תקן של כיתה, כיתה תקנית באולפן היא 22 תלמידים, אנחנו פותחים גם עם 15.

<שושנה שהם: בעלי אתם יודעים שפתחנו בכל כיתה שיהיו פחות, כי התנאי הראשוני להתקדמות בשפה זו חלוקה נכונה של רמות.

<שושנה שהם: א' לא יכול ללמוד עם ג' למשל.

<שושנה שהם: אז משתדלים.

<שושנה שהם: כמובן שכשאין מספיק עולים, כמו שקרה השנה בגוש, בוודאי שאין טעם לפתוח.

<שושנה שהם: בעניין של נשירה, אנחנו מכירים את זה מקרוב, באמת ציינתם פה ועכשיו אני רואה את זה ביתר שאת את העניין הזה שאם לאדם יש בעיה קיומית, קשה לו לשבת להתרכז ולחשוב.

<שושנה שהם: כמובן שמגיעים אלינו לאולפנים גם אחרי תקופה יותר ארוכה בארץ, נכנסים לאולפן ראשוני.

<שושנה שהם: בעניין של פתיחת כיתות בשטחים, כשאנחנו פותחים בגוש אנחנו פותחים רק לתלמידים זכאים אבל אם יש כאלה שאינם מוגדרים כזכאים, זאת אומרת שכבר למדו, לא כל כך יודעים, למדו חלקית – קיבלנו וכללנו אותם בתוך הכיתות.

<שושנה שהם: אני חושבת שזהו בעניין של קיום כיתות.

אברהם נגוסה: בעניין המגשרים זה רויטל.

אברהם נגוסה: לפני שאני פונה לרויטל, בעניין האולפן, השפה התעסוקתית.

אברהם נגוסה: האם נראה לך שאפשר להרחיב את הדבר הזה?

<שושנה שהם: אני אגיד מה קורה היום.

<שושנה שהם: היום יש לנו כיתות תעסוקתיות כולל כיתות ייעודיות מקצוע.

<שושנה שהם: יש לנו כיתות לרופאים, יש כיתות לעורכי דין, שיפרה מכירה, אנחנו עושים את זה בשיתוף משרד הקליטה.

<שושנה שהם: אנחנו שולחים צוות מיומן ללימוד ספציפי של מקצוע מסוים, ייעודי מקצוע.

<שושנה שהם: אחרי תקופת הזכאות, הגברת שפה דיברה על אחרי 10 שנים, אחרי תקופת הזכאות צריך לבחון את הדברים.

<שושנה שהם: האגף לחינוך מבוגרים עוסק גם בהשלמת השכלה אבל זו השכלה תיכונית.

<שושנה שהם: צריך לבדוק.

<שושנה שהם: אני אקשיב יותר טוב למה מצופה, אבל בדרך כלל אנחנו פתוחים לדברים שיכולים לעזור לעולים.

אברהם נגוסה: שמעת את ההצעה של דפני.

אברהם נגוסה: זה לא אחרי 10 שנים אלא לפני.

אברהם נגוסה: האם יש אפשרות לשלב מהתכנית שאת אומרת או שיש משהו שונה?

<שושנה שהם: אני חושבת שכן, אבל זה תלוי מספר אנשים מאותו מקצוע.

<שושנה שהם: אני יכולה לתת דוגמה שיש לנו כיתות לשוטרים, של שיפור השפה לשוטרים שהם באמת למדו באולפן ראשוני ואנחנו בכל זאת מאפשרים להם, וזה קורס מאוד מצליח של השנתיים האחרונות, פנו אלינו וזרמנו עם זה.

<דפני רות מושיוב: זה תלוי תקציב.

<דפני רות מושיוב: אני בטוחה שהיו שמחים לתת כל דבר ולעשות את החליפה המתאימה, אבל הם לא מתוקצבים.

<דפני רות מושיוב: שירות התעסוקה אחראי על הנושא הזה והוא מתוקצב.

<דפני רות מושיוב: העניין הוא לא מי יעשה כי זה אאוט סורסינג של קניה.

<דפני רות מושיוב: הרעיון הוא שזה יהיה תקציב מובנה שאנשים יוכלו לקבל לימוד כלשהוא של שפה בהתאם למקצוע שהם רוצים ללמוד אותו ובלי הגבלה של זמן.

<דפני רות מושיוב: איפה הם יקנו את הנושא הזה של ההכשרה, כלומר שירות התעסוקה זה לא משנה, הם יכולים במשרד החינוך או באוניברסיטה או בכל מקום אחר.

<דפני רות מושיוב: הבעיה היא שחסרה האמירה שכל אחד יכול וזכאי וחובת המדינה לתקצב אותו.

<דפני רות מושיוב: זה מה שחסר.

אברהם נגוסה: את אומרת ש"התקציב נמצא אצלנו, זה לא אצלם".

אברהם נגוסה: זו הכוונה?

<דפני רות מושיוב: לא, אני אומרת שהסטנדרטים לא קיימים.

<דפני רות מושיוב: זה נעשה בצורה יזומה בשירות התעסוקה, ואני אומרת שוב, אם שירות התעסוקה אחראי לתת הכשרות ולהפנות אנשים לתעסוקה והוא נתן לאוכלוסייה הערבית את הכלי של שיפור השפה העברית כי זו דרך הכניסה למקומות העבודה, אז זה לא משנה היום איזה אזרח אתה ואיזה שפה אתה.

<דפני רות מושיוב: צריך שיהיה סטנדרט שאומר – צמוד לשירות התעסוקה, מי שיש לו חסם שפתי – שיינתן.

<דפני רות מושיוב: זה מה שחסר.

אברהם נגוסה: אז מה הבעיה ששירות התעסוקה ומשרד החינוך, אגף חינוך מבוגרים, למה אתם לא יכולים לעשות את התיאום הזה?

<דפני רות מושיוב: אני לא מצליחה להסביר את סוף דעתי.

<דפני רות מושיוב: סטנדרטים זה אומר תקציב.

<דפני רות מושיוב: אין תקציב כזה.

אברהם נגוסה: אין תקציב לעולים.

<דפני רות מושיוב: זה אפילו לא קשור לעולים.

<דפני רות מושיוב: הבנאדם הוא מעל 10 שנים והוא לא מדבר עברית.

אברהם נגוסה: לא, אני לא מעל 10 שנים.

אברהם נגוסה: אני נמצא לפני.

<דפני רות מושיוב: בתוך 10 שנים זה משרד הקליטה.

<שפרה קירשנבאום: בתוך 10 שנים, אדם שמתייצב בלשכת התעסוקה, אם הוא לומד עברית וזה חסר, הם מכירים בו כאילו הוא מתייצב.

<שפרה קירשנבאום: יש דבר כזה.

<שפרה קירשנבאום: מה שחסר מאוד לאורך השנים, כמות השעות, ותקנו אותי אם אני טועה אבל אני חושבת שאני לא טועה, כמות השעות שעולים קיבלו בבסיס בעבר הלך וירד וזאת הצעקה המרכזית ולוקחים המון פתרונות אחרים.

אברהם נגוסה: למה ירד?

<שפרה קירשנבאום: היה פעם חמישה חודשים, 500 שעות, זה לפעמים נע אפילו, יכול להיות מצב שעולה מקבל פחות מ-400 שעות.

<שפרה קירשנבאום: אני לא יודעת את המפתח.

אברהם נגוסה: אנחנו מקיימים דיון כדי לפתור בעיות.

אברהם נגוסה: אני רוצה לקבל את כל התמונה.

אברהם נגוסה: את אומרת לי שזה היה 500 שעות, היום ירד.

אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת למה ירד ואיפה, האם זו בעיה של תקציב, אז אני יכול ללכת להגיד "תראו, היה 500 שעות וירד בגלל כך וכך" לכן אני רוצה להבין, כך אנחנו יכולים לפתור.

אברהם נגוסה: העניין של אולפן תעסוקתי, ואז אני רוצה להבין בדיוק.

אברהם נגוסה: אני מבין עכשיו, היא אומרת שאין תקציב כזה, אין מושג כזה לעולים או לאזרחים, אבל אמרת שיש לערבים.

אברהם נגוסה: אז אם יש - - -

<דפני רות מושיוב: אני אומרת עד 10 שנים זה משרד הקליטה.

<דפני רות מושיוב: מה קורה לאדם שהוא כבר 11 שנים.

אברהם נגוסה: אני לא שם.

אברהם נגוסה: אני נמצא עוד לפני 10 שנים.

אברהם נגוסה: עולה חדש הגיע עכשיו, קיבל שישה חודשים סל קליטה, אחרי שישה חודשים הוא צריך להתמודד בעצמו, אז פה אני רוצה את הפתרון.

אברהם נגוסה: אחרי חצי שנה העולה החדש צריך את הסיוע.

אברהם נגוסה: סיוע של הכשרה מקצועית, סיוע של השמה בעבודה.

<דפני רות מושיוב: זה במשרד הקליטה יש.

אברהם נגוסה: אם הוא צריך ללמוד הכשרה מקצועית והוא התקבל, צריך מלגה או דמי קיום שיכול לכלכל את המשפחה שלו, יכול לקנות לחם לילדיו.

אברהם נגוסה: לזה אני רוצה להגיע לפתרון.

אברהם נגוסה: אז יש בעיה של שפה, אני רוצה להגיע לשפה תעסוקתית, להכשרה.

אברהם נגוסה: זה מה שאני אומר.

אברהם נגוסה: אחרי 10 שנים אני חושב שהוא מסתדר.

<שפרה קירשנבאום: לא, יש הרבה מאוד בעיות.

אברהם נגוסה: בסדר, אבל הוא לפחות יודע, יש לו עברית, הוא יכול לבוא - - - בואו נעשה שלב-שלב.

אברהם נגוסה: אני רוצה עולה חדש שהגיע, אחרי חצי שנה אין לו אבא ואמא, סל הקליטה נגמר ואין לו עבודה, הוא צריך ללכת להכשרה מקצועית אבל כדי ללכת להכשרה מקצועית אין לו הכנסה לכלכל את משפחתו.

אברהם נגוסה: האם בזמן שהוא הולך להכשרה מקצועית, האם הוא צריך לקבל דמי קיום או צריך להמשיך סל קליטה כדי שלילדיו יהיה לחם?

אברהם נגוסה: אלה דברים שאנחנו צריכים למצוא להם פתרון.

אברהם נגוסה: שפרה, אני שוב חוזר אלייך.

אברהם נגוסה: אני לא מצפה היום, אבל אני רוצה שתחשבו בכיוון הזה ונקיים דיון ספציפי בנושא הזה, מעמיק יותר, בעניין עובדים סוציאליים ובעניין ההכשרה המקצועית לעולים חדשים.

אברהם נגוסה: אני מבין שמי שהגיע מחוץ לארץ עם התארים שלו, יש לו כבר מקצוע, אם זה רופאים אתם נותנים את זה, זה ברור.

אברהם נגוסה: אבל מה קורה כשהוא הולך ללמוד, שבתכנית שלכם אחרי חצי שנה האם הוא מקבל מלגה או דמי קיום?

אברהם נגוסה: כי הרבה מוותרים על כך, מדוע?

אברהם נגוסה: אם אני אלך לזה הילדים שלי יהיו רעבים, אז עדיף שאלך להיות שומר בקפיטריה או באוניברסיטה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע אם יש תכנית, פתרון לעולים החדשים אחרי חצי שנה, שסיימו את סל הקליטה ורוצים ללמוד הכשרה מקצועית.

<שפרה קירשנבאום: יש.

<שפרה קירשנבאום: הוא מקבל קיום בזמן הלימודים שלו ונסיעות.

אברהם נגוסה: הוא מקבל דמי קיום למשפחה שלו?

אברהם נגוסה: אמרתם לי קודם שאם האשה עובדת, אז מסתכלים - - -

<שפרה קירשנבאום: שוב, התשובה היא בגדול כן.

<שפרה קירשנבאום: אדם שהולך ללמוד בחצי השנה השניה מקבל - - -

אברהם נגוסה: נגיד למשל משפחה עם ארבעה ילדים, שש נפשות.

אברהם נגוסה: גם האשה צריכה לעשות הכשרה מקצועית וגם הבעל.

אברהם נגוסה: שניהם התקבלו.

אברהם נגוסה: האישה צריכה לעבור הכשרה מקצועית להיות אחות.

אברהם נגוסה: הבעל היה רופא בצרפת, אז הוא צריך לעבור את המבחן ונכנס לקורס תעסוקתי.

<שפרה קירשנבאום: הם מקבלים סיוע לפי, אני לא זוכרת כרגע.

<שפרה קירשנבאום: יש סיוע למשפחה, יש סיוע נסיעות, יש את הסיוע שמגיע למשפחה בזמן ההכשרה.

<שפרה קירשנבאום: בתמונה הכללית יש סיוע לאדם שהולך ללמוד הכשרה מקצועית, קיים סיוע.

אברהם נגוסה: את לא יודעת איזה סיוע.

<שפרה קירשנבאום: אני לא זוכרת.

אברהם נגוסה: סיוע יכול להיות גם החזר נסיעות.

אברהם נגוסה: זה לא מה שאני מדבר.

<שפרה קירשנבאום: אמרתי הבטחת הכנסה פלוס נסיעות.

<שפרה קירשנבאום: בחצי השנה הראשונה, לפעמים זה גולש גם לשנה השניה, תלוי באיזה קורס.

<שפרה קירשנבאום: קיים המסלול הזה.

<שפרה קירשנבאום: כאשר הם הציגו פה משפחות בנפרד, וזה חשוב לדעת, הכלל קיים, היוצא מן הכלל גדול מאוד.

<שפרה קירשנבאום: אם לוקחים את העולים מצרפת שגרים בשטחים, כאשר המרחקים מאוד גדולים, כאשר אב נוסע הלוך חזור, כאשר יש קושי של ה שפה, כל הדברים המצטברים, יכולה המשפחה לבוא ולהגיד "אנחנו לא מצליחים ללמוד, אנחנו לא מצליחים לעבוד" משפחה כפרט.

<שפרה קירשנבאום: עובדה שיש במשרד הקליטה מסלולים לסיוע.

אברהם נגוסה: רכזי הקליטה, האם אתם יודעים על זה ואומרים למשפחה "תראו, חשוב שיהיה לכם מקצוע, תלכו ללמוד מקצוע, ברגע שאתם מתקבלים ולומדים את המקצוע יש לכם סיוע, דמי קיום, הבטחת הכנסה" האם אתם יודעים על זה ומסבירים את זה לעולים?

<רינה בן עמו: כן.

<רינה בן עמו: אנחנו יודעים על זה.

<רינה בן עמו: בוודאי שהם מקבלים עזרה בזמן שהם לומדים.

<רינה בן עמו: אבל זה לא מספיק לפרנס משפחה.

אברהם נגוסה: הבטחת הכנסה זו הכנסה מינימלית, לא?

<רינה בן עמו: 2,000, 2,500, זה רק לשלם את שכר הדירה.

<רינה בן עמו: בלתי אפשרי לעזוב את העבודה וללכת ללמוד, למי שיש לו לפרנס משפחה.

אברהם נגוסה: זה נושא שאנחנו צריכים להתמקד ולדון עליו, גם האוצר צריך להיות פה וכל הגורמים האחרים.

אברהם נגוסה: יש לנו עכשיו דיון בנושא אחר ולכן אני לא יכול להמשיך פה, אבל זהו נושא שאנחנו צריכים למצוא לו פתרון.

אברהם נגוסה: האם ניתן להגדיל את הסכום הזה, אנחנו צריכים את האוצר בנושא הזה.

אברהם נגוסה: רויטל, תתייחסי למגשרים.

<שושנה שהם: אני יכולה להמשיך עוד מילה על תכנית הלימודים?

אברהם נגוסה: בקיצור.

<שושנה שהם: בעניין של תכנית הלימודים, גם מה שאמר חבר הכנסת מוטי יוגב, אני רוצה להתייחס לעניין של אולפן מקוון.

<שושנה שהם: בשנים האחרונות הכנסנו הוראה מקוונת.

<שושנה שהם: אולפן מקוון ממש ללא אולפן רגיל זה יכול להיות דבר טוב כשאין ברירה אחרת, צריך פשוט לחשוב על זה שזה לא יכול להחליף אולפן רגיל.

<שושנה שהם: בעניין של התחדשות, יצאנו עם תכניות חדשות השנה, יש לנו תכנית חדשה גם לעולי אתיופיה שיצאה שכבר עובדת בשנים האחרונות והמורים עוברים השתלמויות מסיביות.

<שושנה שהם: בעניין של תלונות נקודתיות של תלמידים או תלמידים שלא היו באולפן, צריכים להבין שלא יידעו עברית אם לא יהיו באולפן, אבל בהחלט היום אנחנו מרחיבים את לימוד העברית בעזרת המודל ואני מזמינה את מי שלא מכיר את התכניות שלנו לקבל אפילו חצי שעה, אני אזמין אתכם, תבואו לראות גם את המודל, את אתר הלמידה, האולפנים הולכים עכשיו להשתדרג בציוד טכנולוגי ולראות את התכניות החדשות.

אברהם נגוסה: ישראל דיגיטלית, כפי שדפני אמרה, זה נראה לך?

<שושנה שהם: לא, זה לא קשור לחינוך מבוגרים.

<שושנה שהם: יש לנו אתר שלנו של חינוך מבוגרים.

<דפני רות מושיוב: לא, זה לא אתר.

<דפני רות מושיוב: זה תשתיות.

<דפני רות מושיוב: ואז זה נגיש.

<דפני רות מושיוב: כל מה שאת עושה.

<שושנה שהם: לנו יש מודל,

<דפני רות מושיוב: אפשר להתחבר ואז לא צריך את ה - - -

<שושנה שהם: זה משהו אחר.

<שושנה שהם: זה אתר מלווה למידה שלנו, את מדברת על משהו עצמאי.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: רויטל בבקשה, שמעתי בעניין של המגשרות, בעיקר בגני הילדים, גני חובה, ולהורים קשה להשתחרר וללמוד באולפן.

אברהם נגוסה: איך את נותנת לנו אפשרות לפתור את הבעיה הזאת?

<רויטל דותן: מבחינת מגשרים, יש לנו מגשרים במעלה אדומים בשפה הרוסית, בקרית ארבע לבני המנשה, במטה בנימין דוברי צרפתית.

<רויטל דותן: דווקא עכשיו זו נקודת זמן מצוינת לעודד רשויות לענות לקול הקורא.

<רויטל דותן: אנחנו פרסמנו קול קורא היום, היום התפרסם קול קורא באתר שלנו באגף קליטת תלמידים עולים במשרד החינוך.

<רויטל דותן: כל רשות מוזמנות לענות על הקול הקורא, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם הרשויות.

<רויטל דותן: רשות שרוצה להצטרף עונה לקול הקורא, עונה על הקריטריונים, היא תקבל מגשרים ואני אשמח מאוד על כל רשות.

<שרה שראל: יש לנו מגשר.

<שרה שראל: אנחנו התחלנו עם מגשר לפני 10 שנים, כבר 10 שנים אנחנו מעסיקים מגשר, עולה מצרפת אקדמאי, השכר שאתם נותנים זה בערך רבע מהשכר שלו.

<שרה שראל: זאת אומרת אי אפשר למצוא - - -

<רויטל דותן: זה מצ'ינג עם הרשות.

<שרה שראל: יכול להיות, אבל אני לא רוצה לקחת מורה שהוא לא מורה מוסמך, אני רוצה לקחת מורה שהוא מורה.

<שרה שראל: ואם אנחנו מצליחים להביא ילדים עולים חדשים, ואנחנו גם מרחיבים את השעות שאנחנו נותנים להם.

<שרה שראל: אם אני רוצה לקחת ילד שנמצא בארץ שלוש שנים, עולה מצרפת, שיעשה בגרות באזרחות ובתנ"ך וזה לא פשוט בכלל, אני צריכה מורה שיודע לעשות את זה.

<רויטל דותן: מורה זה לא בהכרח מגשר.

<רויטל דותן: את מדברת על שני דברים נפרדים.

<שרה שראל: אני מדברת על מורה מגשר.

<רויטל דותן: אנחנו מדברים על מגשרים שהם לא מורים בהכרח.

<רויטל דותן: לא תפקידם לשבת וללמד את התלמיד, תפקידם לעשות גישור חינוכי תרבותי.

אברהם נגוסה: אני הבנתי שבדיון שהיה לנו בשילה, אני חושב שאת ייצגת את הבעיה בגן.

<שרה שראל: כן.

<שרה שראל: זה שני דברים שונים.

<שרה שראל: נכון.

אברהם נגוסה: לא, אני מתמקד עכשיו על גני החובה.

אברהם נגוסה: בגן החובה לא מדובר על מורים, מדובר על מגשר או מגשרת.

<שרה שראל: הם לא נותנים גישור בגן.

<שרה שראל: הם מדברים על גישור בבתי שפה.

<רויטל דותן: לא, אנחנו מדברים על גישור בכל מוסדות החינוך.

<שרה שראל: גם לגנים?

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: זה משרד החינוך.

אברהם נגוסה: אנחנו מדברים מגיל 3, שזה באחריות משרד החינוך.

<שרה שראל: אבל זה לא מספיק.

אברהם נגוסה: אז אני מבקש שתציגי לה.

אברהם נגוסה: תדברו בין שתיכן מה הצורך.

<שרה שראל: אנחנו מגישים.

<שרה שראל: מגישים, מקבלים.

אברהם נגוסה: טוב.

אברהם נגוסה: קליטת עלייה זה מערכתי ולכן דנו עם המשרדים שהגיעו היום ואני מאוד מודה לכם שהגעתם ושיתפתם אותנו בעיקר בנושאי הכשרה מקצועית לעולים חדשים ואולפן או הכשרת שפה תעסוקתית, אנחנו צריכים לדון על כך איך אנחנו משפרים את התכנית כדי שהעולים החדשים יוכלו להשתלב בתעסוקה.

אברהם נגוסה: אחרי חצי שנה של אולפן העולים נופלים בין הכסאות ואנחנו צריכים, גם אם יש את העניין של הבטחת הכנסה, כך אני מבין מרכזי הקליטה, זה לא נותן להם פתרון ולכן הם מעדיפים ללכת ולחפש עבודה במקום לעבור הכשרה מקצועית שנותנת להם בטחון כלכלי לעתיד.

אברהם נגוסה: לכן פה לא משנה אם עולה חדש יש לו 10 שנים זכויות, אם אנחנו לא נדע איך לתת לו את זכויותיו, לספור שנים זה לא פתרון לעולה חדש ולכן אנחנו צריכים לדון בכך בצורה מעמיקה יותר ובשיתוף פעולה של כל המשרדים הרלבנטיים כמו משרד העבודה, שצריך להיות נציג מהמשרד לנושא הזה, כמובן גם ממשרד הקליטה, משרד החינוך, משרד האוצר.

אברהם נגוסה: אנחנו חייבים למצוא פתרון.

אברהם נגוסה: למי שהגיע עם תארים כמו רופא שיניים, כמו רוקחים, אנחנו משנים את המכשולים שקיימים בחוק ומתקנים אותם.

אברהם נגוסה: גם בנושא זה אנחנו צריכים לתקן.

אברהם נגוסה: תודה לכולם.

אברהם נגוסה: הישיבה הסתיימה.