ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 403, 2017-01-04 09:30

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, הרשמת, בוקר טוב לכם אורחים נכבדים.

איתן כבל: אני רוצה לומר לכם את הדבר הבא, אני מעלה כאן נושא ואני אקריא בדיוק את הכותרת שלו, כי יש גם הצעה לסדר היום: הוזלת אגרת הרכב לנהגים – זה הנושא שהנחתי על סדר היום ובלי שום קשר לכך, הצעה לסדר היום: חוק לתיקון פקודת התעבורה – הגבלת סכום אגרת רישיון הרכב, של חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

איתן כבל: רק כדי לסבר לכם את האוזן עד כמה הנושא הזה נמצא בליבת האכפתיות של הציבור, כשהעלית את העניין הזה וצולמתי – בוקר טוב אוסאמה, הזכרתי אותך כבר ואדוני מוזמן.

איתן כבל: מה שאני מנסה בעצם לומר כדי לסבר לכם את האוזן, יש את תכנית "הצינור" בערוץ 10 כפי שכולכם מכירים.

איתן כבל: הנושא הזה הועלה שם וגם התראיינתי.

איתן כבל: היו 2 מיליון ציפיות בקטע הזה, 40,000 שיתופים.

איתן כבל: ומי שסביב השולחן הזה ומי שצופה בנו ומבין את המשמעות של דבר כזה – חבר הכנת פרי – זה מטורף.

איתן כבל: זה דבר שהוא מאד - - -

יעקב פרי: אני רק יכול בהערת ביניים לקרוא לך שאני מהדור הישן.

יעקב פרי: אני לא מסתכל על הצפיות ועל הדברים האלה, אבל אני מאמין לכל מילה שלך.

איתן כבל: אני אגיד לך, היתרון בדברים האלה שזה דבר שהוא ניתן לבדיקה.

איתן כבל: זאת אומרת יותר מכך, היום הכלים הם כל כך משוכללים, שהוא יודע להגיד לך כמה כל אחד צפה בכל זמן נתון, איפה הוא הפסיק את הצפייה.

איתן כבל: נכון, יש מי שיותר תמיד, על כל הנחה או על כל אגרה תמיד אפשר להגיד, אף אחד לא אוהב לשלם.

איתן כבל: זה נכון וזה גם לא פטנט ישראלי העניין הזה, שאנשים לא רוצים לשלם או לא אוהבים לשלם, אבל יש נקודות, יש אגרות שהפער בהן הוא כל כך גדול, הוא כל כך דורסני, הוא כל כך משמעותי, שאי אפשר להתעלם מזה.

איתן כבל: ותיכף אני אאפשר לגברת ממכון המחקר והמידע של הכנסת, שעשו עבודה יוצאת מן הכלל, באמת עבודה יוצאת מן הכלל, להציג פערים שכבר פורסמו, אבל כשמדובר על פערים של 300%, 400% ושלא נדבר על המשאיות ועל האוטובוסים, ששם בכלל אלה פערים מטורפים לגמרי.

איתן כבל: זה חסר כל שכל.

איתן כבל: אני אומר לך, ידידי מאגף התקציבים באוצר - - -

<לאה ורון: איזה ידידי בסוף הגיע?

<לאה ורון: מה שמך?

<דור בלוך: דור בלוך, רכז תחבורה.

איתן כבל: כי לאודי אדירי יש עכשיו חגיגה בסנוקר.

איתן כבל: הוא שוחה עכשיו במים.

<דור בלוך: אנחנו התבקשנו על ידי הוועדה, ביטלנו דיונים והגענו.

איתן כבל: ממש מרגש, תודה.

איתן כבל: מה שאני בעצם מנסה לומר לכם באמת, שזה נתפס כבר כחזירות.

איתן כבל: אם היה מצב למשל, שכמובן והוא לא יכול ויקרה באוצר כתפיסת עולם - בוקר טוב חבר הכנסת טיבי – שבו היינו יודעים למשל – ההכנסות או גובה האגרה גבוה ככל שיהיה, אבל כל ההכנסות הן קודש למאבק בתאונות הדרכים, שיפור, תחבורה ציבורית, הכל – אני אומר לכם – הציבור היה יודע להתמודד עם זה.

איתן כבל: דמה בנפשך למשל אגרת רכב במגזר הערבי, שהייתה חוזרת לתשתיות במגזר הערבי.

אוסאמה סעדי: אנחנו מוותרים על הצעת החוק.

איתן כבל: לא היה צריך הצהרות של מיליארדים, לא היה צריך הצהרות של כלום.

איתן כבל: אמת או לא, חברי?

<קריאה: מאה אחוז.

אוסאמה סעדי: אדוני יושב הראש, אפשר?

אוסאמה סעדי: כי יש לי הצבעה.

איתן כבל: אני כבר נותן לאדוני.

איתן כבל: אני הזכרתי כבר שאדוני הגיש את ההצעה לסדר ולכן אני אומר שזאת תהיה ליבת הדיון.

איתן כבל: יש גם התייחסות, האם נציג משרד התחבורה פה?

איתן כבל: כן.

איתן כבל: סליחה גברתי.

איתן כבל: וגם השר שלח לי מסרון - - -

אוסאמה סעדי: איזה שר?

איתן כבל: שר התחבורה, עם עמדתו ודעתו ואני גם אקריא אותה כאן כי היא חשובה מאד מאד לדיון הזה.

איתן כבל: כיוון שחבר הכנסת אוסאמה סעדי, חברי, ממהר וגם הניח הצעה דחופה לסדר היום, אז בבקשה, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: כן, אדוני יושב הראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו הגשנו הצעה לסדר בעקבות הצעת חוק שאני וחברי, ד"ר אחמד טיבי הגשנו, הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה – הגבלת סכום אגרת רישיון רכב ושם כתבנו וביקשנו לחוקק חוק, שסכום האגרה לא יעלה על 10% מהשכר הממוצע במשק.

אוסאמה סעדי: ואז באנו בדברים גם עם ועדת שרים לענייני לחקיקה וגם עם שר התחבורה.

אוסאמה סעדי: אני מניח שעמדתו במסרון זהה לעמדה שאז אמר לנו, שהוא לא מתנגד והוא בעד זה, אבל יש בעיה עם משרד האוצר, שנמצאים כאן, שזאת בעיה תקציבית ולכן כמובן שאנחנו הצענו את זה מכיוון שאנחנו חשבנו וראינו שבאמת האגרה בישראל היא מהגבוהות בעולם.

אוסאמה סעדי: אין לי מה להוסיף, אדוני יושב הראש, על המחקר המקיף שאתה וחבר הכנסת ניסן סלומיאנסקי ביקשתם.

אוסאמה סעדי: באמת רואים מהמחקר הזה את ההבדלים ואת הפערים הגדולים בין האגרות במדינות בעולם, ביניהן גם ארצות הברית וכו', ששם האגרה לא עולה על כמה מאות שקלים בעוד פה מדובר באלפי שקלים.

אוסאמה סעדי: אז יכול להיות שהאוצר מחפש מקורות תקציב, אבל אני חושב שפה – ואנחנו אמרנו – אנחנו לא רוצים להחיל את זה על משהו מסחרי ועל רכבים מסחריים ואוטובוסים וכל זה, אבל על רכבים פרטיים של משפחות רגילות, רצינו להחריג גם את זה.

אוסאמה סעדי: ולכן אנחנו חושבים שצריך לקדם את ההצעה הזאת גם עם משרד האוצר ועם משרד התחבורה ואני נותן לחברי, אחמד טיבי להמשיך, כי קראו לי להצבעה בוועדת חוקה.

אחמד טיבי: אני מסתפק - - -

איתן כבל: בדברי קודמך.

אחמד טיבי: כמו שנהג השופט מני - - -

<קריאה: להסכים.

אחמד טיבי: למה לכתוב פסק דין של 20 עמודים.

איתן כבל: צודק.

איתן כבל: בבקשה.

יעקב פרי: קודם כל אני רוצה להודות לך, אדוני יושב הראש וכמובן לציין, באמת בתודה מיוחדת, את המחקר של מרכז המידע והמחקר של הכנסת.

יעקב פרי: אני חושב שהונח בפנינו מחקר מקיף, מאיר עיניים ותודה רבה לכם.

איתן כבל: שגם עונה באמת לשאלות שציפינו.

יעקב פרי: נכון, נכון מאד.

יעקב פרי: הדבר השני – המסמך הזה מציג בסך הכל נתונים מאד מדאיגים.

יעקב פרי: איך יתכן שבמדינת ישראל – מדינה מתוקנת, לפחות לדעתי – האגרה לכשירות תנועה של כלי רכב או טסט מה שאנחנו נוהגים לכנות, היא הגבוהה מהממוצע בכל אחת מהקטגוריות.

יעקב פרי: המדינה אומרת כל הזמן שהיא נלחמת ואדוני, נציג משרד האוצר, שר האוצר שלנו אומר שהוא נלחם בכל כוחו בכל מאודו ביוקר המחייה, אבל אחד מהגורמים המשמעותיים ביותר בנושא יוקר המחייה, זה הגובה של האגרות או המיסים העקיפים שהמדינה גובה, במיוחד בתחום הרכב.

יעקב פרי: אנחנו עוסקים היום בנושא של האגרה, אבל צריך לציין פה באותה נשימה שזו אגרת רישוי, המסים בקניית רכבים - - -

איתן כבל: זה שוק של מאה מיליארד שקלים.

איתן כבל: זה השוק השני בגודלו אחרי שוק הדיור.

יעקב פרי: מחיר הדלק, המס שלנו הוא מעל 60% מהעלות לצרכן.

יעקב פרי: אני לא רוצה כמובן להאריך, הדברים ידועים.

יעקב פרי: ואם הייתה פה, גברתי נציגת משרד התחבורה, תחבורה ציבורית מה שנקרא יעילה, אפקטיבית, שנותנת מענה טוב בכל ימות השבוע, עם כל הכבוד בכל שעה, אולי הייתה איזו שהיא הצדקה לנסות ולהפחית את כמות הרכבים שבכבישים באמצעות הטלת מיסים שאנחנו משלמים אותם.

יעקב פרי: אבל במדינת ישראל שנת 2017, התחבורה הציבורית עדיין מקרטעת, לא יעילה, למרות המאמצים של משרד התחבורה, וצריך לומר את זה.

יעקב פרי: ולכן אני חושב, אדוני יושב הראש, שזה נכון שמדינת ישראל תיישר קו או תנסה לפחות ליישר קו עם שאר המדינות בעולם, במיוחד בעניין השוויון בכלי רכב פרטיים, מבלי להתחשב במחיר הרכב ומבלי להתחשב בשנת הייצור שלו.

יעקב פרי: אני חושב שזאת אחת הנקודות הכי חשובות ואני אסיים בשני משפטים, אדוני יושב הראש.

יעקב פרי: אני חושב שלא יכול להיות שמדינת ישראל שינתה – לפחות אמרה – את המדיניות שלה בשנת 2016, שרכב חדש שעל על הכביש בשנת 2016 לא יחויב בביצוע טסט במשך שנתיים, אבל אגרת הרישוי משולמת במלואה.

יעקב פרי: אני חושב שזה פרדוקס.

יעקב פרי: אדוני יושב הראש, אני קיבלתי פניית ציבור בנוגע לעובדת הצורך בתשלום אגרת רישוי, למרות הנוהל החדש, שבו אין צורך לבצע את מבחן הרישוי בשנתיים הראשונות, ואני רוצה לשאול פה את נציגי הממשלה, גם את משרד התחבורה וגם את משרד האוצר, מה לענות לפונה?

איתן כבל: מי ישלם על ימי המנוחה של העובדים בשנתיים האלה?

יעקב פרי: למה על בעל רכב לשלם את אגרת הרישוי המלאה, למרות שהוא לא נדרש לבצע מה שאנחנו קוראים טסט בשנתיים האלה.

יעקב פרי: ואת התשובה שלכם אני אעביר ככתבה וכלשונה גם לפונה.

יעקב פרי: תודה רבה אדוני.

איתן כבל: תודה.

אחמד טיבי: למרות דבריו של השופט מני, אני רוצה לומר - - -

איתן כבל: בכל זאת אתה רוצה לכתוב עמוד.

אחמד טיבי: כן, עמוד אחד בלבד.

אחמד טיבי: תשמע, בהשוואה למדינות אחרות רואים שהאגרה בישראל היא מהגבוהות.

אחמד טיבי: אני מתחבר לדבר אחד שיעקב אמר לגבי התחבורה הציבורית.

אחמד טיבי: מילא אם התחבורה הציבורית הייתה Talk your life, כמו ביפן למשל או בנורווגיה.

אחמד טיבי: היינו יכולים להבין זאת, אבל היות והתחבורה הציבורית לוקה, לא מספקת את כלל אזרחי מדינת ישראל, את כלל האזורים הגיאוגרפיים של מדינת ישראל – פריפריה וכדומה - - -

יעקב פרי: בהמעטה.

אחמד טיבי: בלשון המעטה.

איתן כבל: דרך אגב בנושאים האלה בעיקר בפריפריה יש שוויון כמעט מוחלט.

איתן כבל: לא מוחלט, אבל כמעט.

אחמד טיבי: כן, אנחנו רוצים שוויון בדברים אחרים, מר כבל.

אחמד טיבי: ולכן זו הסיבה שחבר הכנסת סעדי ואני יזמנו את הצעת החוק, שהיא בדיוק עונה על אולי מאות פניות שאנחנו קיבלנו, שאני קיבלתי במשך כהונתי כחבר כנסת וכאן זה תפקידו של נציג ציבור, נבחר ציבור, חבר פרלמנט, לנסות לעשות הכל כדי להביא פתרון לסוגיה הזאת.

אחמד טיבי: והשאלה מה דעתו של שר התחבורה במסרון ואיך אפשר ללחוץ על משרד האוצר, ערב בחירות מתקרבות.

איתן כבל: תודה, תודה.

איתן כבל: אתם צריכים זמן כדי להתארגן אצלכם ברשימה?

אחמד טיבי: הקיטבג מוכן משנת 1999.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: חאג', בבקשה ולאחר מכן גברתי ואז אני אומר כמה מילים ואני אאפשר לכם, או לפני כן התייחסות של גורמים מקצועיים נוספים.

איתן כבל: אין שום בעיה.

איתן כבל: נזרום, בבקשה, חאג'.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ברור שאני מסכים גם על חברי שהעניין של המחיר של האגרה צריך לרדת, אבל לא רק זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי כנראה שהעניין של הרכב הוא אחד המקורות המרכזיים אם לא המרכזיים בהם להכנסות המדינה, אחרת מה המשמעות שלן 287,000 רכבים חדשים רק בשנת 2016, שעלו לכביש וזה גם האגרות וגם הנכס וגם וגם ואחר כך כולנו סובלים מהפקקים, כאילו מטפלים בתחבורה ציבורית כמו שצריך ומכניסים רכבים רק כדי לקבל את המיסים שהם גובים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שניים, מה התלות בין האגרה לבין נפח מנוע?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כמו שגם בביטוח חובה אתה הולך בטח את הרכב שלך והחובה לא קשורה לערך שלו, למחיר המחירון של אותו רכב, אלא קשורה לנפח מנוע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יכול להיות שיש לך רכב בנפח מנוע גבוה, שהמחיר שלו הוא רק כמה אלפי שקלים ואתה משלם כמעט אותו מחיר על הביטוחים שלו וגם בזה צריך לטפל, כי זה גם לא הגיוני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה פשוט לא מתיישב על הדעת, כי זה לא מקובל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז גם אם אנחנו נטפל, נטפל גם בשני הדברים אלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה הקשר גם בין הביטוח לנפח מנוע?

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש קשר?

איתן כבל: אוקיי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם יכולים להגיד איזה קשר יש בין זה לזה

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: נטע משה ממרכז המידע והמחקר של הכנסת, בבקשה.

איתן כבל: שוב, תודה לכם.

איתן כבל: הרבה פעמים נעשות עבודות ועבודות טובות, אבל לעתים אתם מצליחים להתעלות אף יותר על עצמכם.

איתן כבל: אמיתי, אני אומר את העניין.

איתן כבל: זאת אומרת שאתה מקבל - - -

אחמד טיבי: מגיעה להם תודה.

יעקב פרי: נכון.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אתה מקבל עבודה ברורה, לא מצריכה יום לימודים ארוך, לא צריך עוד עבודת מחקר להבין מה נכתב.

<נטע משה: תודה רבה ובוקר טוב.

<נטע משה: אנחנו שמחים תמיד להיות לעזר.

<נטע משה: קודם כל שאלת כלל המיסוי ואגרות ונטל כספי על החזקת כלי רכב, היא כמובן שאלה מאד רחבה והיא שאלה בפני עצמה.

<נטע משה: זה לא מה שהתבקשנו לעשות.

איתן כבל: נכון.

<נטע משה: התבקשנו לבדוק ספציפית על אגרת רישוי רכב ויש מארג שלם.

<נטע משה: אם מסתכלים בעולם, יש מארג שלם של אגרות ומיסים שמוטלים על נהגים, חלקם קבועים, חלקם משתנים, חלקם תלויים בנסועה ובזיהום ומקום מגורים וצריך לזכור שאם מנסים לעשות בדיקה כזאת, היא לוקחת בחשבון הרבה מרכיבים ויכול להיות שגם שם ישראל תצא גבוהה, כי אם נכניס לתוך זה מיסי קניית רכב, מיסי דלק, בלו, זו השוואה רחבה מאד.

<נטע משה: מה שאנחנו עשינו וזה לא מייתר את האפשרות והצורך לבדוק פרטנית אגרה מסוימת ולהשוות אותה לעולם ואפשר מזה ללמוד הרבה מאד, שכן פחות או יותר כולם משתמשים באותן קטגוריות כשאנחנו מדברים על כלי רכב: כלי רכב פרטיים, מוניות, אוטובוסים, כלי רכב למשא כבד.

<נטע משה: אז כמה שאלות שעולות מתוך ההשוואות האלה זה דבר ראשון מה מטר האגרה.

<נטע משה: השאלה אם אנחנו מדברים על אגרת בעלות תקופתית, שנתית, אגרת רישוי או אגרת כשירות תנועה לרכב.

<נטע משה: אנחנו רואים שמדינות נותנות על זה את הדעת.

<נטע משה: הן מבחינות ולכן הן גם קובעות את התמריץ ואת גובה האגרה בסוג שונה - - -

יעקב פרי: גם שם שני התשלומים הם נפרדים.

<נטע משה: הם נפרדים, הם שונים.

<נטע משה: לפעמים אנחנו נראה שאגרת כשירות תנועה, טסט, קשורה במאפיינים של הרכב ואגרת רישוי לפעמים קשורה בדברים אחרים, רצון להוריד את הזיהום ולכם בודקים נסועה, נפח מנוע, דברים אחרים.

<נטע משה: לפעמים אפילו מקום מגורים – אם זה אורבאני או לא אורבאני.

<נטע משה: נקודה שנייה, מהבדיקה שלנו עלינו גם על השאלה בכלל מה מנגנון הגבייה ביחס לכלי רכב שונים ומה מטרת האגרה הזאת בכלי רכב שמשמשים להסעת נוסעים או לכלי רכב פרטיים.

<נטע משה: עניין שלישי זה מה מועד ביצוע הבדיקה, מה התדירות והוא משתנה מאד.

<נטע משה: יש מנגנון שמשתנה בכל מדינה והשאלה אם גובים את האגרה בזמן שלא מבצעים את הטסט.

<נטע משה: והדבר השלישי זה מה הפרמטרים שקובעים את גובה האגרה.

<נטע משה: אז מבין הממצאים שבדקנו, קודם כל אם נדבר על היקפי האגרות בישראל, זה משהו כמו 4 מיליארד שקלים בשנה, קצת יותר וזה ממש מעל 90 - - -

יעקב פרי: אבל זה סך כל האגרות.

<נטע משה: אגרות רישוי, רק אגרות רישוי.

יעקב פרי: רק רישוי?

<נטע משה: כן, וזה כ-98% מהאגרות של משרד התחבורה.

איתן כבל: כמה זה?

<נטע משה: קצת יותר מ-4 מיליארד שקלים.

איתן כבל: לא, לא, 4 מיליארד שזה באחוזים כמה?

<נטע משה: 98% מהאגרות של משרד התחבורה, כן.

<נטע משה: זאת אומרת שמובן שזו האגרה העיקרית.

<לאה ורון: לא כולל כמובן של רשות שדות התעופה?

<נטע משה: לא.

<קריאה: כולל אגרות הטיס?

<קריאה: כולל אגרות ספנות?

<נטע משה: לא כולל - - -

<דור בלוך: לא כולל אגרות רשות שדות התעופה, את כמובן צודקת.

<דור בלוך: אגרות רשות שדות התעופה הולכות לרשות שדות התעופה ולא לקופת משרד התחבורה ומשרד האוצר, ולכן ההפרדה.

<נטע משה: עכשיו, ממה שאנחנו בדקנו, אנחנו בדקנו מדינות מערביות גם באירופה, גם מספר מדינות בארצות הברית, שכמובן גם הן מתמודדות עם שאלות של מיסוי, נסועה, זיהום וכיוצא בזה.

<נטע משה: הפערים הגדולים שנמצאו בישראל הם בכל אחת מהקטגוריות.

<נטע משה: בכל אחת מהקטגוריות של כלי רכב פרטי, משאיות, מוניות, אוטובוסים, דו גלגלי – בישראל הנתונים הם גבוהים יותר.

<נטע משה: הפערים הגדולים ביותר הם בכלי רכב פרטיים, שאנחנו מדברים בין 300 ל-400%, תלוי איך בודקים.

<נטע משה: גם אם אנחנו לוקחים בחשבון שווי כוח קנייה, הפער הוא כ-300% לעומת ממוצא המדינות.

<נטע משה: אם אנחנו מדברים על רכיבי משא, זה קרוב מאד, זה 290%, מוניות 230%, אוטובוסים זה כבר פחות, זה בסביבות ה-120% ורכב דו גלגלי – 80% עד 100%, תלוי איזו קטגוריה בודקים שם.

<נטע משה: הנקודות הנוספות שרואים ופה כן יש שוני ביחס למדינות אחרות: גובה האגרה בישראל לוקח בחשבון את שנת ייצור הרכב ואת מחיר הרכב.

<נטע משה: אלה דברים שלא נראו במדינות אחרות.

<נטע משה: עולות פה שאלות שעל פניו אם זה אגרה שנועדה לבדוק כשירות תנועה, אז רכב שהוא חדש יותר, הוא גם אמור להיות בטיחותי - - -

יעקב פרי: תקין יותר, כן.

<נטע משה: כן.

<נטע משה: הדבר האחר הוא שההשוואה בין כלי רכב פרטיים לכלי רכב להסעת נושאים, אנחנו רואים שבמדינות אחרות, גם אם האגרה לא תמיד שונה, התדירות של בדיקות כלי רכב להסעת נוסעים, מתוך הטעמים שהם מסיעים הרבה אנשים ולכן זקוקים ליותר בדיקות, היא יותר.

<נטע משה: עם השנים זה אפילו עולה בחלק מהמדינות לכל כמה חודשים או לחצי שנה בדיקת כשירות.

<נטע משה: בזה בעצם אנחנו נסיים ואנחנו נגיד שהבדיקה לקחה 5 קטגוריות ולקחה כמה וכמה מדינות.

<נטע משה: בכולן אנחנו גבוהים.

<נטע משה: הפערים והמנגנון בין כל מדינה הם שונים, אבל השאלות הן בעצם כן אותן שאלות.

<נטע משה: אז אמרתי שסיימתי.

<נטע משה: הצגנו את הנתונים.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אתם לא בדקתם את זה למשל, האם במדינות אחרות ההכנסות מאגרת רכב נכנסות לפיילה הגדולה של האוצר, כל אחד במקומו, או הוא מכוון משימה.

<נטע משה: אז אני אגיד קודם כל שבהרבה מדינות הדברים כן נכנסים לקופת המדינה, אבל את זה לא בדקנו.

<נטע משה: יש מדינות שהדברים הולכים ישירות למכוני הטסטים.

<נטע משה: לדוגמא בארצות הברית יש בדיקות זיהום לדוגמא, ששם כל מדינה מחליטה איך לעשות את זה.

<נטע משה: חלקן רק אם אתה גר במקום עירוני אתה עושה, וזה הולך לביצוע בדיקה באופן ישיר ולא כאגרה ולא כמס.

איתן כבל: אוקיי, תודה רבה לך.

איתן כבל: אנחנו נעשה סבב.

איתן כבל: שמעון סודאי, בבקשה, שם ותפקיד לפרוטוקול.

<שמעון סודאי: אני שמעון סודאי, יושב ראש איגוד קציני בטיחות.

<שמעון סודאי: אני מצטרף ליתר הדוברים ואני אגיד ככה: רכב זה היום מוצר צריכה בסיסי.

<שמעון סודאי: הוא משפיע על כל בעל משפחה.

<שמעון סודאי: אם אנחנו נוזיל את האגרה, ההוזלה היא לבעל הרכב, לא לנהגים.

<שמעון סודאי: בואו נקפיד בנושא הזה.

<שמעון סודאי: דבר נוסף, אני חושב שצריכים ליישר קו לא רק לגבי גובה האגרה, אלא גם להתאים את המצב העכשווי.

<שמעון סודאי: אני לא יודע אם מחקר הכנסת בדק ומצא שבאגרת רישוי הקיימת היום יש גם תשלום על אגרת רדיו.

יעקב פרי: נכון.

<שמעון סודאי: וזה דבר שאם אנחנו - - -

יעקב פרי: האזרח מממן היום לפי דעתי, סליחה שאני קוטע אותך, את התאגיד, לא?

יעקב פרי: תיזהר, זה מוקש.

יעקב פרי: אני צוחק.

<שמעון סודאי: זה לא מוקש.

<שמעון סודאי: אני יודע שהיום ברכבים החדשים יש מערכת מולטי מדיה והם יכולים לשמוע דברים אחרים ולא רק את הרדיו ויש היום גם רדיו אינטרנט, אז אני לא מבין למה אנשים מסוימים צריכים לשלם את המס הזה.

<שמעון סודאי: דבר נוסף, יש גם דברים לא ברורים ושהם מתפספסים בדרך.

<שמעון סודאי: אגב, אנחנו כאיגוד קציני בטיחות, התנגדנו למהלך הזה, שאם אנחנו משלמים רק את האגרה ולא עושים טסט.

<שמעון סודאי: אז אני רוצה להגיד כמה דברים שאנחנו מפספסים בדרך, זה גם חשוב שנגיד אותם.

<שמעון סודאי: אחד, זה הונאה של ציבור מכיוון שעושים טסט אז בודקים את הקילומטר ברכב וזה לא מתבטא על שלוש שנים.

<שמעון סודאי: הדבר הנוסף זה כל מה שקשור לגבי בדיקת הרכב עצמו.

<שמעון סודאי: בדיקת זיהום אוויר.

<שמעון סודאי: זאת אומרת המחוקק מצד אחד אומר אני רוצה לעשות מס ירוק ולבדוק את המכוניות ומצד שני שלוש שנים לא בודקים אותן.

<שמעון סודאי: אז מה עשינו עם זה?

<שמעון סודאי: בכל מקרה, אם אנחנו מדברים על יוקר המחייה, אז שאנחנו מדברים על אגרת רישוי, אם אני לוקח רכב שאני משלם עליו בסביבות 1,000 ומשהו שקל לשנה, אם זה בעל הרכב, אז זה בעל המשפחה, אז זה פוגע בתקציב שלהם, אבל אם זה מגיע לחברה שיש שם עשרות כלים ולא משנה כרגע אם זה בבעלות או אם זה בליסינג, כי בסך הכל אחר כך זה מסתדר עם המחיר החודשי, אבל זה פוגע במגזר היצרני.

<שמעון סודאי: למה?

<שמעון סודאי: כי ברגע שהמס הזה או המיסים האלה מוטלים על אותו בעל חברה, הוא משית אותם על האזרחים בשירות שהוא נותן להם.

<שמעון סודאי: ולכן מאד חשוב שהנושא של אגרת רישוי, אם הוא יורד, הוא גם מוריד את יוקר המחייה.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן כבל: שוקי שדה, בבקשה.

איתן כבל: שם ותפקיד לפרוטוקול.

<שוקי שדה: שוקי שדה, מנכ"ל ארגון חברות ההסעה בישראל.

<שוקי שדה: אנחנו היום עדים לאיזו שהיא מהלומה שנוחתת על נושא מערך האוטובוסים בכל הפעילויות שנעשות במסגרת הרגולציה.

<שוקי שדה: מטילים עלינו כל מיני מיסים, כל מיני התקנות.

<שוקי שדה: המצב מביא לכך שאנחנו נמצאים במצב לא טוב מבחינת הכספים.

<שוקי שדה: לאור המצב הזה, גם האגרות הן נתח מאד מאד כבד, למרות שזה לא ביג דיל מבחינת המחיר, אבל כשיש לך כמות גדולה של אוטובוסי, הדבר יוצר, מגיע למאות אלפים לתשלום רק לגבי האגרה.

<שוקי שדה: אם אנחנו הולכים ובודקים את כל מערך אירופה, שאני בזמנו כמנהל אגף הרישוי הסבתי את הרישיונות למערך האירופי, אנחנו באים ורואים שהתשלום שאנחנו משלמים הוא פשוט גבוה ב-400% ממערך הכספים שנמצא באירופה, ממספר מדינות.

<שוקי שדה: ואני אתן דוגמא של 2 מדינות כושלות – אחת יוון, השנייה צ'כיה, שנמצאות כרגע בכן לא בשוק המשותף.

<שוקי שדה: אחת משלמת 117 שקלים לשנה – לגבינו אני אומר מבחינת שקלים, השנייה משלמת בסביבות 300 שקלים לשנה לאגרה, כך שהמצב מביא אותנו לאיזה שהוא גורם שאנחנו משלמים במסגרת האגרות כמות כסף גדולה פי ארבעה ממה שמשלמות מדינות אחרות.

<שוקי שדה: אני רוצה לבוא ולומר, אני לא יודע אם כבוד יושב הראש יודע, או חברי הכנסת יודעים, שאנחנו נמצאים עכשיו בתהליך של הורדת המס מהדלק.

<שוקי שדה: כלומר, מערך האוטובוסים ומערך המשאיות מתחיל מהשנה הבאה ויכול להיות שאולי משנת 2018, להתחיל להוריד לנו את המס שאנחנו משלמים מבחינת המס של הדלק – מקבלים, המשוב.

<שוקי שדה: והתוצאה מביאה לכך ש - - -

<קריאה: על בלו.

<שוקי שדה: על הבלו, כן.

<שוקי שדה: המשיבון.

<שוקי שדה: החזר על המשיבון.

<שוקי שדה: התוצאה מגיעה למצב כזה שפעמיים אנחנו מפסידים והתוצאה היא חמורה מאד.

<שוקי שדה: אני מקבל כל מילה ממה שאמרו פה חברי הכנסת לגבי ההשוואה, לפחות למדינות אירופה.

<שוקי שדה: תודה רבה.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן כבל: ברשותכם, לפני שאני מעביר את רשות הדיבור אליכם, אני רוצה להיות יותר ממוקד.

איתן כבל: פתחתי ואמרתי שאף אחד לא אוהב לשלם, אבל יחד עם זאת, במקרה הזה, זה לא המקום להסתכל על הדברים בצורה הזאת.

איתן כבל: גם לפני הנתונים שפורסמו כאן, ישראל מובילה בכל פרמטר.

איתן כבל: אני לא פגשתי בדו"ח שלכם איזו מדינה אחת שמדינת ישראל גובה פחות ממנה.

איתן כבל: בכל המדינות שנבדקו היא הכי גבוהה בכל פרמטר ולא משנה איזה סוג רכב ומה הנפח שלו.

איתן כבל: מכל זווית שאתה בודק את זה, ישראל מובילה בצורה משמעותית.

איתן כבל: נכון, יש כאן הכנסה בסדר גודל לא פשוט – 4 מיליארד שקלים שהמדינה בסיטואציה כזאת גם תרצה לדעת איך היא מחזירה את הסכום הזה.

איתן כבל: תראו, אני מקבל גם התייחסויות של אנשים שאומרים מה זה, צריך אגרה עוד יותר גבוהה כדי להוריד את הנפח.

איתן כבל: הנקודה היא כזאת, מי שסבור או חושב שהעלאת מחיר אגרת הרכב תוריד את נפח התנועה – טועה.

יעקב פרי: בחיים לא יורידו.

איתן כבל: לא תהיה ירידה של רכב אחד מהכביש.

איתן כבל: אתה יודעים מה?

איתן כבל: גם באוצר לא רוצים שירד.

איתן כבל: אם זה 4 מיליארד – כל פעם שמודיעים על עוד - - -

יעקב פרי: זה כוח נסועה יפה.

איתן כבל: כוח נסועה מדהים.

איתן כבל: מה כן יכול?

איתן כבל: ואני אומר את זה לכל אלה שכותבים לי, אם תהיה תחבורה ציבורית במקום אחר, במובן הזה של ליגה אחרת, אין ספק – ואנחנו כאן הוועדה שעוסקת במשרד התחבורה, מפקחת על עבודת משרד התחבורה, קודם כל בתשתיות, לא דומה לשום דבר שהיה אי פעם בישראל.

איתן כבל: צריך שהדברים ייאמרו.

איתן כבל: אם תקופת רבין, זיכרונו לברכה, הייתה תקופה של מהפכה בתשתיות, בא השר ישראל כץ וייאמר לזכותו לקח את זה למקומות שלא הכרנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל התוספת של מספר הרכבים על הכביש לא פתרה את הבעיה.

איתן כבל: לא, לא, זה הרבה מעבר.

איתן כבל: כי התחבורה הציבורית, שגם התפתחה מאד, אבל היא התפתחה ממקום מאד נמוך, אז כמעט לא שינוי אתה רואה אותו שינוי של כמעט מאה אחוז.

איתן כבל: והתחבורה הציבורית בישראל עדיין היא תחבורה ציבורית מפגרת.

איתן כבל: נכון, מאתמול כבר אסור להשתמש במילה הזו, משלשום.

איתן כבל: זה עבר בקריאה שנייה ושלישית.

איתן כבל: אתה אחד היוזמים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל התחבורה זה לא בתוך החוק.

איתן כבל: כן, נכון.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר לכם בשיא הרצינות, שאני אומר את זה גם לשר ואנחנו נקיים על זה דיון, על כל התשתיות ועל נושא ישראל עומדת.

איתן כבל: פיתוח התשתיות הגיע גם הוא כמעט לסוג רוויה וצריך להסיט את מה שעשה השר בתשתיות, צריך להסיט לתחבורה ציבורית אבל הייתי אומר באופן אפילו דורסני כמעט, כי אם לא, לא באמת תהיה דרמה אמיתית בתהליך הזה, כמי שיוצא מראש העין.

איתן כבל: אבל אף אחד כבר לא יכול לרשום פטנט על זה.

איתן כבל: אני לא יכול להגיד ראש העין יותר קשה מהכניסות לתל אביב או מהיציאות ממקומות כאלה ואחרים, מכפרים או יישובים ערביים.

איתן כבל: אין.

איתן כבל: היום כולם – פקוק.

איתן כבל: מכפר קאסם ועד ראש העין – כולם - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: תתחיל מטייבה.

איתן כבל: טייבה זה כבר יותר צפונה.

<שוקי שדה: גם בתל אביב הכל מפוקק.

<שוקי שדה: כל כביש 5 מפוקק.

איתן כבל: נכון, הכל פקוק.

<שמעון סודאי: רשום לך בווייז מתי אתה מגיע.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: לכן מה שאני מנסה לומר בעניין הזה, אילו ידענו למשל ש-4 מיליארד האלה – מחציתם למשל – ממש צבועים לפי קטגוריות כאלה ואחרות לתחבורה ציבורית למשל, זה סיפור אחר.

איתן כבל: אני יודע את זה.

איתן כבל: אתה תגיד לי זה נכנס לפיילה וזה חוזר בדרך אחרת.

איתן כבל: לכן אני לא מקבל את הגישה הזו ואני אומר לכם – אנחנו יוצאים למסע.

איתן כבל: אני יוצא למסע - אין לי ספק שחברי יצטרפו אלי - להורדה משמעותית של מחיר אגרת הרכב ושוב, הסיפור המרכזי הוא הגובה שהוא חזירי, הוא ממש נשך.

איתן כבל: אני רוצה גם להבהיר, למשרד התחבורה אין יד ורגל בתהליך של קביעת האגרה.

איתן כבל: הוא גם לא מרוויח באופן ישיר מגובה אגרה כזה - - -

<שוקי שדה: לא, אבל משרד התחבורה קובעים חלק מהמדיניות.

איתן כבל: לא, לא, לא, ממש לא.

איתן כבל: תאמין לי, כבר בדקתי את זה.

איתן כבל: עכשיו אני עושה כאן פאוזה, אני נותן למשרד התחבורה, למי שירצה, ניתן לאוצר ונסכם.

<קריאה: אני גם מבקש לדבר.

איתן כבל: טוב, נגמר הסיפור.

אחמד טיבי: המשפט הראשון של השופטים.

איתן כבל: המשפט הראשון, כן.

איתן כבל: השופטת אמרה שהמחבל לא היווה סכנה.

יעקב פרי: אז הוא יורשע ויקבל עונש קל.

איתן כבל: זה דיון אחר.

איתן כבל: בבקשה, כן גברתי, שם ותפקיד לפרוטוקול.

איתן כבל: שלום לך.

<דפנה עין דור: שלום, בוקר טוב.

<דפנה עין דור: אני דפנה עין דור, מנהלת אגף כלכלה במשרד התחבורה.

<דפנה עין דור: אז קודם כל רציתי

יעקב פרי: רק תחזרי על התואר.

יעקב פרי: אני הייתי תחת הרושם של ה - - -

איתן כבל: אל ההודעה הדרמטית.

יעקב פרי: של ההודעה, כן.

<דפנה עין דור: מנהלת אגף כלכלה במשרד התחבורה.

<דפנה עין דור: אז קודם כל מעבר למה שאני עוד מעט אתייחס לנושא האגרה ספציפית, אני רוצה להתייחס קצת לנושא של התחבורה הציבורית והשקעות בפיתוח תשתיות.

<דפנה עין דור: אז באמת משרד התחבורה בשנים האחרונות בתנופת פיתוח תשתיות בהיקפים של עשרות מיליארדי שקלים, גם בנושא של פיתוח כבישים, רכבות, תחבורה ציבורית לצמצום פערים של שנים רבות, שיפור השיפור בתחבורה הציבורית, רפורמה של הורדת תעריפים.

<דפנה עין דור: את מה שאנחנו יכולים לעשות בכלים שעומדים לרשותנו ותוספת כלים, אנחנו עושים במלוא המרץ.

<דפנה עין דור: לעניין האגרה.

<דפנה עין דור: אגרת הרישוי, כמו שכבר נאמר כאן, זו אגרה שנגבית, בשונה ממה שנאמר על ידי מחלקת המחקר, מדובר פה באגרת רישוי שנתית של רכב, לא מדובר על בדיקת כשירות.

<דפנה עין דור: בדיקת הכשירות מבוצעת במכון הרישוי ובגינה משולם מחיר נפרד בגין הבדיקה - - -

<נטע משה: כתנאי לביצוע אגרה.

<דפנה עין דור: שמשולם ישירות למכון הרישוי.

<דפנה עין דור: כאן מדובר באגרה שמשולמת לאוצר המדינה בגין רישוי שנתי של רכב.

<נטע משה: כתנאי לביצוע בדיקת כשירות.

<קריאה: כן, ואתה משלם שם עוד 100 ומשהו שקלים.

<דפנה עין דור: זה הם בודקים את התשלום, אבל זה לא בגין כשירות הרכב.

<דפנה עין דור: הכשירות נבדקת במכון הרישוי ומשולם בגינה - - -

<דור בלוך: תשלום מיסוי ארנונה הוא תנאי לרישום בטאבו.

<דור בלוך: מה זה קשור?

<נטע משה: נכון, זה כתוב במסמך בצורה מפורטת.

<נטע משה: אנחנו מודעים להבדל הזה.

<דפנה עין דור: בסדר, אז אני רק רוצה לחדד את הדבר הזה.

<דפנה עין דור: מדובר פה על רישוי שנתי של הרכב.

<דפנה עין דור: האגרות מועברות ישירות לאוצר המדינה.

<דפנה עין דור: ההכנסות מאגרות לא מגיעות למשרד התחבורה וכמו שנאמר, משרד התחבורה לא יכול להשפיע על גובה - - -

יעקב פרי: אבל מה עמדתו?

<קריאה: מיד יפורט המסרון.

<דפנה עין דור: רגע.

<דפנה עין דור: אז עד עכשיו משרד התחבורה אינו יכול להשפיע על גובה האגרות בהעדר אישור של משרד האוצר, שהכסף מגיע אליו.

<דפנה עין דור: משרד התחבורה תומך בהפחתת אגרת הרישוי.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תודה גברתי.

<לאה ורון: תומך בהפחתה או בביטולה?

<דפנה עין דור: בהפחתה.

<לאה ורון: עבור מה היא נגבית למעשה?

<דפנה עין דור: אגרה נגבית בגין הרישוי השני של הרכב.

<לאה ורון: הרישוי-רישום כאילו.

<דפנה עין דור: רישוי שנתי של הרכב והשימוש בתשתיות.

<לאה ורון: השימוש בתשתיות?

איתן כבל: אוקיי, תודה.

יעקב פרי: איתן, אולי היית עושה שתי דקות הפסקה, או שלוש, כי אף אחד פה לא מרוכז.

<דור בלוך: כדי להתעדכן בפסק הדין.

איתן כבל: כן, כן.

איתן כבל: מי רוצה עוד, לפני שאני מעביר את רשות הדיבור?

איתן כבל: בבקשה אדוני, שם ותפקיד לפרוטוקול.

איתן כבל: יהודה אני יודע.

<יהודה בר אור: אתה בחור טוב, מה אני אגיד לך?

<יהודה בר אור: שכחת אותי לרגע.

איתן כבל: כן, ממש.

איתן כבל: יהודה, בבקשה.

<יהודה בר אור: יהודה בר אור, יושב ראש איגוד נהגי המוניות הארצי.

<יהודה בר אור: קודם כל אגרת ענף המוניות שלנו, ואני חייב לדבר על שתי נקודות, גם על הנקודה של האזרח, כי יש לי גם פרייבט וגם מונית כמובן, ואני חושב שהאגרה פה היא לא רק פי שלושה, כי אם אנחנו משלמים פה בין 799 שקלים ל-1,055 שקלים אגרה שנתית ובכל העולם שאני בדקתי, לפחות בצ'כיה, יוון ואיטליה, זה 275 שקלים, אז זה הבדל ענק מאד, במיוחד כשרוצים להקל, להוריד לנו מחירים, אבל מפחיתים לנו גם את ההכנסות שלנו, אבל את ההוצאות שלנו אף אחד לא מפחית.

<יהודה בר אור: זו בעיה ראשונה.

<יהודה בר אור: בעיה שנייה, אני יכול לספר קוריוז על העניין, שבמשך 15 שנה לקחו לנו 2% התייעלות על הדלת שלנו, שהיא לא עקומה – האוצר.

<יהודה בר אור: אז זאת אומרת כל פעם ממציאים פטנט איך לקחת כסף מהאזרחים ובמיוחד מאנשים כמונו, שחיים מהרכב ולא יכולים לסרב לשום דבר.

<יהודה בר אור: וזו נקודה שפה עלית על הנקודה הנכונה, שצריך להיכנס לתוך הנושא הזה לעניין של הפחתה, כי יש פה גזל.

<יהודה בר אור: גזל של הציבור.

<יהודה בר אור: גזל.

<יהודה בר אור: מספיק כבר לרכוב על כל האנשים הכי קטנים.

<יהודה בר אור: לוקחים פה פרייבט, כמו שאני יש לי פרייבט בבית שהוא בקושי שווה 40,000 שקלים ולוקחים עליו 1,543 שקלים והאגרה נמצאת פה מול פני, אם מישהו ירצה לראות את זה, כשבעולם משלמים 65 שקלים לשנה.

<יהודה בר אור: אני משלם 1,543 שקלים על האגרה הזאת, שהיא פה מול העיניים, אני יכול להראות את זה לכל הוועדה.

<יהודה בר אור: עד כמה אתם רוצים לסחוט את הציבור ואת האנשים ועד כמה אתם רוצים לקחת מאיתנו את הרווח שאנחנו יכולים להביא.

<יהודה בר אור: המשפחות נפגעות מכם.

<יהודה בר אור: הדרך שאתם חושבים היא לא טובה.

<יהודה בר אור: אתם חושבים שהכל מותר לכם לעשות והאזרח הקטן צריך לבוא ולהתכופף ולהתכופף ולהתכופף, עד שבסוף לא יראו אותו מתחת לשולחן גם.

<יהודה בר אור: תפסיקו עם זה.

<יהודה בר אור: תתחילו לחשוב בהיגיון.

<יהודה בר אור: תפסיקו לייצר כסף בלי היגיון.

<יהודה בר אור: תודה.

איתן כבל: תודה אדוני.

איתן כבל: שמעון, עזוב.

<שמעון סודאי: משפט קצר.

איתן כבל: בבקשה.

<שמעון סודאי: אי אפשר להגיד על אגרת הרישוי שהיא מס פיסקאלי, מכיוון שרק מי שמחזיק ברכב משלם את האגרה הזאת ואנחנו משלמים את הכסף אחר כך גם במס על הדלק.

<שמעון סודאי: לכן אני חושב שלהשית את הדבר הזה ולהגיד שזה מס פיסקאלי, או שזה יכול לפגוע בהכנסות המדינה, זה פוגע רק באותם בעלי רכב.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן כבל: כן, בבקשה, נציג האוצר, שם ותפקיד לפרוטוקול.

<דור בלוך: דור בלוך, רכז תחבורה באגף תקציבים במשרד האוצר.

<דור בלוך: ראשית אני מחויב להגיד שתקציב 2017-2018 אושר ולפי חוק יסודות התקציב כל החלטה שמשמעותה הפחתת הכנסות או הגדלת הוצאות דורשת גם צעד מאזן מהצד השני.

<דור בלוך: שנית, כמו שאמרה נציגת משרד התחבורה, בניגוד לכותרת של דו"ח מרכז המחקר והמידע של הכנסת, שאני בטוח שנעשה במקצועות, גם מהיכרותי עם נטע וגם מהיכרותי עם מרכז המחקר והמידע, האגרה היא לא אגרה לבדיקת רכב, אלא היא אגרה לשימוש ברכב ובמובן הזה אגרת הרישוי הממוצע היא 1,370 שקלים, בעוד ההשקעה הממוצעת לרכב היא מעל 2,100 שקלים.

<דור בלוך: ולגבי הנקודה שהעלו חברי הכנסת, לגבי ה - - -

יעקב פרי: לא, לא הבנתי.

יעקב פרי: תסביר לי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז תסביר מה ההשקעה.

<דור בלוך: אגרת הרישוי הממוצעת היא 1,370 שקלים – הייתה בשנת 2015.

<קריאה: אגרת הרישיון.

<דור בלוך: אגרת הרישיון הממוצעת, בעוד ההוצאה על תשתית כביש - כלומר מה שמשתמש אותו הרכב, הייתה 2,100 לשקלים לרכב לשנה.

<דור בלוך: ולכן לנושא הקשירה, לא רק שהאגרה הזאת משמשת לתשתית הכבישית, אלא שהעלות של התשתית הכבישית היא גדולה בהרבה והמיסים של אזרחי המדינה - - -

יעקב פרי: זאת אומרת אני משלם את האגרה שסיפרת, אבל אתה אומר שהמדינה היא בהפסד עלי.

<דור בלוך: כן.

יעקב פרי: זה מה שאתה אומר?

יעקב פרי: זאת אומרת אם אין לאחמד טיבי או למישהו אחת תשתית בטייבה, זה פחות מ- - -

<דור בלוך: אני אגע - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אומר שאנחנו מסבסדים את הכבישים שלך.

יעקב פרי: אתה לוקח ממנו - - -

<דור בלוך: הנקודה של חבר הכנסת פרי היא נקודה מצוינת, אני אגע בה.

<דור בלוך: היא בהחלט נקודה מצוינת.

איתן כבל: אני לא ידעתי שכל ילד שנולד, נולד עם חוב.

יעקב פרי: בוא , רק תסביר את עצמך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו מסבסדים בדיוק כמו בקופות החולים גם.

יעקב פרי: מאד חשובה.

איתן כבל: בבקשה, בבקשה.

<דור בלוך: לגבי סוגיית השוויון – במסקרת החלטת ממשלה שהתקבלה בדצמבר 2015, כמדומני, שבה נעשה שינוי במנגנוני ההקצאה לטובת היישובים הערבים במדינת ישראל, הוחלט שאחוז קבוע וגדול יותר מחלקם באוכלוסייה, יושקע בתחבורה במגזר הערבי ואכן - - -

איתן כבל: הגיעה אלינו שמועה כזאת.

<דור בלוך: ואכן אני חושב שנעשים צעדים משמעותיים לא רק ברמת השמועה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ולא האמנו.

<דור בלוך: אם יערך דיון יעודי על נושא התחבורה במגזר הערבי, נשמח להגיע ולהציג את הנתונים במובן הזה שכמובן לא נמצאים איתנו כעת.

<דור בלוך: והנקודה האחרונה שרציתי להעלות, היא שמבחינת מדיניות המשמעות – עמדתנו המקצועית – הורדה של עלויות של שימוש ברכב פרטי תביא לעלייה בשימוש ברכב פרטי.

<דור בלוך: השנה האחרונה הייתה שנת שיא בייבוא של רכבים פרטיים.

<דור בלוך: בנושא הגודש בכבישים כבר נגעו חברי הכנסת.

<דור בלוך: נושא הרישיון לפי מחקר, גם מצוין של מרכז המחקר והמידע של הכנסת משנת 2011, מהווה 4.7% מעלויות החזקת רכב בישראל, בעוד עלות הדלק היא 31%.

<דור בלוך: המשמעות היא שאם אנחנו מדברים בפרמטרים של יוקר המחייה, העלאת השימוש ברכב פרטי והגדלת הגודש, עלולה להביא דווקא להגדלת יוקר המחייה למשתמשים שמשלמים את האגרה.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן כבל: אני רוצה לומר לך כך לסיכום: תשמע, אני חלוק עליכם ואני חושב שחברי, חברי הכנסת חלוקים ובגדול.

איתן כבל: בוא נתחיל קודם כל מהמחיר: התחשיב שלכם לגבי האזרחים המשתמשים – זאת אומרת הרי לא יתכן שכאן העלויות של המדינה על הכבישים, הן יותר גדולות מכל מדינה אחרת בעולם.

איתן כבל: זאת אומרת בסוף בסוף הרי זה מקור ההשוואה.

<דור בלוך: כן, אבל ההשוואה שמרכז המחקר והמידע עשו ואולי הם יוכלו לדייק את זה יותר טוב, מה שהם דיברו עליו זה על האגרה בגין הבדיקה בלבד.

<דור בלוך: זו הייתה הבדיקה.

<דור בלוך: יש מערך שלם של מיסים שמשתנה בין מדינה למדינה.

<דור בלוך: יכולה להיות דוגמה שבצרפת וגרמניה מרבית התשתית ממומנת ממיסים שהם בכלל מקומיים, ככה שההשוואה לעניין הזה היא - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז התוספת במספר הרכבים שמייבאים זה כדי לסגור את הפער?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כדי להתקרב יותר ל-2,000 שקלים?

<דור בלוך: מי שמייבא את הרכבים הפרטיים זה לפי הביקוש של האזרח.

<דור בלוך: אנחנו כמובן לא מעודדים את הנושא הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הבנתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם לא מעודדים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם לא צד בזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם מחוץ למדינה.

<לאה ורון: שימוש בתשתית – האם זה לא נקרא - - -, כי כן אז צריך לגבות גם מהולכי רגל

איתן כבל: סליחה, אני חוזר ואומר לכם, צודקת מנהלת הוועדה, זה קודם כל מה התכלית הראויה, על מה אתה גובה.

איתן כבל: מה אתה גובה ומה אתה מקבל בתמורה.

איתן כבל: האם יש קורלציה?

איתן כבל: האם יש יחסי גומלין בין הכותרת של האגרה – האם אתה מקבל?

איתן כבל: נכון לרגע זה אנחנו לא מקבלים את התמורה ההולמת, לפחות כפי שאתם מתיימרים, ולא רק שלא מקבלים, למרות ההשקעות הגדולות, הפער רק הולך וגדל כל הזמן.

איתן כבל: אני חוזר ואומר לך, ולא יעזור ולא צריך בשביל זה אפילו לא מבוא לכלכלה, שאין ולא יהיה שום קשר, אלא אם כן או שתעשה כמו בסין – שלושה ימים הרכב נמצא בחנייה עקב בעיות הזיהום המטורפות, או שתקבע ימים או אני לא יודע מה.

איתן כבל: המחשבה שכך אתה תצליח להוריד את הגודש, היא אפילו לא חלום.

איתן כבל: אתה יודע מה?

איתן כבל: אף אחד לא חושב ככה.

איתן כבל: עזוב, בוא, כשאתם יושבים ומתכנסים, האם מישהו מכם חושב שהוא יעלה בעוד 10 שקלים, ב-100 שקלים את זה?

<דור בלוך: לא אמרתי.

<דור בלוך: רק אמרתי שהורדה תביא להגדלת ה - - -

איתן כבל: זה כמו שאני אגיד את זה ככה - ואני בעד - העלאת מחירי הסיגריות לא הורידה בשקל אחד.

איתן כבל: היא במקרה הטוב גרמה לאנשים לצרוך ג'אנק או לעבור לחליפים.

איתן כבל: ושוב, אני כמעשן כבד לשעבר והיום מאד בצד השני – אני יכול לומר לך, בסוף הפתרונות הם אחרים.

איתן כבל: המחשבה שכשאני הייתי מעשן - אתה חושב שכל שקל שהוספת לי לסיגריה - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: גרם לך להפסיק?

איתן כבל: גרם לי להפסיק?

איתן כבל: ממש לא.

איתן כבל: הפסקתי מסיבות שאין להן דבר וחצי דבר במחיר.

איתן כבל: כי אם הייתי צריך להפסיק את זה בגלל המחיר, מלכתחילה לא הייתי מתחיל, אתה יודע, כשהייתי עושה את החשבון – כשפי שבית כמעט במחיר הזה.

איתן כבל: אבל זה לא עובד כך.

איתן כבל: לכן מה שאני מנסה לומר לך, זה לא קשור לגודש, זה מס והוא חסר פרופורציה.

איתן כבל: הבעיה עם המס הזה היא שהוא לא באמת נותן את המענה לנושאים שלשמם ניתנה לו הכותרת בעניין פעם אחת, ופעם שנייה זו החזירות בגובה הזה.

איתן כבל: לא יכול להיות.

איתן כבל: אתה יודע, בסוף אנשים מוכנים להירתם.

איתן כבל: אנשים מוכנים להירתם, באמת אני אומר לך, בהרבה מקומות אתה בא, אתה אומר לו תשמע, אני מוריד לך את האגרה או לחילופין דע לך, אני עושה הקצאה ישירה של כל שקל שנכנס, אנשים יודעים להזדהות עם העניין הזה.

איתן כבל: אנשים קשה להם להזדהות שהם מרגישים שהם נסחטים עד תום ושוק הרכב זו סחיטה אחת שלמה - 100 מיליארד שקלים זה סך התנועה כל שנה סביב מה שאנחנו קוראים הרכב.

איתן כבל: לכן אני אומר לך וזו רק ההתחלה, בכוונתי להביא לפה את ראש אגף התקציבים ובכוונתי להביא לכאן דיון שלם גם עם השרים הנוגעים בעניין.

איתן כבל: אנחנו לא מתכוונים לוותר בעניין הזה, גם אם נדרש לעשות מסע ציבורי.

איתן כבל: אני מצפה מכם לתת לנו קודם כל מסמך שלם – באמת אני אומר את זה, מסמך שבו אתם מנתחים לנו את האגרה ומה היא אמורה לתת.

איתן כבל: בוא נאמר את זה ככה: מה הכותרת שלשמה, התכלית הראויה שלשמה נגבית האגרה ומה ההכנסות שלכם.

איתן כבל: כמה אתם מחזירים על התכלית הראויה הספציפית הזו, ואני רוצה את זה גם על פי מגזרים.

איתן כבל: אנחנו נעשה דיון המשך בעניין הזה.

איתן כבל: רק התחלנו את המסע.

איתן כבל: אני יודע שזה יהיה מסע ארוך, אבל אנחנו יוצאים לדרך ואני מבקש מכם לנסות גם להתאמץ איך לדעתכם, אם בכלל, לשיטתכם, אפשר להפחית את האגרה.

<יהודה בר אור: לא, לקבל את ההמלצה של משרד התחבורה, שביקשו להפחית.

<יהודה בר אור: רק שיקבלו את זה סוף סוף.

<יהודה בר אור: גם דברים טובים שיקבלו, לא רק דברים רעים.

איתן כבל: עכשיו אני רק רוצה לומר, שר התחבורה כתב לי פה מסרון ואני אקריא אותו, כדי שדבריו ייכנסו, ובצדק.

איתן כבל: טוב שהזכרת לי.

איתן כבל: כותב השר את הדבר הבא - - -

יעקב פרי: אשם או זכאי?

איתן כבל: כותב כך: למען הסר ספק, אגרות רישוי ורכב הן באחריות מוחלטת של משרד האוצר, כמו בכל תחום אחר ושקל מזה לא מגיע למשרד התחבורה.

איתן כבל: עמדתי, כפי שהבעתי אותה גם בממשלה, היא להפחית את האגרה בצורה משמעותית וכך הנחיתי את נציג המשרד לומר.

איתן כבל: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.

<לאה ורון: המסמך של האוצר צריך להגיע עד ה-4 בפברואר 2017.

איתן כבל: תודה.