ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 534, 2016-12-06 10:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אני מקדם בברכה את שר הביטחון אביגדור ליברמן, את מנכ"ל המשרד אודי אדם, את אני המשרד.

משה גפני: משרד הביטחון הוא המשרד הגדול ביותר מבחינה תקציבית.

משה גפני: הוא הגדול ביותר מבין משרדי הממשלה מבחינת היקף הדיונים שיש לגביו.

משה גפני: עד לפני שנה היו בעיות חוקיות באישור התקציב הזה.

משה גפני: אנחנו זוכרים מה שהיה אז שהיו צריכים לאשר פה תקציב בשעה שבוועדה המשותפת לא אישרו.

משה גפני: היה סיפור של הסכם בין שרי האוצר לבין שרי הביטחון דאז.

משה גפני: אני מקווה שהשנה זה יהיה יותר פשוט.

משה גפני: לא שהתקציב הוא פשוט, אבל שהפרוצדורה תהיה יותר פשוטה.

משה גפני: אדוני השר, אני מתכבד בהופעות שלך בעולם – מכבד את התפקיד ומכבד את מדינת ישראל; מעמיד את הדברים באופן רגיל שמוציא את הדברים בכבוד.

משה גפני: אני מברך אותך שהקדוש-ברוך-הוא ייתן לך סיעתא דשמיא בגלל שזה המשרד הכי חשוב מכל המשרדים.

משה גפני: אתה מגיע לוועדת הכספים להציג את התקציב – את כל מה שאפשר להציג – לשנת הכספים 2018-2017 של משרד הביטחון.

משה גפני: אדוני השר, הבמה לרשותך.

אביגדור ליברמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חברי כנסת, נציגי משרד הביטחון.

אביגדור ליברמן: קודם כול כדאי להבהיר כי יש בלבול רב בין תקציב משרד הביטחון לבין תקציב צה"ל.

אביגדור ליברמן: כשמדברים על תקציב משרד הביטחון בדרך כלל מכלילים בזה את כל התקציבים.

אביגדור ליברמן: למעשה, אנחנו מדברים כאן על תקציב משרד הביטחון ולא על תקציב צה"ל.

אביגדור ליברמן: מדובר בחמישה סעיפים שונים: סעיף 15 – צה"ל וכל ההתחייבות שנדונה בוועדות המשנה; וארבעה סעיפי תקציב שנוגעים נטו לתקציב משרד הביטחון: סעיף 46, סעיף 17, סעיף 16 וסעיף 51.

אביגדור ליברמן: סעיף 51 הוצג במלואו פה בוועדה – מעבר צה"ל דרומה.

אביגדור ליברמן: זה, להערכתי, אחד המפעלים הגדולים, שבטח בן-גוריון חלם עליו.

אביגדור ליברמן: אז הוא לא נקרא סעיף 51.

אביגדור ליברמן: מדובר בהשקעה ריאלית של מליארדי שקלים בתשתיות.

אביגדור ליברמן: היינו עם המנכ"ל ועם ראש הממשלה בפתיחת הבסיס הגדול, עיר הבה"דים, שהתחיל לפעול.

אביגדור ליברמן: יש שם למעלה מעשרת אלפים חיילים בהשקעה של מיליארדים, וצריך להבין מה זה מביא לנגב.

אביגדור ליברמן: פעם היה לך קשר יותר טוב באופקים.

אביגדור ליברמן: כמה קבלני משנה, כמה עובדים.

אביגדור ליברמן: מדובר באלפי עובדים מהדרום, מירוחם, מבאר-שבע, מערד, ומאופקים שעובדים שם.

אביגדור ליברמן: זאת אחת היוזמות הגדולות ואחת הדוגמות מה זה משרד הביטחון.

אביגדור ליברמן: אנחנו נתמקד היום בשלושה סעיפים: סעיף 46 זה קרן לחיילים משוחררים – אחד הדברים היפים שהצבא עושה, ומלווה את החיילים גם אחרי השירות הצבאי.

אביגדור ליברמן: גם אחרי שבן אדם סיים את חובתו ואת השירות הצבאי הפעיל אנחנו לא מנתקים אתו את הקשר.

אביגדור ליברמן: בדרך לכאן ראיתי קבוצה גדולה של חיילים במסגרת קורס נתיב שמסיירים היום בכנסת.

אביגדור ליברמן: כיף לראות את אותם חיילים שרובם ביחידות קרביות שגם משלימים את תהליך הגיור בצורה הכי מכובדת.

אביגדור ליברמן: אתה גם רואה את ההזדהות שלהם גם עם המדינה וגם עם ערכי היהדות.

אביגדור ליברמן: היה פשוט תענוג לראות אותם בבוקר בכנסת.

אביגדור ליברמן: אחר כך חמדה תפרט את הסעיף.

אביגדור ליברמן: בסעיף 17 מדובר על הפעילות של מתאם הפעולות בשטחים.

אביגדור ליברמן: אני לא רוצה לפרט כי כולם מודעים לכך.

אביגדור ליברמן: לדעתי, זה מופיע בוועדות הכנסת יותר ממני, בעיקר בוועדה הסמוכה.

אביגדור ליברמן: גם על זה נפרט.

אביגדור ליברמן: סעיף 16 – כמובן, רח"ל – רשות לחירום לאומית – גם פה כל מילה מיותרת.

אביגדור ליברמן: מי שראה את המאבק האחרון בשריפות צריך להבין שרח"ל דרך פיקוד העורף – כשלושת אלפים שש מאות חיילים ועובדי רח"ל התייצבו למאבק הזה, כולל עשרות צוותים של כבאיות שבאו מחיל האוויר.

אביגדור ליברמן: כל הפעילות הענפה הזאת לא הייתה אפשרית ללא גיבוי.

אביגדור ליברמן: צה"ל ומשרד הביטחון הם רשת הביטחון של מדינת ישראל.

אביגדור ליברמן: לצערי, בנסיבות של השריפה ראינו את כל הפעילות הענקית הזאת מפיקוד מרכז.

אביגדור ליברמן: אני מעביר את רשות הדיבור למנכ"ל.

אביגדור ליברמן: אני מתנצל מראש כי בעוד עשרים דקות אני צריך לצאת.

משה גפני: אז אולי לפני שהמנכ"ל יפרט יש שאלות לשר.

עמר בר-לב: אני רוצה לוודא לגבי השלמת המכשול הקרקעי סביב רצועת עזה.

עמר בר-לב: זה לא הופיע בספר התקציב הראשון.

עמר בר-לב: אני מבין שזה כן הולך להופיע.

עמר בר-לב: אני לא שואל איפה, אני רק רוצה לוודא - -

אביגדור ליברמן: לגבי המכשול ברצועת עזה – השלמנו את כל הנושא של התקצוב.

אביגדור ליברמן: לא רק השלמנו, זה גם במקור התקציבי.

אביגדור ליברמן: אני לא רוצה לפרט.

עמר בר-לב: ברור.

עמר בר-לב: אני לא נכנס לזה.

אביגדור ליברמן: כל הפרויקט נמצא בתכנון במכרז על כל מרכיביו, העילי והאחר.

אביגדור ליברמן: הוא מתוקצב, והעבודות כבר מתבצעות.

עמר בר-לב: אני רק רציתי לוודא ולשמוע את זה גם ממך כי עד עכשיו שמעתי את זה מגורמים אחרים.

אביגדור ליברמן: לפרוטוקול.

עמר בר-לב: אז לפרוטוקול.

עמר בר-לב: אז אני שמח ומברך על זה כי זה לא היה בספר התקציב שהוגש בקריאה ראשונה.

אביגדור ליברמן: נכון, זה היה מאבק לא פשוט.

עמר בר-לב: מאבק לא פשוט שקצת עזר לנו.

עמר בר-לב: מוועדת חוץ וביטחון.

אביגדור ליברמן: ועדת חוץ וביטחון וראשי הרשויות בעוטף עזה וכל אחד שעזר ונתן כתף.

אביגדור ליברמן: אנחנו מברכים את כולם.

משה גפני: אתה אומר שהעבודה יצאה לדרך.

אביגדור ליברמן: כן.

אביגדור ליברמן: העבודה יצאה לדרך.

אביגדור ליברמן: העבודה זה החלק הפשוט.

אביגדור ליברמן: החלק הקשה היה למצוא מקור תקציבי לזה כי זה מחוץ לתקציב.

אביגדור ליברמן: הכסף נמצא.

משה גפני: יש עוד מישהו?

חיים ילין: קודם כול אני באמת חייב לברך.

משה גפני: אתה לא חייב, רק אם אתה רוצה.

חיים ילין: מאוד.

מיקי רוזנטל: הוא מרגיש צורך עמוק.

חיים ילין: עמוק מאוד.

חיים ילין: איווט יודע מה אני חושב.

חיים ילין: בכל אופן צריך להגיד את זה גם כלפי הוועדה וגם כלפי כל חברי הכנסת שיבינו שהמכשול עצמו לא נולד רק בעקבות צוק איתן.

חיים ילין: הוא נולד מתוך תפיסה.

חיים ילין: לא תמיד אני מסכים לתפיסות אבל התפיסה דיברה על זה שכשדרשנו שכל מנהרה שמגלים צריך להשמיד, צריך פשוט לשים סכין בשיניים, ולא לתת לחמאס להתחיל לנהל את החיים שלנו, אלא אנחנו ננהל את החיים שלהם כמו שצריך.

חיים ילין: אז נולד המכשול בגלל אותה תפיסה שראש הממשלה לא רצה בשום פנים ואופן לתקוף.

חיים ילין: בסופו של דבר אנחנו התיישרנו בנושא הזה, ואני שמח.

חיים ילין: מי שלא מבין, רק לפני שלושה חודשים לא היה תקציב, ולא ידענו איך ייבנה המכשול הזה.

חיים ילין: השר אמר את האמת; הוא אמר, תעזרו לי להביא את התקציב ותלחצו.

חיים ילין: ואכן, לא מעניין איך הוא הגיע ומאין הוא הגיע – אני אומר את הדברים האלה – יש שתי זרועות: גם ביטחונית וגם מדינית.

חיים ילין: הכול צריך להיות מסונכרן, ומעל הכול אני גם רוצה לברך מה שקורה ברח"ל.

חיים ילין: כתלמיד בוגר של מלחמות האגו בין יעלון לבין ארדן במשך שנתיים, שבסוף לא קרה שום דבר מהמלחמות האלה בפעם הראשונה אנחנו רואים שיש תכנית.

חיים ילין: כל מה שנדרש זה להבין אם בסופו של דבר התקציב של רח"ל מספק.

חיים ילין: בסופו של דבר, כמו שאני תופס את זה, מי שינהל את המלחמה האזרחית זה רח"ל, לא פיקוד העורף.

חיים ילין: אני לא מתייחס כרגע לצבא.

חיים ילין: אני מתייחס לזרוע הביצועית.

אביגדור ליברמן: תודה רבה.

משה גפני: מיקי רוזנטל, בבקשה.

מיקי רוזנטל: אדוני השר, ברשותך, התפרסמה ידיעה שאני לא יודע אם היא נכונה על שותפות איראנית בחברה הגרמנית שבונה את הצוללות.

מיקי רוזנטל: יש לי שתי שאלות בעניין הזה: א', האם זה משנה את ההחלטות לגבי הרכישה; ושנית, האם היה ידוע למשרד הביטחון על השותפות הזאת.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יואב קיש, בבקשה.

יואב קיש: אני רוצה לומר לשר שני דברים שאני חושב שמגיעה עליהם מלוא ההערכה.

יואב קיש: א', זה מה שאמרת, היחס לחיילים.

יואב קיש: רק לאחרונה הודעתם שחייל בודד שהשתחרר ימשיך לקבל ליווי ותמיכה ממשרד הביטחון.

יואב קיש: זאת אחת ההחלטות הנכונות יותר וראויות.

יואב קיש: אותו דבר זה מה שהסכמת לתקצב את הנושא של פיצוי נוסף לחיילים עצמאיים במילואים, שאין ספק שהמשקל עליהם כבד יותר.

יואב קיש: בעניין הזה מלוא הערכתי.

יואב קיש: דבר אחרון – יושב כאן גם ששון, והוא עושה עבודה מצוינת.

יואב קיש: שיתוף הפעולה בין משרד האוצר לבין משרד הביטחון בכל נושא התקציב שהתחיל אמנם בתקופתו של השר הקודם, אבל ממשיך גם בתקופתך זה אחד הדברים החשובים שצריך לשמר אותם, ומייצרים אווירה ויכולת עבודה טובה בשני המשרדים.

יואב קיש: בעניין הזה מלוא ההערכה.

יואב קיש: בכנסת אנחנו מאוד מעריכים שהצלחתם להגיע להסכמות האלה.

יואב קיש: לא שאין עוד עבודה פה אבל כשבאים יחד לשולחן מתואמים זאת הדרך הנכונה יותר לעשות את זה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אדוני השר, גם אני מצטרף למברכים.

אביגדור ליברמן: יש כאן עוד שאלות לפני הברכות.

משה גפני: כן, בבקשה.

מיקי רוזנטל: גם אני רוצה להצטרף למברכים, ואצלי זה הכי קשה.

משה גפני: אם מיקי רוזנטל מברך אותך זה באמת אירוע.

מיקי רוזנטל: לשר ליברמן ולי היו חילוקי דעות רבים בעבר.

מיקי רוזנטל: בלי קשר לחילוקי הדעות ההם אני רוצה לציין את הרצינות שבה הוא נכנס לתפקיד ואת הרצון שלו גם ללמוד וגם להשפיע על המערכת וגם בעיקר בעת הזאת להיות אחראי, כי אני לא חש את זה מכל שרי הממשלה.

מיקי רוזנטל: חשים את ההבדל באחריות שהוא מתפקד בה, בדברים שהוא אומר במתינות הראויה - -

אביגדור ליברמן: תודה.

מיקי רוזנטל: - - ואני מברך אותו על כך.

מיקי רוזנטל: זה אפילו לא עולה לי בבריאות.

משה גפני: עמר, בבקשה.

עמר בר-לב: אפרופו התשבחות על שיתוף הפעולה בין משרד הביטחון ומשרד האוצר, אני יכול לומר שאתמול בוועדת החוץ והביטחון בדיון על תקציב הפנסיות משרד האוצר ומשרד הביטחון עמדו כחומה בצורה לעומת חברי הכנסת.

עמר בר-לב: זה קצת הטריד אותנו.

עמר בר-לב: חומה יותר מדי בצורה בנושא הפנסיות לשנים הבאות.

עמר בר-לב: אנחנו דרשנו, ובסוף סוכם על פשרה של אבני דרך ביניים כדי לוודא שהתכנית באמת הולכת לכיוון הנכון.

<אודי אדם: התחייבנו על שקיפות.

עמר בר-לב: בסדר, אז אני אומר ששיתוף הפעולה הזה קצת הטריד את חברי הכנסת, הוא כבר עבר את הגבול.

עמר בר-לב: אני אומר את זה עם חיוך, אבל אני מתכוון לזה ברצינות.

עמר בר-לב: אני רוצה לשאול את השר האם הוא יודע שאתמול בלחץ של משרד האוצר, סוכם בוועדת החוץ והביטחון שחיילים שהתחייבו לשירות קבע של שנה לפני גיוסם, וקצינים, חיילים וחיילות שחותמים יציאה לקורס קצינים למשך שנה, או אפילו יותר, כעבור שישה חודשים מרגע כניסתם לקבע משתנה מעמדם מבחינת פיצויי נכות וכן הלאה.

עמר בר-לב: אני רק רוצה לוודא שהשר יודע את זה.

עמר בר-לב: אני, כמובן, התנגדתי לזה, והשאלה הייתה האם להמשיך את זה ברצף עד שנה לפחות או אולי אפילו יותר?

עמר בר-לב: בסופו של דבר, להבנתי, בלחץ של משרד האוצר זה נקבע כעבור חצי שנה.

עמר בר-לב: מה שאומר שבחור או בחורה שמשרתים בקבע במשך שנה, בששת החודשים הראשונים אם קורית להם תאונת דרכים היא תיחשב בצורה מסוימת, ובחצי השנה השנייה בצורה אחרת.

עמר בר-לב: אם זה לא הובא לידיעתך, אז אני שמח שהבאתי את זה לידיעתך, ואולי יהיה אפשר לעשות בזה שינוי.

משה גפני: אדוני השר, אני מצטרף לברכות.

משה גפני: הדברים שנאמרו פה הם מקיר לקיר.

משה גפני: המציאות של התפקיד וכל מה שנלווה היא גם בשורה חשובה.

משה גפני: הנושא הזה של המכשול, שאני כמובן לא רוצה להאריך בנושא הזה הוא בשורה חשובה.

משה גפני: דבר נוסף – אני מקווה שכך גם יושלם התקציב.

משה גפני: בשנה שעברה היה סיפור שגם ביזה את המשרדים וגם את הכנסת בצורת אישור תקציב הביטחון בתוך תקציב המדינה.

משה גפני: הפעם זה מתנהל אחרת.

משה גפני: לא מפריע לי שיהיה ביניכם לבין האוצר שיתוף פעולה באופן כזה שהוא יהיה עוד יותר ממה שאנחנו מעוניינים.

משה גפני: זה עדיף על פני המצב של מה שהיה בפעם הקודמת.

משה גפני: בתקציב הקודם זה היה דבר שאסור שיחזור על עצמו, והיום אני רואה שזה מתנהל אחרת ונורמלי.

משה גפני: דבר אחרון שאני רוצה לדעת – איך מתנהל משרד הביטחון מבחינת החשב ומבחינת התקצוב?

משה גפני: מי אחראי על התקצוב של הצבא?

משה גפני: זאת אומרת מי מוסר את הדין וחשבון למשרדי הממשלה?

משה גפני: אני שואל את זה מכיוון שאני קיימתי כאן דיון במסגרת חוק ההסדרים, אבל זה לא רלוונטי לגביכם.

משה גפני: אני רוצה פירוט איך החשב של צה"ל קשור למשרד הביטחון?

משה גפני: מי מופקד עליו?

<ששון חדד: אין חשב בצה"ל.

משה גפני: לא משנה.

משה גפני: לא חשובה לי המילה "חשב", אלא איך מתנהל התקציב.

משה גפני: מכיוון שהשר פה ואתם פה אני רוצה לדעת שאנחנו לא טועים לגבי מה שאנחנו רוצים לעשות במקומות אחרים.

משה גפני: הדוגמה של משרד הביטחון היא בעיני דוגמה נכונה, וזה מתנהל בסדר.

משה גפני: אני רוצה לדעת איך זה מתנהל.

משה גפני: אדוני השר, בבקשה.

אביגדור ליברמן: תודה רבה.

אביגדור ליברמן: קודם כול אני אתחיל מהסוף.

אביגדור ליברמן: אי אפשר להשוות את התקציב הנוכחי לתקציב של השנה הקודמת כי בפעם הראשונה זה חמש שנים שסוף-סוף יש לצה"ל תר"ש – תקציב רב שנתי, תר"ש גדעון.

אביגדור ליברמן: מגיע פה הקרדיט לשר הביטחון הקודם בוגי יעלון שהגיע להסדר עם משרד האוצר, ואחרי שנים ארוכות סוף סוף יש תכנית רב שנתית שמאפשרת לתפקד נורמלי לא רק מול ועדות הכנסת ובסעיפי תקציב, אלא קודם כול ברמה של אימונים, חימוש והצטיידות וכל הדברים האחרים.

אביגדור ליברמן: זה שוני דרמטי.

אביגדור ליברמן: מי שהיה מעורב בתקציב הביטחון בשנים האחרונות יודע שזה שינוי דרמטי.

אביגדור ליברמן: יחד עם זאת אותו הסכם – ואני עובר לשאלה של עמר בר-לב לגבי הפנסיה – היה לא פשוט.

אביגדור ליברמן: הצבא התחייב.

אביגדור ליברמן: קודמי בתפקיד התחייב שבמשך חמש שנים לא ייפתח שום סעיף בהסכם, ואנחנו נכבד את כל ההתחייבויות, ששוב – אני לא שלם איתם – לא לגבי נושא הפנסיות ולא לגבי אורך השירות, קיצור שירות ודברים נוספים.

אביגדור ליברמן: יחד עם זאת חייבת להיות רציפות שלטונית.

אביגדור ליברמן: אצלנו מילה זה מילה, ואנחנו מכבדים את אותו הסכם שהגיעו אליו לפני גם כשאני לא מסכים.

אביגדור ליברמן: אני בהחלט מודע – יש עוד כמה סעיפים בכל הנושא של הפנסיות והפיצויים והתגמולים שאני לא שלם איתם, אבל אין לי ברירה.

אביגדור ליברמן: אני גם לא שלם עם קיצור השירות, אבל אנחנו נכבד.

אביגדור ליברמן: התחייבנו.

אביגדור ליברמן: זאת התחייבות מערכתית של כל הגוף הזה שנקרא משרד הביטחון.

אביגדור ליברמן: לכן, לצערי, אנחנו נעמוד עם משרד האוצר כחומה בצורה.

משה גפני: אבל בהסכמה אפשר לשנות.

אביגדור ליברמן: בהסכמה כן.

אביגדור ליברמן: אני מקווה שמיד לאחר שיאושר התקציב ומשרד האוצר ייצא מהלחץ אנחנו נוכל להתיישב באופן שקט ומסודר.

אביגדור ליברמן: אני מודה מראש לעזרת חברי הכנסת שיעזרו לנו בכמה סעיפים.

אביגדור ליברמן: יש כמה סעיפים שאנחנו נרצה לדסקס; לא לפתוח, אלא לדון עליהם עם משרד האוצר כי יש כמה סעיפים גם לגבי השכר וגם לגבי עוד כמה תקציבים.

אביגדור ליברמן: שאלו אותי פה לגבי תקציב החירום – הוא לא מספיק.

אביגדור ליברמן: אנחנו ראינו רק באירוע האחרון כמה כסף זה מחייב.

אביגדור ליברמן: זה עוד אירוע מוגבל שאפשר היה לתפקד נורמלי ולנייד כוחות.

אביגדור ליברמן: זה בטח לא תחת אירוע חירום כמו רעידת אדמה חזקה או, חלילה, מלחמה.

אביגדור ליברמן: כלומר יש פה כמה מצבים שזה הרבה יותר קשה.

אביגדור ליברמן: לכן עד כמה שהתקציב יהיה גדול בנושאים של חירום זה אף פעם לא יספיק.

אביגדור ליברמן: זאת האמת.

אביגדור ליברמן: נניח, כל הבנייה זה עד אמצע שנות ה-70.

אביגדור ליברמן: כל הנושא של הממ"דים בכלל לא נכלל גם מבחינת תקן הבנייה.

אביגדור ליברמן: זה פשוט משהו שהיום נשמע לא סביר.

אביגדור ליברמן: אם היום מישהו יבוא לוועדת התכנון והבנייה עם התקנים שהיו מקובלים בשנות ה-60 וה-70 - -

חיים ילין: עד 92'.

אביגדור ליברמן: יש מדרג כזה או אחר, אבל יש בניינים שפשוט לא ראויים מבחינת התקנים.

אביגדור ליברמן: במקרה הטוב היו זורקים את הבן אדם מכל המדרגות.

אביגדור ליברמן: מדובר על מאות אלפי יחידות דיור מן הסוג הזה.

אביגדור ליברמן: לכן כל תקציב שלא יגיע לנושא חירום לא יספיק.

אביגדור ליברמן: בשנות ה-70 ובשנות ה-80 גם לא היה כל הנושא של הטילים.

אביגדור ליברמן: לכן המבנים בעוטף עזה וגבול הצפון – גם חיזוק, גם בניית חדרי ביטחון ובניית מקלטים – יש שם אוקיינוס של דברים שצריך להשלים.

אביגדור ליברמן: כשזה נבנה כשהתחלנו כל הנושא של הטילים לא היה קיים; בפרט שזה טילים עם דיוק יותר גבוה וטווח גדול יותר.

אביגדור ליברמן: אנחנו נמצאים פה במצבים שכל כסף נוסף שיבוא לנושא חירום ממש הולך לעבודה, לעשייה ולהצלה.

חיים ילין: רק דבר אחד, זה נושא כאוב כי בסופו של דבר מי שיש לו כסף ממגן את עצמו.

חיים ילין: המשפחות עניות.

חיים ילין: לכן לא צריך רק את משרד הביטחון, אלא גם את משרד האוצר ואת משרד השיכון.

חיים ילין: אם כמה שרים יחד יתאחדו עם האזרחים – כי בסוף גם האזרחים יכולים לשלם 300-200 שקל לשנה.

משה גפני: אתה מדבר על כל המדינה.

חיים ילין: כן.

חיים ילין: לא רק הוא.

חיים ילין: הוא לא צריך להוביל רק את זה.

משה גפני: בסדר, זה כל המדינה, זה לא עוטף עזה או גבול הצפון.

חיים ילין: לא אמרתי עוטף עזה.

חיים ילין: אמרתי שכל המדינה בתכנית.

מיקי רוזנטל: הוא גם לא בא עם הקטיושה היום.

משה גפני: מעניין אם מישהו יגיד מה העלות של מה שאמרת.

אביגדור ליברמן: חבר הכנסת ילין, כמו שאמרתי, זה משהו בלתי מוגבל מבחינת עלויות.

אביגדור ליברמן: אני יוצא מתוך הנחה שמי שנשאר לגור בדירות של שנות ה-60, 70 ובדירות הישנות של עמידר ושל עמיגור סביר להניח שמצבו הכלכלי הוא חלש.

משה גפני: נכון.

אביגדור ליברמן: אבל לפתוח את זה צריך עוד תקציב מדינה.

אביגדור ליברמן: אם אנחנו רוצים לתקן את הכול אז צריך להכפיל תקציבי מדינה, אבל מה שיבוא יבוא.

אביגדור ליברמן: אני מברך את חבר הכנסת ילין שעוד לפני שהיה חבר כנסת אני זוכר אותו פעיל מאוד בכל הנושא של עוטף עזה כראש המועצה.

חיים ילין: כי אסור לנו לעזוב את הבית.

חיים ילין: אנחנו צריכים להישאר בבית.

אביגדור ליברמן: כראש המועצה נפגשנו לא פעם.

אביגדור ליברמן: בהחלט תודה.

משה גפני: הוא היה ראש מועצה טוב.

אביגדור ליברמן: הרבה יותר מחבר כנסת.

חיים ילין: ידעתי.

חיים ילין: תיקח את המחמאה חזרה.

חיים ילין: אני מבטיח לך שאם הייתי בוחר בו הוא לא היה אומר את המשפט הזה.

אביגדור ליברמן: לגבי הנושא של האיראנים – אני לא רוצה לדבר פה יותר מדי.

אביגדור ליברמן: הנושא הזה היה ידוע.

אביגדור ליברמן: כל הדברים אמנם נחתכו הרבה לפני שהגעתי למשרד הביטחון, אבל בסופו של דבר מי שיעבור על הפרוטוקולים גם של ישיבות הקבינט וגם של המועצה לביטחון לאומי יראה שזה לא כצעקתה.

אביגדור ליברמן: כל מה ששמענו בתקשורת – המציאות והעובדות רחוקות ממה שאנחנו קיבלנו לפעמים מעל המרקע.

אביגדור ליברמן: אבל בכל אופן, הנושא היה ידוע, ואין לזה שום השפעה.

אביגדור ליברמן: כשיש הנהלה ומנהלים, מישהו שם מחזיק 5%-3% הוא נגיש - -

משה גפני: אין משמעות שהאיראנים בעניין?

אביגדור ליברמן: אני לא אומר שאין משמעות.

אביגדור ליברמן: הייתה שאלה אם היה ידוע.

אביגדור ליברמן: היה ידוע.

אביגדור ליברמן: אני חוזר ואומר שבסופו של דבר אם הייתה אלטרנטיבה אחרת, גם בדיעבד לא הייתה שום אלטרנטיבה אחרת למדינת ישראל.

אביגדור ליברמן: בנושא חיילים בודדים וחיילים משוחררים.

אביגדור ליברמן: זה נושא שכל מה שנעזור לא יספיק כי יש הרבה מה לעשות.

אביגדור ליברמן: אני כל חודש מתכנס לדיון עם ראש אכ"א עם דגש על אוכלוסיות מיוחדות: בדואים, נוצרים, חיילים חרדים, עולים וחיילים בודדים וכן הלאה.

אביגדור ליברמן: מצד אחד זה ארץ ישראל היפה; אתה רואה את אותם חיילים נחושים, וכל המערכות שבאות לעזור כי בנושא הזה יש התגייסות וקונצנזוס.

אביגדור ליברמן: יחד עם זאת למרות שהכפלנו ושילשנו תקציבים במיוחד לטיפול באוכלוסיות מיוחדות זה לא מספיק, ולא משנה מה נעשה וכמה כסף נקצה לנושאים האלה.

אביגדור ליברמן: זה גדול עלינו.

אביגדור ליברמן: אבל אנחנו נשתדל לעשות מקסימום במידת האפשר.

אביגדור ליברמן: לגבי החשב וכל הדיווחים – קודם כול מי שאחראי לדיווח כמו בכל משרד זה המנכ"ל.

אביגדור ליברמן: השוני במערכת הביטחונית ממערכות אחרות הוא שיש יועכ"ל שיושב בשני כובעים.

אביגדור ליברמן: הוא גם אחראי למערכת הכספים גם של הצבא וגם של משרד הביטחון.

אביגדור ליברמן: יש לו למעשה כפיפות כפולה: הוא כפוף גם למנכ"ל וגם לרמטכ"ל.

אביגדור ליברמן: מכיוון שששון נמצא פה הוא יפרט בעצמו.

אביגדור ליברמן: היום הוא נמצא פה כראש אגף התקציבים של משרד הביטחון אבל יש לו גם הכובע השני של הצבא.

<ששון חדד: אבל משכורת אחת.

אביגדור ליברמן: ואין לו שעות נוספות.

אביגדור ליברמן: מי שאחראי לכל הדיווחים זה המנכ"ל כמו בכל משרד ממשלתי.

אביגדור ליברמן: אני מודה לכם.

אביגדור ליברמן: אני מעביר את השרביט למנכ"ל.

משה גפני: אדוני המנכ"ל, בבקשה.

<אודי אדם: בוקר טוב.

<אודי אדם: כל אחד מעביר שרביט.

<אודי אדם: תכף אני מעביר את השרביט לששון.

<אודי אדם: כבוד היושב-ראש, אנחנו אחרי שישה עשר דיונים בוועדות חוץ וביטחון.

<אודי אדם: ארבעים שעות דיונים.

<אודי אדם: כל שעת דיון כזאת זה הרבה מאוד אנשים.

<אודי אדם: אנחנו מציגים פה תכנית מתואמת ומשולבת עם משרד האוצר ועם כלל משרדי הממשלה.

<אודי אדם: מערכת הביטחון – על כל היבטיה, גם הדברים המסווגים וגם הדברים הרגילים, מביאה היום תכנית סגורה.

<אודי אדם: יש חוסרים.

<אודי אדם: כמו שאמר חבר הכנסת ילין, אין אידיליה בתחום של הוצאות חירום אזרחיות.

<אודי אדם: אבל עשינו קפיצת דרך מאוד רצינית.

<אודי אדם: יש פה יכולת לתת מענה לכל הצרכים הביטחוניים של מדינת ישראל בצורה טובה פלוס.

<אודי אדם: זה המסר שאנחנו רוצים להעביר פה.

<אודי אדם: אנחנו נעביר בעיקר את הקרן לחיילים משוחררים, תיאום הפעולות בשטחים והוצאות חירום אזרחיות.

<אודי אדם: יש פה גם נציגי הגורמים.

<אודי אדם: ששון יציג את המצגת, וכמובן, מקרו על כל תקציב 15 של צה"ל.

<אודי אדם: ביום חמישי נגמור את הכול ואז הוועדה המשותפת.

<אודי אדם: ששון, בבקשה.

<ששון חדד: אני רוצה לפתוח בתודה לוועדה הזאת שלפעמים משמשת צינור ולא תמיד רואה את השימושים, אבל עדיין שיתוף הפעולה כאן הוא יוצא מן הכלל.

<ששון חדד: אני מודה לכל מי שנמצא כאן.

משה גפני: בלעדינו אין לכם תקציב.

<ששון חדד: נכון.

<ששון חדד: אתם הצינור שדרכו נכנס - -

משה גפני: אנחנו לא צינור.

משה גפני: חלק מאתנו נמצאים גם בוועדה המשותפת.

חיים ילין: אם גפני סוגר את הברז לא יעזור לכם.

משה גפני: בדיוק.

<ששון חדד: אני אמרתי תודה.

משה גפני: בשנה שעברה הייתי צריך לנהל את הדיון של הוועדה המשותפת כי צחי הנגבי לא היה, ואני היחיד שיכולתי לראות את ההסכם הסודי בין משרד האוצר לבין משרד הביטחון.

משה גפני: אתה לא היית אז.

עמר בר-לב: לא.

עמר בר-לב: כי לנו אין סיווג ביטחוני.

משה גפני: רק אני יכולתי לראות את ההסכם.

משה גפני: זה היה קוריוז.

משה גפני: זה לא היה סתם.

עמר בר-לב: זה לא היה קוריוז.

עמר בר-לב: זאת הייתה התעקשות מיותרת של משרד הביטחון.

עמר בר-לב: ולא חוקתית.

משה גפני: שום דבר סודי.

משה גפני: היה בדיון כמה דברים שבאמת היו מסווגים.

<אודי אדם: עידן חדש.

<ששון חדד: כל תינוק שנולד, בימים הראשונים יש עליו שמירה.

<ששון חדד: זה מה שהיה.

<ששון חדד: זאת הייתה תפיסתנו אז.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: לא היה צריך.

משה גפני: היינו צריכים לעשות את זה.

משה גפני: ישבנו כאן בוועדה בהתלבטות גדולה לא לאשר את תקציב הביטחון בשעה שהוועדה המשותפת לא לא אישרה את התקציב, אלא הצביעה נגד עם היושב-ראש.

משה גפני: מה רצו שנעשה?

משה גפני: אז היינו צריכים להתחיל את הדיון שם מחדש.

משה גפני: זה היה אירוע לא מכובד לא מצד משרדי הממשלה ולא מצד הכנסת.

<ששון חדד: אני לא דיברתי על זה.

<ששון חדד: זה ברור.

<ששון חדד: אנחנו תומכים בזה במאה אחוז.

<ששון חדד: אני רק רוצה להשלים משהו שהשר הבטיח שאשלים אותו: אין לנו חשב בצה"ל; יש לנו חשב של משרד הביטחון שעובד במקביל אלי.

<ששון חדד: הוא ממונה על-ידי המנכ"ל, אבל זה איש של החשבת הכללית שנמצא בתוך המשרד.

<ששון חדד: הוא ממונה על הביצוע של המשרד.

<ששון חדד: התכנון, התקצוב והבקרה זה אני.

משה גפני: מה שני הכובעים שלך?

<ששון חדד: גם בצה"ל וגם במשרד הביטחון.

משה גפני: מה אתה בצה"ל?

<ששון חדד: בצה"ל אני היועץ הכספי לרמטכ"ל, ולצורך העניין אני אחראי, לפי חוק יסודות התקציב שמטיל אחראיות פלילית על צה"ל, על כל ניהול התקציב שלא תהיה חריגה בשקל.

משה גפני: למה אתה שונה מהחשב?

<ששון חדד: אני לא רושם את הרישומים החשבונאיים.

<אודי אדם: הנהלת החשבונות זה החשב.

<ששון חדד: מי שמדווח וחותם על הדוח הכספי זה הוא.

<ששון חדד: אני מתכנן את התקציב, מקצה את התקציב - -

<אודי אדם: הוא אגף התקציבים.

<ששון חדד: - - לפי התכנית גוזר אותה, ובונה ממנה את התקציב של הגופים השונים, שם אותם, מבקר ומפקח.

<ששון חדד: אף אחד לא יכול לעשות משהו שאני לא מאשר לו, אבל הביצוע והחתימה על כל הזמנה בביצוע זה החשב.

משה גפני: והכובע השני?

<ששון חדד: החשב הכללי בראש אגף התקציבים של משרד הביטחון.

<ששון חדד: כמו שאני עושה לצה"ל אני עושה לכולם.

<ששון חדד: ההבדל היחיד הוא שאצלנו כל ראש אגף אחראי גם פלילית נוסף לאחריות שלי.

<ששון חדד: בצה"ל אני נושא באחריות של כל צה"ל.

משה גפני: אתה האיש שנמצא גם בצה"ל וגם במשרד הביטחון.

<ששון חדד: כן.

משה גפני: כשאתה מגיע לוועדת הכספים ולוועדה המשותפת אתה מייצג את שני הדברים.

<ששון חדד: אני מייצג את שניהם.

<ששון חדד: לצורך העניין אני איש הקשר מול ועדת הכספים והוועדה המשותפת.

משה גפני: מול העולם.

<ששון חדד: מול העולם בנושא הכספי.

<אודי אדם: רק לחדד את זה.

<אודי אדם: ההעמדה התקציבית לכל מערכת הביטחון זה ראש אגף התקציבים והמנכ"ל.

<אודי אדם: כלומר בסוף יוצא מכתב שלי לרמטכ"ל בדבר התקציב שיש לו.

<אודי אדם: לכן לבסוף הראייה השלמה זה במשרד.

משה גפני: ואם הבאתם תקציב למשרד הביטחון?

משה גפני: למשל הבאתם תוספת לחיילים משוחררים – הרמטכ"ל יכול פתאום לשנות את זה?

<אודי אדם: לא, זה יושב בתוך קרן.

<ששון חדד: אני תכף אפרט על כל אחד מסוגי התקציב.

<ששון חדד: יש חומות בין סוגי התקציבים.

<ששון חדד: זה בדיוק ההצגה.

<ששון חדד: השקף הראשון עונה לשאלה שלך.

<ששון חדד: יש חמישה תקציבים שאחראי להם שר הביטחון: התקציב הראשון זה צה"ל ומשרד הביטחון – אלה הגופים שנמצאים בכפיפות ישירה או של המנכ"ל או של הרמטכ"ל שנמצאים באופן מלא תחת האחריות שלנו.

<ששון חדד: כל העבודה התקציבית, התכנונית, ההסטות והביצוע נמצאים בשליטה המלאה של המשרד; הוצאות מעבר דרומה – נכללים בסעיף 51 של הדיור.

<ששון חדד: ההוצאות האלה הן חלק מתקציב המשרד.

<ששון חדד: ההפרדה הייתה כדי שלא ייפול על משרד הביטחון איזשהו נטל בגלל המעבר דרומה מעבר למה שסוכם.

<ששון חדד: למעשה, לוודא שהחלטת הממשלה מתממשת בלי שיהיו חפיפות ובלי כפילויות ובלי שאף אחד ידרוך על האחר, כי היה ניסיון כזה בשנתיים הראשונות שזה יצא.

<ששון חדד: היה בלגן עם זה.

<ששון חדד: ההפרדה הזאת עשתה סדר.

<ששון חדד: עדיין האחריות המלאה היא כאן.

חיים ילין: התקציב הזה הוא בלתי תלוי?

חיים ילין: הוא לא מותנה בכך שתמכור בסיס מסוים?

חיים ילין: לא נדל"ן ולא כלום?

<ששון חדד: לא.

<ששון חדד: יש בו אבני דרך שאנחנו צריכים לעמוד בהן.

<ששון חדד: יש "שוהם" ויש מעבר דרומה.

<ששון חדד: מעבר דרומה הוא בלתי מותנה.

<ששון חדד: יש סיכום בדיוק לגביו.

<ששון חדד: "שוהם" מותנה באבני דרך.

<ששון חדד: אני צריך לפנות – אני מקבל את הכסף; מקבל את הכסף – עובר לשלב הבא.

עמר בר-לב: האם החומה היא דו-צדדית?

עמר בר-לב: האם אתה לא יכול להעביר תקציבים משם?

<אודי אדם: לא.

עמר בר-לב: כי זה גם היה בעבר.

עמר בר-לב: לדעתי, לפני שנתיים מנכ"ל משרד הביטחון העביר כסף מהמעבר דרומה לצרכים אחרים, וכתוצאה מזה המעבר דרומה נדחה.

<ששון חדד: אני לא יכול להוציא משם כסף, אבל זה רק הכסף של רמ"י ושל משרד האוצר.

<ששון חדד: הכסף שאני משתתף בו בצה"ל דרומה הוא אצלי, הוא חלק מהתקציב שלי.

<ששון חדד: אם אני לא מממש אותו אני יכול לעשות בו משהו אחר כל עוד אני עומד בפרויקט.

<ששון חדד: זה וקטור שנמצא אצלי.

עמר בר-לב: אז התשובה שלך אלי היא שמה שהיה בעבר יכול להימשך - -

<ששון חדד: לא.

<ששון חדד: אי אפשר להוציא משם כסף.

עמר בר-לב: תן לי לומר משהו, ותגיד לי אם הבנתי אותך נכון.

עמר בר-לב: הבנתי ממך שבמעבר דרומה חלק מהתקציב הוא שלך.

<ששון חדד: לא.

<ששון חדד: סעיף 51 הוא רק של רמ"י ושל משרד האוצר.

<ששון חדד: החלק שלי נמצא אצלי בסעיף 15.

עמר בר-לב: החלק שלך במעבר צה"ל דרומה?

<ששון חדד: כן.

עמר בר-לב: ובו אתה יכול לעשות שינוי.

<ששון חדד: אני יכול לעשות בו שינוי – להגדיל אותו, להקטין אותו - -

עמר בר-לב: אתה יכול להחליט להעביר את חלקו לאימונים, למשל?

<ששון חדד: אני מחויב להחלטת ממשלה כמו שלושת הגופים.

<ששון חדד: אני חייב למלא אותו.

<ששון חדד: אם יש בעיה כלשהי אני יכול לשחק איתה.

עמר בר-לב: בעבר זה לא הגיע לוועדת חוץ וביטחון.

<ששון חדד: בעבר כל הכספים היו בתוך 15.

<ששון חדד: בכלל לא הוסיפו לי את הכסף, אבל אמרו לי, תעשה.

<ששון חדד: זה מה שהיה בעבר.

<אודי אדם: זה היה "הכול כלול".

<אודי אדם: היום יש הפרדה.

<ששון חדד: אנחנו עשינו סדר.

<ששון חדד: ההבדל ביניהם הוא שהוצאות מעבר דרומה הוא בשליטה של האוצר.

<ששון חדד: זאת אומרת סעיף 51 הוא לא בשליטה שלי; אני לא זה שהולך לוועדת כספים, אלא מי שהולך זה משרד האוצר.

<ששון חדד: הוצאות חירום אזרחיות – כאן יש חומה ראשונה.

<ששון חדד: החומה היא שהוצאות החירום האזרחיות מנוהלות רובן ככולן על-ידי עוזר השר לראש רח"ל.

<ששון חדד: תכניות העבודה מאושרות במשרד, אבל כל התקציב הזה נפרד ומנוהל על-ידי האוצר.

<ששון חדד: אנחנו רק מממשים אותו.

<ששון חדד: אנחנו, כמובן, משפיעים על התכולה שלו, אבל הכול דרך האוצר.

חיים ילין: אפשר לשאול, אדוני היושב-ראש?

משה גפני: כן, אפשר.

חיים ילין: אני עברתי על זה.

חיים ילין: זה לא פירוט שאפשר לעשות על זה דיון, אבל אני אגיד שני דברים: קודם כול מרכיבי ביטחון - -

<ששון חדד: תכף אני מפרט כל אחד.

<ששון חדד: אני רק נותן תמונה.

<ששון חדד: זה לא נעצר בשקף הזה.

<ששון חדד: אני אשתדל להביא את מה שאנחנו עושים בדרך כלל.

<ששון חדד: החומה הראשונה שהיא כפולה, שאני כבעל תפקיד אפילו לא יודע מה יש בפנים, ואני לחלוטין לא בתוך התהליך, זה מתאם הפעולות בשטחים.

<ששון חדד: יש לו חשב נפרד לא של משרד הביטחון, כי זה בעצם מתאם פעולות הממשלה בשטחים.

<ששון חדד: הסעיף הזה מייצג את כל משרדי הממשלה, ולכן משרד הביטחון הוא אולי המארח, אולי הוא נותן את כל התשתית ואת האנשים.

<ששון חדד: אבל בפועל כמשרד או תחת המנכ"ל אני לא משפיע על התכולה של הדבר הזה.

<ששון חדד: זה סעיף 17.

<ששון חדד: בסעיף האחרון יש קרן שמוקמת על-פי החוק, ושם אפילו המשרד לא מנהל את זה, אלא הקרן.

<ששון חדד: כמובן, כל תכניות העבודה מאושרות אצל המנכ"ל ואצל השר.

<ששון חדד: אבל יש קרן שממונה על החיילים המשוחררים ונותנת את המעטפת.

<ששון חדד: אני אתן לכם תמונה על היקפי התקציב.

<ששון חדד: סעיף 15 - 70.7 , ו-18.5 מתוכו הוא הוצאה מותנית בהכנסה; בסעיף 51 – יש 3.4 מיליארד שקל, ו-2.8 מיליארד מתוכם הוא הוצאה מותנה בהכנסה, דהיינו מרמ"י; הוצאות חירום אזרחיות – 600 מיליון שקל; תיאום הפעולות בשטחים – 400 מיליון שקל.

<ששון חדד: זה לא התקציב הרגיל שלו.

<ששון חדד: יש פה תוספת חד-פעמית של 200 מיליון שקל בשביל המזרח הקרוב.

<ששון חדד: זה הטיפול במעברים כי לקחנו כסף מגורמים מסוימים שהיה מוקפא.

<ששון חדד: אבל זה חד-פעמי.

<ששון חדד: זה בדרך כלל עומד על 200 מיליון.

חיים ילין: זה גם מעברים כמו מעבר ארז שאפשר יהיה להכניס סחורות?

<ששון חדד: במקרה הזה מדובר על המעברים באיו"ש.

<ששון חדד: הקרן לחיילים משוחררים – 2.4 מיליארד.

<ששון חדד: אם אתם רוצים השוואה בעל-פה לשנים קודמות: היקף הקרן לחיילים משוחררים היה תמיד אותו היקף.

<ששון חדד: לתיאום הפעולות בשטחים יש כאן 200 מיליון שקל באופן חד-פעמי, ולכן זה 200 מיליון; 0.6 היה לפני כשנה 0.5.

<ששון חדד: זה גדל קצת.

<ששון חדד: 3.4 – אין השוואה כי זה פרויקט - - - יכולה להיות שנה גבוהה, ויכולה להיות שנה נמוכה.

חיים ילין: זה לא גדל, לפי מה שיש פה.

חיים ילין: 570 מיליון?

חיים ילין: 576 מיליון?

משה גפני: על מה אתה מדבר?

מיקי רוזנטל: על רח"ל.

חיים ילין: נתת 20 מיליון - -

<ששון חדד: זה גדל.

<ששון חדד: אני אסביר למה זה גדל.

חיים ילין: בבקשה.

<ששון חדד: זה גדל כי טייסת הכיבוי הייתה בתוך התקציב של שנה שעברה.

<ששון חדד: השנה כבר לא.

<ששון חדד: הנושא יצא מאתנו ויצא למשרד לביטחון הפנים.

<ששון חדד: אבל גדלנו בכסף, ולכן נשארנו פחות או יותר באותו סכום.

חיים ילין: כמה הטייסת?

<ששון חדד: בערך שבעים מיליון.

מיקי רוזנטל: אבל עכשיו היא עברה למשטרה, לא?

משה גפני: זה מה שהוא אמר.

מיקי רוזנטל: גם הרכש?

<ששון חדד: כל מה שקשור לטייסת.

<ששון חדד: 2018 – השינוי העיקרי הוא תיאום הפעולות בשטחים.

<ששון חדד: ירדו כאן מאתיים מיליון שקל שהיו חד-פעמיים; הוצאות חירום אזרחיות שחזרו לחצי מיליון שקל שהיה לפני כן.

<ששון חדד: אני נכנס לתוך התכניות.

<ששון חדד: אם יש שאלות העמקה – יש כאן ראשי אגפים שיכולים לענות.

<ששון חדד: אני אעבור בקצרה - -

מיקי רוזנטל: יש לי עוד שאלה אחת.

מיקי רוזנטל: ב-2017 התקציב של רח"ל הוא שש מאות מיליון עבור מיגון; וב-2018 אתם מורידים אותו?

<ששון חדד: אמרתי – התקציב בשנים הקודמות היה סביב חמש מאות.

<ששון חדד: אחרי שהורדנו את טייסת הכיבוי הייתה תוספת חד-פעמית של מאה מיליון שקל, וחזרנו לתקציב שהיה.

מיקי רוזנטל: גם השר דיבר על האיומים ועל החוסר, ואתם בתת-תקצוב פרוע, לפחות לאור התרחישים האפשריים.

<ששון חדד: זה לא פחות משנים קודמות, זה יותר משנים קודמות.

<ששון חדד: אמנם התוספת ב-18' יותר נמוכה, אבל עדיין יותר גבוהה.

<אודי אדם: זה הוצאות ישירות.

<אודי אדם: יש עוד הרבה דברים מסביב בתוך 15 שתומך את זה.

חיים ילין: אני יכול להגיד לך שבשנים שהיו מלחמות בין המשרדים לא יצא שקל אחד ולא נעשה כלום.

חיים ילין: לכן גם נכנסנו לצוק איתן בפערי מיגון אדירים.

חיים ילין: כמה שתשים, נכון שזה לא מספיק, אבל כשאתה עושה תכנית רב-שנתית – ואני רואה את הסכומים האלה ומסתכל על בצלאל, אני אומר, חבר'ה, מה אתם רוצים ממנו?

חיים ילין: שימצא נפט מתחת לאדמה?

חיים ילין: איך הוא יכול להצליח?

חיים ילין: הבעיה היא לא כמה נותנים בצה"ל לרח"ל, הבעיה השנייה היא מה היד השנייה עושה.

חיים ילין: כי לפעמים אנחנו חוסכים - -

<ששון חדד: הבעיה היא מה יש במשרדים אחרים.

חיים ילין: לא במשרד.

חיים ילין: אנחנו חוסכים פה ומשלמים במקום אחר את המחיר.

<ששון חדד: תכף נגיע לזה יותר לעומק, אבל כשמדברים על רח"ל יש שני אלמנטים: יש התקציב המרכזי שזה מה שעושה רח"ל – פרויקטים מרכזיים; אבל עיקר הדברים זה בכלל התקציבים שאמורים להיות במשרדים השונים לטיפול בבעיות הספציפיות בדלק, בתחבורה, בכל הדברים האלה.

<ששון חדד: לא רואים את זה מכאן.

<ששון חדד: כלומר אתה לא יכול להבין מה המצב דרך זה.

<ששון חדד: זה נכון, אבל זה לא קשור למספר כאן.

מיקי רוזנטל: אנחנו גם לא רואים את התמונה הכוללת.

מיקי רוזנטל: האיומים הם די גדולים.

מיקי רוזנטל: אם אתם מקצצים בזה אנחנו יורדים קצת - -

<ששון חדד: אנחנו לא מקצצים.

<ששון חדד: אנחנו חוזרים למה שהיינו.

<אודי אדם: אנחנו לא מורידים.

<אודי אדם: אתם לא רואים פה תמונה כוללת.

<אודי אדם: זה התקציב שמערכת הביטחון קיבלה ונותנת לכל הנושא של מיגון אזרחי.

<אודי אדם: אתם לא יודעים אם זה הרבה או מעט.

<אודי אדם: תראו קודם את הפירוט, ואז תגידו אם זה הרבה או מעט.

משה גפני: אף אחד מבין חברי הכנסת לא חושב שאתם עושים את זה בכוונה.

משה גפני: להפך, גם השר אמר וגם אתם אמרתם – אתם עושים יותר.

משה גפני: אנחנו מדברים על ההיבט הנקודתי שחסר כסף.

חיים ילין: אני לא אומר שכל המדינה צריכה להיות עוטף עזה.

חיים ילין: בהיעדר מדיניות והכרעות עד שיבוא השלום אתה ממגן את עצמך.

חיים ילין: ארבעה מיליארד שקל הושקעו.

חיים ילין: זה לא מה שאני מבקש כרגע שיהיה בתקציב הזה כי זה לא הגיוני בכלל שכל המדינה תהפוך להיות עוטף עזה.

חיים ילין: אבל יש דברים שאפשר לעשות בעלויות יחסית נמוכות ובתפיסות שונות לחלוטין.

חיים ילין: את זה מרכז רח"ל.

חיים ילין: מה הבעיה שלי?

חיים ילין: שכשאתה לא מטפל במקום אחד זה עולה לך יותר במקום אחר.

חיים ילין: לדוגמה, אני הולך לדבר עם שר הרווחה כדי שלצוותי צח"י שלא נוגעים לכם יהיה משהו.

חיים ילין: אבל אם הוא לא יתקצב לא יהיה.

חיים ילין: מי יטפל בסוף ביישובים בקו הקדמי?

חיים ילין: הם מתנדבים.

חיים ילין: יש מכפיל כסף ומכפיל כוח.

חיים ילין: אתם צריכים להוביל כי אתם בעלי המקצוע.

חיים ילין: אף אחד אחר לא יוביל.

חיים ילין: זה לא מעניין אף אחד.

חיים ילין: כולם בתוך הביצה היומיומית של עצמם.

<אודי אדם: אנחנו לא מתנערים מההובלה הזאת.

<אודי אדם: זה ברור.

<ששון חדד: תרשה לי להיות קצת בוטה, אם אפשר?

חיים ילין: על מה שאתה רוצה תהיה בוטה.

<ששון חדד: כשסגרתי את תקציב 16' עם האוצר – זה לא תקציב הביטחון, זה לא ההסכם.

<ששון חדד: ההסכם מדבר רק על תקציב 15'.

<ששון חדד: כשסגרתי אתו את תקציב 16' סגרתי אתו קצת יותר כי ניצלתי הזדמנות.

<ששון חדד: אבל הוא אמר לי, רק אתה בא, אני לא שומע את זה מאף אחד.

חיים ילין: ברור.

<ששון חדד: וזה לא משרד הביטחון, זאת ההגנה האזרחית.

חיים ילין: אנחנו לא באים לוויכוח הזה.

<ששון חדד: אני אמרתי שאני אשמח לשמוע את קולכם.

מיקי רוזנטל: העניין הוא כזה – בגלל שאין ראייה לאומית אתם בסוף הכתובת.

מיקי רוזנטל: אין עם מי לדבר על זה.

<ששון חדד: בסדר גמור.

<ששון חדד: אנחנו נשמח - - -

מיקי רוזנטל: וגם אם חלילה תהיה התקפת טילים על ישראל, ויקרו דברים, למי יבואו?

מיקי רוזנטל: יבואו אליכם.

<ששון חדד: אני לא מסיר את האחריות.

<ששון חדד: אני רק אומר - - -

משה גפני: אני אגיד לכם במשפט אחד מה אני מבין שהחברים מתכוונים: היה הסכם בין משרד האוצר לבין משרד הביטחון שכולנו בירכנו עליו.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: לא התקיים דיון מי נושא באחריות על כל הפרטים הקטנים שהם גדולים: איפה הכסף מרוכז, איפה מאגמים משאבים.

מיקי רוזנטל: מי עושה תעדוף בכלל.

<אודי אדם: בצלאל, דבר.

משה גפני: בבקשה.

<בצלאל טרייבר: אני בצלאל טרייבר, אני ראש רח"ל זה שנה וחצי או שלוש שנים, תלוי איך מסתכלים על זה.

<בצלאל טרייבר: הראייה הכוללת לפערים במדינת ישראל נמצאת ברח"ל.

<בצלאל טרייבר: המענה נמצא בכמה זרועות; גם בזרועות משרדי הממשלה, גם בזרועות הרשויות המקומיות וגם בזרוע הלאומית של רח"ל.

<בצלאל טרייבר: רח"ל לא יודעת להחליף משרדי ממשלה באחריותם, אלא יודעת להצביע על הפערים בכל אחד מהתחומים יחד עם משרדי הממשלה.

<בצלאל טרייבר: יש משרדי ממשלה שמקבלים את היכולת הזאת ופועלים, ויש משרדי ממשלה שלא פועלים.

<בצלאל טרייבר: עדיין התקציב שנמצא ברח"ל הוא זעום באופן ניכר ביחס לפערים הגדולים שיש במדינת ישראל.

<בצלאל טרייבר: אם בסופו של דבר אני צריך להוביל את הרציפות התפקודית הלאומית בתשתיות לאומיות, למשל, שחלקם במשרד התשתיות, חלקם במשרדים אחרים כמו עניינים שקשורים בחשמל, במים, בבריאות וכדומה – אין סיכוי שראש רח"ל עם התקציב שמוצע פה יסייע למשרד הבריאות במיגון בתי החולים.

<בצלאל טרייבר: זה לא יקרה.

<בצלאל טרייבר: גם לא בחיזוקם מפני רעידות אדמה.

<בצלאל טרייבר: זה גם לא יקרה במיגון בתי תושבים בגבול הצפון.

<בצלאל טרייבר: זה לא יבוא מתקציב של מאה חמישים מיליון שקל.

<בצלאל טרייבר: אם מישהו לא מבין – ולצערי, לא מובן עד היום שהמדינה צריכה להשקיע במבט כולל, ללא קשר לתקציב הביטחון.

<בצלאל טרייבר: אני ותיק מאוד במשרד הביטחון בהרבה מאוד תפקידים שונים ומשונים ובתקציבים כאלה ואחרים.

<בצלאל טרייבר: זה ממש לא צריך להיות נטל על משרד הביטחון.

<בצלאל טרייבר: רבותי, אין לזה אפילו קונוטציה ביטחונית – זה אירוע אזרחי לכל עניין ודבר.

<בצלאל טרייבר: היתירות של תחנות הכוח היא בעיה של משרד התשתיות; היתירות של בתי החולים היא בעיה של משרד הבריאות; היתירות של מערכת הרווחה היא של משרד הרווחה.

<בצלאל טרייבר: כל אחד צריך לדעת לעשות את זה.

<בצלאל טרייבר: אבל אם לרח"ל אין הכלים לדחוף אותם, ומה שאני יכול לתת למשרד ממשלתי הוא חמישה מיליון שקל בשנה מול פערים של חמישה מיליארד – זה מצחיק.

משה גפני: אולי תסביר לעם הארץ כמוני.

משה גפני: מה שאמרת אמרת גם בלהט אז הבנו.

משה גפני: רק תגיד לי – אם חס וחלילה קורה אירוע גדול שבו צריך את משרד הבריאות ואת משרד התשתיות ואת כולם – מי המפקד?

<בצלאל טרייבר: אין מפקד לעורף.

משה גפני: אין מפקד?

עמר בר-לב: יש פיקוד העורף.

<בצלאל טרייבר: לא, לא, זה לא נכון.

מיקי רוזנטל: אתה שואל את השאלה נכונה.

<אודי אדם: התשובה מורכבת.

מיקי רוזנטל: התשובה מורכבת, אבל בזמן אמת לא תוכל להגיד שהתשובה מורכבת.

משה גפני: עכשיו ברוך ה' שקט.

משה גפני: אירוע החירום הגדול ביותר זה החוק של עמונה.

משה גפני: זה המצב כרגע.

<אודי אדם: גם בזה אנחנו מתעסקים.

משה גפני: אני גם שם בשטות הזאת.

משה גפני: עומדים וצועקים על חוק שלא יהיה בסוף, ובלאו הכי יפנו את עמונה.

עמר בר-לב: אתה בקואליציה, ואתה אומר את זה?

משה גפני: אז מה, לא אמרתי את זה לראש הממשלה?

מיקי רוזנטל: הוא אומר את זה כל הזמן.

משה גפני: גם לראש הממשלה אמרתי את זה.

משה גפני: תקציב עוד אין, אבל זה יש.

משה גפני: קרה אירוע חירום כמו רעידת אדמה או פיגוע טילים – איזשהו אירוע.

משה גפני: צריך להפעיל את משרד הבריאות ולהפעיל את משרד התשתיות.

משה גפני: צריך להפעיל כמה משרדים או כמה ארגונים שצריכים לטפל בעניין הזה.

משה גפני: איש המקצוע זה אתם.

משה גפני: אתם יודעים מה צריך לעשות בבתי החולים - -

<בצלאל טרייבר: אני אנסה להסביר.

משה גפני: רגע, עוד לא סיימתי לשאול את השאלה.

מיקי רוזנטל: הוא לא שאל, והוא גם לא שואל את השאלה המדויקת.

מיקי רוזנטל: הוא שואל מה קורה בזמן האירוע, ואנחנו שואלים על הכנת התשתיות לפני האירוע.

משה גפני: עוד מעט יגיע הרפרנט של האוצר ויוריד לכם את הרוח מהמפרשים.

משה גפני: אני שואל על האירוע.

משה גפני: נכון שיש בעיה של כסף, אני יודע.

משה גפני: אבל כשיתקיים דיון על התשתיות אז יגידו, בסדר, נוסיף לך שישה מיליון שקל.

משה גפני: אין לי יותר כסף.

משה גפני: אתה רוצה כסף?

משה גפני: תוריד מהאוניברסיטאות, מהמוסדות להשכלה גבוהה, מהישיבות.

<בצלאל טרייבר: מההסכם הקואליציוני.

משה גפני: גם מהקואליציוני.

משה גפני: על כל פנים אני שואל על האירוע.

משה גפני: אתה אמרת נכון – בעת אירוע אתה לא צריך לטפל בכסף הקטן שיש לך בבתי החולים.

משה גפני: זה משרד הבריאות צריך לעשות; אתה לא צריך לטפל בכל הנושא של התשתיות – זה משרד התשתיות צריך לעשות.

משה גפני: מי נותן הוראות כשזה קורה?

משה גפני: זה מה שמעניין אותי.

חיים ילין: לא נותן.

מיקי רוזנטל: זאת אותה שאלה, אבל מקדימה לאירוע, כאמור.

מיקי רוזנטל: מי מסתכל ואומר, בית החולים בעפולה לא מוגן, לאחר אין חדר מיון.

מיקי רוזנטל: כלומר אם נופל טיל אין בית חולים.

מיקי רוזנטל: אז מישהו אומר, את זה נעשה השנה ואת התשתית ההיא ב-2018.

מיקי רוזנטל: אבל צריך להתחיל לעשות את זה.

מיקי רוזנטל: מישהו צריך להגיד – זה חשוב יותר היום.

מיקי רוזנטל: מי עושה את זה?

משה גפני: סדרי עדיפויות.

<בצלאל טרייבר: אני אאריך עם התשובה, ברשותכם.

<בצלאל טרייבר: בשנתיים וחצי האחרונות רח"ל מנהלת עבודת מטה לאומית מתמשכת שהתחילה בניתוח האיומים על מדינת ישראל ובהגדרת איום ייחוס ותרחיש ייחוס שהוצג לממשלת ישראל בקבינט, ואושר על-ידם.

<בצלאל טרייבר: זהו האיום בתרחיש הייחוס.

<בצלאל טרייבר: היום תרחיש הייחוס מגדיר גם עם מה מדינת ישראל מחליטה שלזה היא מתכוננת וגם עם סך האירועים שאליהם היא צריכה להתכונן.

<בצלאל טרייבר: ההגדרה הזאת מחייבת באותו רגע את כל משרדי הממשלה להיערך בהתאם.

<בצלאל טרייבר: בשנתיים האחרונות ובמיוחד בשנה ומשהו האחרונה מתקיים תהליך יחד עם משרדי הממשלה להכנת תכניות מענה של כל אחד מהמשרדים על כל אחד מהתהליכים.

<בצלאל טרייבר: כפי שמתקיים בשגרה, גם בחירום, אין מלך לעורף.

<בצלאל טרייבר: אין מישהו שאומר, לחלק אוכל היום, וגם אין מישהו שאומר למישהו לחלק אוכל בעת מלחמה.

<בצלאל טרייבר: יש לכל משרד האחריות שלו, זה תפקיד שלו.

<בצלאל טרייבר: כל גוף יודע לדאוג לכל אחד מהתהליכים.

<בצלאל טרייבר: הוא דואג להם בשגרה, והוא מחויב להם בחירום, לפי החלטות ממשלה; לא על-פי חוק העורף.

<בצלאל טרייבר: משרד הבריאות יודע שהוא מחויב לתת שירותי בריאות.

<בצלאל טרייבר: לכן הוא מנהל מערכת בריאות ומעקב איפה וכמה מיטות מוגנות ולא מוגנות יש לו, וכמה תרופות יש לו ברזרבות, וכמה רופאים נשארים לו אחרי שהצבא מגייס.

<בצלאל טרייבר: וכן הלאה בכל אחד מהפריטים.

<בצלאל טרייבר: רח"ל מנהלת מעקב אחרי משרדי ממשלה, כל אחד בייעודו, לוודא שהוא יודע מה התרחיש שאליו הוא צריך להתכונן, ומה המאמצים שהוא משקיע כדי לעמוד במשימות.

<בצלאל טרייבר: יש גם מגוון רחב מאוד של פערים באופן טבעי.

<בצלאל טרייבר: על הפערים האלה אנחנו מנסים לעבוד בתכנית רב-שנתית.

<בצלאל טרייבר: דרך אגב, התכנית הזאת הוצגה לראש הממשלה ולממשלת ישראל על פעריה.

<בצלאל טרייבר: ראש הממשלה קבע שבשבועות הקרובים יהיה גם דיון אצלו.

<בצלאל טרייבר: כל שר יצטרך להשיג כיצד הוא מכסה על הפערים שיש לו, כולל מיגון ודברים אחרים.

<בצלאל טרייבר: האם למשרדי ייתנו את הכלים לתת את המענה הזה?

<בצלאל טרייבר: התשובה היא לא.

<בצלאל טרייבר: אבל אם ניקח לדוגמה את אירוע השרפה האחרון שהיה אירוע חירום מקומי עם מענה לאומי –לכן היה יחסית קל להתמודד אתו – העובדה שברגע שהייתה התרחשות משטרת ישראל ידעה שהיא מנהלת את האירוע; פיקוד העורף ידע שהוא מתייצב לצדה ומסייע לה.

<בצלאל טרייבר: הוא לא ניסה לדחוף אותה הצדה.

<בצלאל טרייבר: כב"א התייצב במקום ועשה את העבודה המקצועית שלו בתחום השריפות; מד"א הגיע לפינוי רפואי; משרד הבריאות הגיע וניהל את בתי החולים, אם צריך היה לפנות יחד עם הגורמים, כשרח"ל מכוונת את הפעילות של משרדי הממשלה.

<בצלאל טרייבר: בתי החולים שנדרשו לפינוי פונו.

<בצלאל טרייבר: נדרש להגן על בית החולים כרמל בכבאות בצורה שונה – הגנו עליו כדי שלא יצטרכו לפנות אותו.

<בצלאל טרייבר: זה נכון לגבי מוסדות רווחה כפי שהיה, וזה נכון לגבי מקבץ עולים שהיה במקום אחר.

<בצלאל טרייבר: כל הפעולות האלה נעשות בבקרה ובתיאום של רח"ל, אבל כל הזמן באחריות משרדי הממשלה.

<בצלאל טרייבר: כל אחד מבצע את זה לפי תפקידו.

<בצלאל טרייבר: ועדת מל"ח מחוזית של מחוז חיפה פעלה, התכנסה, בדקה שאכן הפערים קיימים.

<בצלאל טרייבר: אני רוצה להזכיר שהאירוע הזה נמשך עשר שעות, לצערנו הרב.

<בצלאל טרייבר: כל השאר הוא נזקים שאחרי כן שנמשוך אותם הרבה מאוד שנים, והם מטופלים בעיקר בידי משרד האוצר.

<בצלאל טרייבר: אתה שואל אם יש רמטכ"ל לעורף בחירום – הוא אותו רמטכ"ל של העורף בשגרה.

עמר בר-לב: האחריות עליך היא לעקוב אחרי ביצוע התכנית הלאומית?

<בצלאל טרייבר: של משרדי הממשלה.

<בצלאל טרייבר: נכון.

עמר בר-לב: האם, למיטב ידיעתך, בתקציב 18-17 בתקציב משרד הבריאות במשימות שלו, בתקציב משרד הרווחה במשימות שלו – מופיעים יעדים של 2%, 20% מאותה תכנית שאתה צריך לעקוב אחרי ביצועה?

<בצלאל טרייבר: אני עוקב.

<בצלאל טרייבר: שנית, אני מדווח לממשלה פעם-פעמיים בשנה על מצב המוכנות וההתקדמות בכל אחד מהתחומים המרכזיים; שלישית, אין ברוב משרדי הממשלה – ותלוי באיזה סעיפים מדובר.

<בצלאל טרייבר: למשל, למשרד החינוך יש תקציב לא קטן, ויש לו גם פרק מסוים בנושא חיזוק בתי ספר ברעידות אדמה.

<בצלאל טרייבר: משרד הבריאות – התקציב שלו זעום ביותר; משרד הרווחה – התקציב שלו קטן מאוד.

<בצלאל טרייבר: אני מעיר את זה.

<בצלאל טרייבר: אני נפגשתי עם שרי הממשלה שלגביהם הפערים הם משמעותיים יותר.

<בצלאל טרייבר: נפגשתי עם המנכ"לים, והצעתי תכנית שאני עדיין בשלבי הכנתה.

<בצלאל טרייבר: התכנית היא על-פי מדרג.

<בצלאל טרייבר: קבעתי את סדרי העדיפויות הלאומיים, גם הטופוגרפיים וגם הנושאיים.

<בצלאל טרייבר: אני יכול להציג לכם כאן.

עמר בר-לב: לא, לא.

עמר בר-לב: בסדר.

מיקי רוזנטל: השאלה של עמר היא האם המשרדים עומדים בתכנית שהצעת.

<בצלאל טרייבר: התשובה היא לא.

מיקי רוזנטל: לא עומדים.

מיקי רוזנטל: זה מה שרצינו לדעת.

מיקי רוזנטל: זה בדיוק מה שמטריד אותנו.

<אודי אדם: תשאלו את זה פה.

<אודי אדם: כל משרד בא, אתם מאשרים לו את התקציב – תגידו לו.

מיקי רוזנטל: התשובות תהיינה שהם צריכים עוד כסף.

מיקי רוזנטל: יש תכנית.

מיקי רוזנטל: הממשלה אישרה את התכנית שלו.

מיקי רוזנטל: זה מה שהוא תיאר לנו.

<בצלאל טרייבר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הפערים הם ענקיים – כולם מבינים את זה.

<בצלאל טרייבר: אבל לו היו שואלים אותי, בתקציב יחסית זעום במספרים שאני מבין אותם – בין מאה למאתיים מיליון שקל בשנה פרוס על פני משרדי הממשלה ועוד קצת לרח"ל כדי שתתמרץ פעילויות כי זאת המהות המרכזית שלנו.

<בצלאל טרייבר: אני לא מחליף את משרדי הממשלה בפעילות שלהם.

<בצלאל טרייבר: אני עושה משימות לאומיות כמו למשל יחד עם פיקוד העורף את כל מערך ההתראה והצפירה.

<בצלאל טרייבר: זה פרויקט לאומי שאנחנו מתקצבים; כך גם הרדיו הלאומי – זה פרק שאנחנו יחד עם המשרד לביטחון הפנים נוביל כפרויקט לאומי.

<בצלאל טרייבר: אבל יש הרבה מאוד פעילויות.

<בצלאל טרייבר: אם תשאלו אותי, במאה-מאתיים מיליון שקל בשנה ניתן לבצע מהפך דרמטי במוכנות העורף לחירום.

מיקי רוזנטל: אנחנו נצטרך ליזום דיון הרבה יותר רחב בעניין הזה.

משה גפני: כן, אני חשבתי על זה.

משה גפני: אנחנו נעשה את זה.

משה גפני: מה שעולה מהדברים שלכם הוא שאנחנו נצטרך ליזום דיון עם משרדי הממשלה הרלוונטיים.

משה גפני: לשאול מי עומד בתכנית, ומי שלא עומד בתכנית מדוע; האם זה בגלל חוסר תקציב - -

מיקי רוזנטל: התכנית גלויה?

<בצלאל טרייבר: כן.

משה גפני: כן.

מיקי רוזנטל: אז אין דברים שאנחנו לא יכולים לבדוק מול הביצוע.

<אודי אדם: אתה יכול לקחת את התכנית ולראות - - -

מיקי רוזנטל: אני מציע שנעשה את זה.

משה גפני: אני מבקש אם תוכל להעביר לנו את התכנית הזאת.

<בצלאל טרייבר: אני אעביר.

מיקי רוזנטל: בהקדם.

<בצלאל טרייבר: - - - תקציבים לכל משרד.

משה גפני: בסדר, אנחנו נזמין את המשרדים.

<בצלאל טרייבר: דרך אגב, אם תעשו את זה בשבועיים הקרובים, נודה לכם.

<בצלאל טרייבר: אם תעשו את זה לפני אישור התקציב נודה לכם.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא נצליח, לדעתי, אבל הלוואי שכן.

<בצלאל טרייבר: אחרי זה – too late.

מיקי רוזנטל: אתה יודע מה, זה היה ראוי.

חיים ילין: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד.

חיים ילין: מה שאני הולך להגיד לא שייך תמיד לתקציב.

חיים ילין: זה שייך להיעדר ניהול ומדיניות לטווח ארוך.

חיים ילין: אנחנו מדינה של סופר-טנקר.

חיים ילין: אנחנו לא מונעים את השריפה, אנחנו מביאים את הסופר טנקר בשביל התקשורת כדי לראות איך אנחנו מכבים את השריפה.

חיים ילין: אנחנו וכל השרים וכל חברי הכנסת וכל הפקידות יודעים שבעת אסון פתאום יש כסף.

חיים ילין: איך פתאום בצוק איתן יש עשרה מיליארד שקל ועוד תכנית של 1.5?

חיים ילין: אחרי זה באים למשרדים, מקצצים ב-2.5% לרוחב – והופ יש תקציב.

חיים ילין: מה שנדרש פה זה חשיבה אחרת לגמרי.

חיים ילין: חשיבה שלא קיימת.

חיים ילין: מדינה צריכה להיות מנוהלת 30% פוליטיקה ו-70% ניהול.

חיים ילין: היום היא מנוהלת 99% פוליטיקה, 1% ניהול.

חיים ילין: זאת הבעיה.

חיים ילין: אין ראייה קדימה.

חיים ילין: התכנית שאני מדבר עליה לא צריכה להיסגר בתקציב 17'-18'.

חיים ילין: היא צריכה להגיד, אוקיי, יש עכשיו תכנית לעשר שנים שמשרד הביטחון מוביל.

חיים ילין: אני אגיד לך, אודי, למה אני חושב - - -

<אודי אדם: אנחנו מובילים את זה.

<אודי אדם: אני אתן דוגמה מהחיים: מתקשר אלי זרקא.

<אודי אדם: הוא היה פקוד שלי, והוא מנהל בית החולים של צפת.

<אודי אדם: הוא אמר לי, תבוא אלי לביקור; אני אומר לו, למה?

<אודי אדם: ; הוא אומר, אני חיב להראות לך את פערי המיגון.

<אודי אדם: אמרתי לו, אני אבוא אליך לביקור, אבל בסוף זה לא תקציב שאני יכול לקחת עכשיו מהשוטף של הצבא.

חיים ילין: אני אגיד לך למה.

חיים ילין: כי עדיין הייתה חשיבה.

חיים ילין: בצה"ל יש דברים שחושבים עליהם לטווח ארוך.

חיים ילין: המדינה לא.

חיים ילין: כל נושא כיפת ברזל, שרביט קסמים וחץ זאת חשיבה לטווח ארוך, איך אנחנו רוצים לקיים רציפות יישובים כשהטילים עפים, ואנחנו במלחמת כוכבים.

חיים ילין: אוקיי?

חיים ילין: עכשיו אתה יכול להגיד, אנחנו יודעים להגן על בית חולים בצפת על-ידי כיפת ברזל.

חיים ילין: יש לזה כך וכך אחוזים, יש לזה כך וכך פגיעות, זה סביר או לא סביר.

חיים ילין: זה הדיון שצריך לקיים אותו.

<אודי אדם: לבצלאל טרייבר יש היום תכנית לעשר שנים.

חיים ילין: אודי, אבל זה בדיוק.

חיים ילין: אנחנו לא יכולים לנהל במקום הממשלה.

חיים ילין: אנחנו חברי כנסת מחוקקים.

חיים ילין: אנחנו יכולים לבוא לטרייבר ולבקש ממנו להביא חוק להגנת העורף - -

משה גפני: לא, לא.

מיקי רוזנטל: תפקידנו לוודא שהממשלה מבצעת את מה שהיא החליטה.

מיקי רוזנטל: היא החליטה, ואנחנו צריכים לראות שזה קורה.

<אודי אדם: מה שאנחנו מראים פה זה בהינתן התקציב שיש.

<אודי אדם: זה מה שאנחנו עושים, ואנחנו עושים עוד הרבה יותר.

חיים ילין: אז זה לא מספיק.

משה גפני: אנחנו נכנסים למסגרת שזה התפקיד שלנו.

משה גפני: זה התפקיד של ועדת כספים ושל הכנסת.

משה גפני: במסגרת הדיונים נקלענו לעניין הזה.

משה גפני: הממשלה קיבלה החלטה.

משה גפני: כגוף שמפקח על עבודת הממשלה אנחנו רוצים להזמין את המשרדים שנמצאים בתוך ההחלטה הזאת לאור הדיונים שאנחנו מקיימים גם איתם, ולפקח האם החלטת הממשלה מיושמת.

משה גפני: ואם היא לא מיושמת – מדוע?

משה גפני: זה התפקיד שלנו.

משה גפני: זה לא נוגע לחקיקה.

חיים ילין: שישה חודשים אני מחכה לדיון בוועדת חוץ וביטחון בדיוק על מה שאני מדבר, ומורחים.

<אודי אדם: אתם צודק.

משה גפני: חיים, אנחנו לא מפקחים על ועדות אחרות בכנסת.

חיים ילין: לא הבנתי מה שאני אומר.

משה גפני: מה זה משנה אם הבנתי?

חיים ילין: יש חוק.

חיים ילין: אפשר להעביר אותו גם.

משה גפני: יש החלטה של הוועדה שיתקיים דיון.

משה גפני: נשתדל לקיים אותו כמה שיותר מהר.

משה גפני: אני אבקש מבצלאל את החומר.

משה גפני: אם לא אנחנו נצטרך למצוא את החלטת הממשלה.

משה גפני: זה ייקח קצת יותר זמן.

חיים ילין: בצלאל, אתה צריך להגיד מה קורה עם עוד מאה או מאתיים מיליון.

<בצלאל טרייבר: פה למטה יש - -

משה גפני: אל תענה.

משה גפני: הנושא ברור.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לומר רק אלו מסמכים אנחנו מבקשים.

משה גפני: בסדר.

מיקי רוזנטל: אנחנו מבקשים את התכנית הרב-שנתית שהצגת; שנית, את החלטת הממשלה; ושלישית, את הביצוע נכון לעכשיו שיש בידיך.

מיקי רוזנטל: תעביר את המסמכים, ואנחנו נזמין את הגורמים הרלוונטיים.

משה גפני: אנחנו לא הולכים בעניין הזה לחקיקה.

משה גפני: בעניין הזה אנחנו עושים את התפקיד שלנו כמבקרים על עבודת הממשלה.

משה גפני: בעקבות זה נחליט האם צריך לתקן.

משה גפני: יש לנו שני כובעים: אנחנו צריכים לפקח על עבודת הממשלה, ואנחנו גם יכולים לאשר כסף או למנוע העברה של כסף.

<ששון חדד: אני רק אדגיש שכמשרד אנחנו לא מבקשים שקל אחד יותר לסעיף 16.

<ששון חדד: אנחנו מבקשים שהחלטות הממשלה מתקיימות.

<אודי אדם: ותכנית העבודה מתממשת.

משה גפני: אתם תהרגו אותנו לגמרי.

מיקי רוזנטל: הבנו לגמרי.

משה גפני: יש פה דיון על קופות החולים.

משה גפני: אז הייתה פה החלטה שאנחנו דורשים עוד כסף.

משה גפני: אז הלכתי לליצמן.

משה גפני: אמרתי לו, אני רוצה עוד כסף.

משה גפני: אז הוא אמר, התחייבתי למשרד האוצר שאני לא דורש יותר כסף.

משה גפני: כי אם אני דורש יותר כסף הם אומרים, בסדר, רק תביא את זה מתקציב משרד הבריאות.

משה גפני: אני הבנתי מה שאמרת.

<ששון חדד: זה הוגן – תנו לי תכנית רב-שנתית - -

משה גפני: לא העברתי ביקורת.

משה גפני: מיותר שתגיד את זה.

משה גפני: ששון, לא זה נושא הדיון.

משה גפני: אנחנו מכירים את שם המשחק.

משה גפני: לדעתנו, זה נושא חשוב ממדרגה ראשונה.

משה גפני: אנחנו לא יכולים שלא לעשות את העבודה שלנו – לפקח האם החלטות הממשלה מתקיימות.

משה גפני: אתם הגוף המקצועי הראשון במעלה שאתו אנחנו צריכים לדבר.

משה גפני: אנחנו לא מבקשים מכם שתבקשו כסף.

משה גפני: יכול להיות שהבעיה היא לא כסף, אלא אולי סתם אין בעלי מקצוע במשרדים שעושים עבודתם.

משה גפני: יכול להיות.

<ששון חדד: אני חושב שמיצינו פחות או יותר - -

חיים ילין: רק שאלה, ששון: מרכיבי ביטחון זה אותם מרכיבי רכב, גדר ותאורה ליישובים?

<ששון חדד: מרכיבי ביטחון זה החזקה של מרכיבי הביטחון, הרחבת יישובים ושיפורים באיו"ש.

משה גפני: מי אחראי לנושא החיילים המשוחררים?

<אודי אדם: חמדה.

<ששון חדד: בנושא הזה מי שאחראי הוא פיקוד העורף.

<ששון חדד: הוא מקבל ממני את הכסף.

<ששון חדד: זאת תכנית של שלוש-ארבע שנים, והיא מענה טוב להחזקה.

<ששון חדד: היה פה מענה פחות טוב בשנים האחרונות.

<ששון חדד: אנחנו נתנו מענה יותר הוליסטי כמו לעשות הרחבת יישובים ומענה לתכנית איו"ש, כנראה, בארבע שנים, אבל יכול להיות שזה יימשך חמש שנים.

<ששון חדד: אבל זאת התכנית שמגולמת כאן.

חיים ילין: בגלל זה התוספת?

<ששון חדד: כן.

<ששון חדד: חיילים משוחררים – נמצאת כאן מנהלת הקרן וראש אגף חיילים משוחררים חמדה מרק.

<ששון חדד: יש לה שני כובעים: היא ראש אגף במשרד הביטחון, ויש הוראות שמכתיבות לה מה היא עושה ומה היא לא עושה; ויש הקרן שמטפלת בכל הנושא הכספי שהוא מחוץ לתקציב הביטחון ומנוהל על-ידי האוצר.

<ששון חדד: אבל הקרן מממשת אותו, קובעת למה מוציאים אותו.

<ששון חדד: יש תקנון לקרן וכן הלאה.

משה גפני: אז היא עובדת של משרד הביטחון ושל משרד האוצר?

<ששון חדד: לא.

<ששון חדד: היא עובדת של משרד הביטחון.

<ששון חדד: ראש אגף במשרד הביטחון.

משה גפני: חמדה, בבקשה.

משה גפני: נאמרו שני דברים: א', הנושא שהוא במשרד הביטחון והנושא שהוא במשרד האוצר.

משה גפני: את מנהלת את שני הדברים האלה.

<חמדה מרק: נכון.

משה גפני: מטעם מי?

<חמדה מרק: מטעם שר הביטחון ומנכ"ל משרד הביטחון.

משה גפני: זאת אומרת מה שבמשרד האוצר זה אמנם משרד האוצר, אבל את מנהלת את זה, ואת משרד הביטחון.

<חמדה מרק: נכון.

<חמדה מרק: אתם תראו בהמשך – יש לי בור.

<חמדה מרק: הבור הזה - - -

משה גפני: לא משנה.

משה גפני: גם הסדרים חשובים לי היום.

משה גפני: יש לי דיונים על זה בכמה משרדים.

משה גפני: בבקשה, הבמה לרשותך.

<חמדה מרק: הייעוד שלנו הוא לפעול למען החיילים המשוחררים, מסיימי שירות לאומי ואזרחים.

<חמדה מרק: כלומר כל הקבוצה הזאת.

<חמדה מרק: הכוונה היא לשלב אותם בהכשרה המקצועית ובתעסוקה בחיים האזרחיים כדי שהם יצאו אחרי חמש שנים עם יכולת להשתלב בחיים האזרחיים במדינת ישראל בדרך המיטבית.

<חמדה מרק: זאת ההנהלה שלי.

<חמדה מרק: מעלי נמצאת יושבת הראש שהיא תת-אלוף במיל' דבורה חסיד שעושה זאת בהתנדבות.

משה גפני: היא גם ממשרד הביטחון.

<חמדה מרק: היא לא ממשרד הביטחון.

משה גפני: אז מה?

<חמדה מרק: היא אזרחית.

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: איש ציבור.

<חמדה מרק: כן.

<חמדה מרק: היא כבר עשר שנים.

<ששון חדד: לפניה היה חבר כנסת לשעבר.

<חמדה מרק: אמורים להיות אחד עשר חברי הנהלה ושישה נציגי משרדי ממשלה.

<חמדה מרק: כל משרד ממשלתי שיש לו איזושהי נגיעה לנושא חיילים משוחררים יש לו נציג בהנהלה, ויש חמישה נציגי ציבור.

<חמדה מרק: זאת אומרת יש עין מפקחת על כל מה שנעשה.

משה גפני: הכול בהתנדבות?

<חמדה מרק: לא, לא.

<חמדה מרק: היא עובדת במקום אחר.

<חמדה מרק: זה לא במשרה מלאה.

<חמדה מרק: אנחנו מבצעים את העבודה.

<חמדה מרק: המדיניות נקבעת, והיא מבוצעת על-ידי המטה ולשכות שלי.

<חמדה מרק: מה עומד לרשותנו?

<חמדה מרק: 2.3 מיליארד שקל.

<חמדה מרק: מה יש בכסף הזה?

<חמדה מרק: יש הפיקדון האישי.

<חמדה מרק: זה כסף שמקבל כל משתחרר מצה"ל וכל משרת שירות לאומי שסיים את שירותו כדין וכדת.

<חמדה מרק: בצה"ל אומרים – שירת בכבוד.

<חמדה מרק: אם הוא לוחם ועשה את כל השירות שלו בלחימה הוא מקבל כעשרים ותשעה אלף שקל.

<חמדה מרק: זה פיקדון עבורו, וזה יורד ככל שאתה תומך לחימה ואחר.

משה גפני: עד איזה סכום?

<אודי אדם: עד שכר מינימום.

<חמדה מרק: עד שבעה עשר אלף שקל.

משה גפני: בין שבעה עשר אלף לעשרים ושמונה אלף.

<חמדה מרק: כן, בדיוק.

<חמדה מרק: תלוי בסוג איכות השירות שלך.

<חמדה מרק: זה נמדד לפי חודשים כי לפעמים אתה נמצא בהדרכה.

משה גפני: מה זה הפיקדון?

<חמדה מרק: הפיקדון נועד לשישה ייעודים.

<חמדה מרק: אתה יכול להשתמש בזה כחייל משוחרר.

<חמדה מרק: חייל משוחרר הוא גם בוגר שירות לאומי.

<חמדה מרק: אני קוראת להם חיימ"שים, לצורך השיחה שלנו.

<חמדה מרק: הוא יכול להשתמש להכשרה מקצועית, ללימודים גבוהים, לחתונה.

משה גפני: למה זה פיקדון?

משה גפני: החייל השתחרר.

משה גפני: הוא בוגר.

משה גפני: הוא אומר שהוא רוצה את הכסף עכשיו כי הוא רוצה לפתוח עסק.

<חמדה מרק: יש חוק מ-1994 שלפיו, יש פיקדון, ויש מענק, ויש תקציבים נוספים שהם גם ללימודים ולמעמד סוציו-אקונומי נמוך, וזה תוקצב על-ידי ממשלת ישראל וכנסת ישראל.

<חמדה מרק: זה ניתן מדי שנה לפעילויות כפי שמצוין כאן.

<אודי אדם: שלא יבזבז את הכסף ביום הראשון.

<חמדה מרק: זאת לא גחמה שלנו.

משה גפני: מתי הוא יכול לקבל את הכסף?

<חמדה מרק: מרגע השחרור שלו נפתח הפיקדון הזה.

משה גפני: מתי הוא יכול להוציא את הכסף?

<חמדה מרק: הוא יכול להוציא אותו לשישה שימושים: להכשרה מקצועית, ללימודים, לקניית דירה - -

משה גפני: אז מה זה פיקדון?

<חמדה מרק: זה מופקד.

<חמדה מרק: זאת הכותרת.

<ששון חדד: אנחנו מפקידים אצלו.

<אודי אדם: כמה שנים?

<חמדה מרק: חמש שנים זה עומד לרשותו.

<אודי אדם: אחרי חמש שנים הוא לוקח את הכסף.

<אודי אדם: זה כדי שלא יבזבז את הכסף.

<ששון חדד: בחמש השנים הראשונות הוא צריך לעשות פעילויות שנקבעו בחוק - -

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: זאת אומרת תכנית החיסכון לכל ילד לא נולדה היום.

משה גפני: היא נולדה אצלכם.

<חמדה מרק: לא אצלנו, היא נולדה באוצר.

<חמדה מרק: היא נולדה בכנסת.

משה גפני: משרד האוצר שומר את הכסף בחשבון שלך, כמובן.

<חמדה מרק: לא, שלו.

משה גפני: של האיש, אמרתי.

משה גפני: בחשבון שלו, אבל משרד האוצר שומר את הכסף.

<חמדה מרק: כן.

<ששון חדד: נותן לו להשתמש בזה.

<חמדה מרק: זאת אופרציה שלמה.

<חמדה מרק: זה 1.3 מיליון שקל שאנחנו מנהלים אותו.

<חמדה מרק: מרבית הצעירים משתמשים בזה.

משה גפני: בסדר גמור.

<חמדה מרק: יש לנו גם מענק.

<חמדה מרק: המענק הוא סכום ש- - - מיד תוך שישים יום מיום השחרור.

<חמדה מרק: אגב, כשאתה בודד אתה מקבל אותו תוך חמישה ימים מרגע השחרור שלך; ועוד כמאתיים מיליון שקל שזה מה שנקרא "הקרן לסיוע נוסף" ו"הקרן לעידוד השכלה".

<חמדה מרק: זה יותר למעמד הסוציו-אקונומי - -

משה גפני: זה מאה ושישה.

<ששון חדד: שניהם יחד מאתיים.

<ששון חדד: מאה וששה ושמונים זה בערך מאתיים.

<חמדה מרק: הם באו ב-sequence ולכן הם נפרדים.

<חמדה מרק: מאה וששה זה יותר ותיק; שמונים מיליון לקרן לעידוד השכלה גבוהה זה רק מ-2010, ולכן הם בתקציבים נפרדים.

מיקי רוזנטל: הקרן נותנת מלגות?

<חמדה מרק: הקרן נותנת מלגות שכר לימוד ודמי קיום כאשר אתה עושה מכינה קדם אקדמית.

<חמדה מרק: מכינה קדם אקדמית זה או תעודת גמר תיכונית כשמשלימים שתים-עשרה שנות לימוד, ואז אתה יכול לעבוד במשטרה או ללכת ללמוד הנדסאים-טכנאים כי זה כרטיס כניסה למוסדות ולארגונים שונים.

<חמדה מרק: יש לך בגרויות שאתה יכול לעשות כי מחצית מהתלמידים יוצאים בלי בגרות; והסללה ללימודים אקדמיים.

<חמדה מרק: תחומי הפעילות שלנו מגוונים.

<חמדה מרק: אנחנו נותנים ייעוץ והכוונה.

<חמדה מרק: החבר'ה מאוד מבולבלים, והרבה באים אלינו.

<חמדה מרק: הלשכות שלנו נמצאות בירושלים, בתל-אביב, בחיפה ובבאר-שבע.

<חמדה מרק: ברשויות המקומיות יש גם מרכזי צעירים.

<חמדה מרק: צעירים יכולים לגשת לשם.

<חמדה מרק: הם לא צריכים להגיע מקריית שמונה לחיפה או לירושלים, אלא הם יכולים להגיע למקום שלהם.

<חמדה מרק: שם הם יקבלו ייעוץ והכוונה.

חיים ילין: את יודעת שזה לא מתוקצב במועצות האזוריות.

חיים ילין: זה מלחמות פוליטיות מיותרות לגמרי.

<חמדה מרק: לא, זה נגמר.

<חמדה מרק: כשאני שמעתי את הדבר הזה אמרתי, זה חסר היגיון.

<חמדה מרק: זה לא נראה סביר – חמישים וארבע מועצות אזוריות וחמישים אלף חיילים משוחררים - -

חיים ילין: תשעים ומשהו אחוז גיוס.

<חמדה מרק: חד וחלק.

<חמדה מרק: וכולם לוחמים.

<חמדה מרק: אמרתי, שאני אעשה שינוי.

<חמדה מרק: אמרו לי, זה היסטורי.

<חמדה מרק: אמרתי שזה לא משנה, וסיכמתי עם מנכ"ל המועצות האזוריות וחילקתי לפיקוד צפון, פיקוד דרום ופיקוד מרכז.

<חמדה מרק: כל אחד יקבל רכז חיילים משוחררים.

<חמדה מרק: המועצה שלהם קבעה איפה זה יהיה – יש אחד במטה אשר וכדומה.

<חמדה מרק: בעצם זה כבר נשלח אליהם לחתימה ומתחיל לעבוד.

<חמדה מרק: אנחנו נעשה פיילוט.

חיים ילין: יפה מאוד.

<חמדה מרק: אנחנו רלוונטיים וגמישים.

<חמדה מרק: אז מעבר לייעוץ והכוונה שעושה סדר - -

משה גפני: יש לנו בעיה.

משה גפני: אנחנו צריכים למצוא משהו שלא מסתדר.

חיים ילין: מאז שעזבתי הכול מסתדר.

חיים ילין: אם אני אחזור שום דבר לא יסתדר.

מיקי רוזנטל: הנושא הקודם ממש לא מסודר.

מיקי רוזנטל: הנושא הזה נראה סביר.

משה גפני: תדלגי על מה שלא חשוב.

<חמדה מרק: מגוון הלימודים, מגוון ההשכלה - - - כל הסל הזה יחד נותן מעטפת לחיילים המשוחררים.

<ששון חדד: אנחנו מנסים להראות כאן שיש מאמצים מכל מיני כיוונים, והכול בסוף מתועל לקרנות האלה.

<ששון חדד: יש תקציב של הקרן שתיארנו לפני כן; יש מלגות מבחוץ – ממפעל הפיס, מהאפוטרופוס וכן הלאה.

<ששון חדד: תקציב משרד הביטחון תומך בפעילות השוטפת, דהיינו בערך שנים עשר מיליון שקל בשביל האנשים באגף ומרכז הניהול שלנו; "מועדון בהצדעה" שהוא איזושהי פעילות שעושים עם אנשי המילואים.

<ששון חדד: כל זה יחד בשיתוף פעולה, ומביאים בסוף את המעטפת הכוללת שהציגה כאן חמדה.

<ששון חדד: על סעיף 16 דיברנו.

<ששון חדד: אני אדלג עליו.

<ששון חדד: אתה רוצה להוסיף משהו, בצלאל?

<בצלאל טרייבר: אתם רוצים לחזור?

משה גפני: לא, לא.

מיקי רוזנטל: הבנו שיש בעיה.

<ששון חדד: אני אדלג ישר לסעיף 17 – מתאם פעולות הממשלה בשטחים.

<ששון חדד: זה בעצם מתאם פעולות הממשלה בשטחים.

<ששון חדד: זה מחולק לשלושה דברים: מפקדת תיאום פעולות הממשלה בשטחים, המנהל האזרחי באזור יהודה ושומרון.

<ששון חדד: זה מנהל אזרחי, הממשל הצבאי כבר מזמן לא קיים; והמנהל האזרחי בעזה שבוטל והפך להיות מפקדת תיאום וקישור.

<ששון חדד: הייעודים: לתאם את כל הנושאים האזרחיים וההומניטריים שנוגעים לאוכלוסייה הפלסטינית.

<ששון חדד: יש לו יעדים לגיבוש הערכת מצב, גיבוש התשתיות ושימור מרקם החיים.

<ששון חדד: זה הדגש העיקרי של המנהל הזה; מימוש הסמכויות האזרחיות וכן הלאה.

<ששון חדד: יש כאן רשימה של דברים.

<ששון חדד: המבנה התקציבי מתחלק לארבעה: המנהל האזרחי ואיו"ש – בדרך כלל זה כמאתיים מיליון, והשנה התקציב מוגבר בגלל הטיפול במעברים במאה תשעים ואחד מיליון - -

מיקי רוזנטל: זה האוצר נותן בהכנסה?

<ששון חדד: כן.

<ששון חדד: מתאם פעולות השטחים – המטה עומד על כחמישים ואחד מיליון שקל; מטה המתאם – שלושה עשר מיליון שקל; והמחצבות שזאת פעילות חדשה - -

מיקי רוזנטל: זה המעברים.

מיקי רוזנטל: מה זה תיאום עזה?

<אודי אדם: ארז, כרם שלום - -

מיקי רוזנטל: זה המעברים.

מיקי רוזנטל: זה מה ששאלתי.

<מאיר איש שלום: זה לא המעברים.

<מאיר איש שלום: מנהלת תיאום וקישור בעזה מרכזת את כל הנושא הזה.

<מאיר איש שלום: זה גם היבט המעברים של ארז – תנועות אנשים; ובכרם שלום – העברת סחורות.

<מאיר איש שלום: אבל יש עוד כל מיני נציגים של משרדי ממשלה שם: חקלאות, מסחר ותעשייה, כלכלה.

<ששון חדד: זה תיאום הפעולות בשטחים במעברים.

מיקי רוזנטל: בסדר, הבנתי.

<ששון חדד: המעבר עצמו מתוקצב מתוך משרד הביטחון.

מיקי רוזנטל: ויש שם נציגים ממשרד החקלאות וכדומה.

<ששון חדד: בדיוק.

חיים ילין: מה קורה עם מעבר ארז?

חיים ילין: תשע מאות משאיות עוברות דרך מעבר ארז.

חיים ילין: היה מדובר שיורידו - -

<אודי אדם: אני יודע.

<אודי אדם: אני מחכה לשמונים מיליון שקל.

<אודי אדם: אין לי אותם.

<אודי אדם: מנסים להשיג.

<אודי אדם: פניתי לכאלה שיכולים לתרום גם בחו"ל.

<אודי אדם: גם ראש הממשלה יודע מזה.

<אודי אדם: צריך בין שמונים לתשעים מיליון שקל, ואנחנו פותחים את מעבר הגבול.

חיים ילין: זה בסך הכול לשיקום עזה.

חיים ילין: הרי מועברים הרבה מאוד סחורות וכספים.

חיים ילין: קחו משם שמונים מיליון.

<אודי אדם: לא.

<ששון חדד: אנחנו שיפרנו את מעבר כרם שלום בצורה דרסטית בנושא הזה.

חיים ילין: אני לא מדבר על זה.

חיים ילין: אני מדבר על תשע מאות משאיות שעוברות על 232.

חיים ילין: שם נהרגים חברים שלי.

<אודי אדם: המשאיות האלה משלמות את מעבר כרם שלום.

<אודי אדם: חסרים לנו היום שמונים-תשעים מיליון שקל.

מיקי רוזנטל: אבל יש צפי?

<אודי אדם: לא, אין לי צפי.

מיקי רוזנטל: זה על הקרח.

<אודי אדם: אני לא יודע להעמיד היום תשעים מיליון שקל למעבר ארז.

חיים ילין: אתה יודע מה – לך לישראל כץ למשרד התחבורה.

<אודי אדם: הלכתי אליו.

<אודי אדם: לא קיבלנו, ולכן אני עובד על זה.

<אודי אדם: אין לי את זה.

<אודי אדם: זה לא בתוך התקציבים.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, אתה ותיק ממני בכנסת.

חיים ילין: יש סיכוי שאם אני מביא דבר כזה לתקציב השנתי לתוך חוק ההסדרים זה יכול לעשות משהו?

מיקי רוזנטל: הצחוק הגיע עד הצוללת.

חיים ילין: גם מאה עשרים מיליון שקל היה בצוללת.

משה גפני: אם אתה רוצה שהכסף הזה יגיע – לפי דעתי, הוא לא יגיע.

משה גפני: אבל אם אתה נותן לזה סיכוי אתה צריך לדבר עם שני שרים.

חיים ילין: איזה?

משה גפני: עם שר התחבורה ועם שר האוצר.

משה גפני: אין דרך אחרת.

חיים ילין: אוקיי.

<אודי אדם: אני דיברתי איתם כבר.

משה גפני: אבל לחיים יש קסם - - -

<אודי אדם: אני דיברתי איתם בהיבט הפקידותי.

<אודי אדם: הצורך ברור לכולם.

<אודי אדם: אין כרגע מקור לזה.

<אודי אדם: אני גם העליתי את זה לראש הממשלה.

<אודי אדם: אמרתי לו, אנחנו לוקחים את הבינוי עלינו.

<אודי אדם: את התכנון והכול אנחנו נעשה.

משה גפני: ומה?

<אודי אדם: שלחו לחפש את זה גם במקורות חוץ.

משה גפני: הערכה שלי שזה לא יהיה.

חיים ילין: אדוני היושב-ראש, כשאתה סוגר ברז כולם עומדים בדום מתוח.

מיקי רוזנטל: אתה יודע, לצערנו, מתי זה יקרה?

מיקי רוזנטל: כשיקרה אסון.

<אודי אדם: אבל בין לבין אנחנו כן מרחיבים את 232.

חיים ילין: זה תכנית.

חיים ילין: זה גם ככה.

<אודי אדם: אני אתך.

<אודי אדם: לדעתי, חובה לפתוח את מעבר ארז.

<אודי אדם: זאת הדעה המקצועית שלנו.

מיקי רוזנטל: הסיבוב הזה שהם עושים מארז למעבר רפיח – רק על הבלו על הדלק הממשלה מרוויחה יותר משמונים מיליון שקל בשנה.

משה גפני: חיים, אני אעזור לך בזה.

מיקי רוזנטל: כן, זה חשוב מאוד.

חיים ילין: ביום שני נביא קודם כול את הטבות המס לעוד שנתיים.

מיקי רוזנטל: גם אני נרתם לזה.

משה גפני: רבותי, אנחנו עוד ניפגש בעזרת ה'.

משה גפני: לפי דעתי, בתקופה הקרובה.

משה גפני: אני מודה לכם על הצגת התקציב.

משה גפני: יש באמת שינויים משמעותיים.

משה גפני: הייתי בהרבה תקציבים.

משה גפני: אני חושב שהייתי בעשרים ושבעה תקציבים.

<ששון חדד: משפט אחרון.

משה גפני: בבקשה.

<ששון חדד: לפי סיכום שלנו עם האוצר, אמורים להגיע לכאן כשניים עד שלושה מיליארד שקל בשבועיים הקרובים.

<ששון חדד: הם יעברו דרככם.

<ששון חדד: אנחנו נשמח לכל סיוע.

מיקי רוזנטל: זה העברות תקציביות?

<אודי אדם: לא.

<אודי אדם: סגירת התקציב.

משה גפני: העברנו לכם הרבה כסף - -

חיים ילין: משם אין שמונים מיליון שקל?

חיים ילין: אני מבקש שלושה מיליארד ושמונים מיליון.

משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון.

משה גפני: אני מודה לכם על הצגת התקציב.

משה גפני: זה נראה השנה יותר מסודר ויותר נורמלי.

משה גפני: לא שהבעיות הן לא בעיות.

משה גפני: הבעיות שהצגתם ראויות לדיון, וצריך לפעול בעניין הזה במה שניתן.

משה גפני: אדוני המנכ"ל, אני מבקש מבצלאל את החלטת הממשלה ואת התכנית הרב-שנתית בעניין החירום.

משה גפני: אני מבקש ממנהל הוועדה לזמן ישיבה עם המשרדים הנוגעים בדבר שנמצאים בתכנית הזאת.

משה גפני: אתם לא ביקשתם כסף.

משה גפני: אנחנו גם לא דנים על תוספת כסף.

משה גפני: ואז נגיע למשמעויות של ההחלטות האלה והאם זה מתבצע או לא.

משה גפני: זאת העבודה שלנו.

משה גפני: אנחנו מפקחים על עבודת הממשלה.

משה גפני: זאת החלטת ממשלה, ואנחנו נעשה את זה.

משה גפני: אני אשתדל לעשות את זה כמה שיותר מהר.

משה גפני: אני רק משתף אתכם שאנחנו עדיין בבעיה עם חוק ההסדרים ועם התקציב.

משה גפני: יש בעיות יותר חשובות כי בכל השנים שעליהן אני מדבר שהייתי כאן, בדצמבר ובנובמבר הבעיות הגדולות שהיו בכנסת ובממשלה היו התקציב.

משה גפני: זה היה הנושא.

משה גפני: על זה דיברו כל הזמן.

משה גפני: אני משתתף בפורומים הבכירים אצל ראש הממשלה כל שבוע עם אנשי הקואליציה - -

מיקי רוזנטל: יש להם תאגיד, יש להם דגל, יש להם מואזין.

מיקי רוזנטל: ערמה של שטויות וקשקושים.

משה גפני: - - לא היה דיון רציני על הנושא של התקציב.

משה גפני: היו פה ושם דיונים, אבל אנחנו עדיין לא סיימנו, ואנחנו גם לא יודעים איך אנחנו מסיימים את זה.

משה גפני: אחרי שזה יסתיים אני אזמן את הישיבה הזאת.

משה גפני: אני מבקש לקחת מבצלאל מי המשרדים שצריך להזמין.

משה גפני: נקיים דיון על העניין.

משה גפני: זה חשוב מאוד גם לכם.

<בצלאל טרייבר: ועדת חוץ וביטחון מתכננת דבר דומה מאוד.

מיקי רוזנטל: אני חושב שהדיון הזה חייב להיות גלוי ופתוח.

מיקי רוזנטל: יש בו היבטים סודיים שוליים - -

<אודי אדם: אין פה שום דבר סודי.

מיקי רוזנטל: מלאים וכל מיני קשקושים.

<בצלאל טרייבר: דרך אגב, שם אין פערים.

מיקי רוזנטל: אנחנו עומדים על כך שהדיון יהיה פה.

מיקי רוזנטל: הוא צריך להיות גלוי.

משה גפני: לא יקרה שום דבר.

משה גפני: אני בקשר כל הזמן - - - בעניין הזה.

משה גפני: אתמול גם ישבנו כדי לשנות את החוק.

משה גפני: אם אתם יודעים, היה שינוי בחקיקה של הגופים הביטחוניים.

משה גפני: הכול בסדר.

משה גפני: אנחנו נקיים את הדיון כאן.

משה גפני: אם אבי דיכטר יתקשר אלי ויגיד שהוא מקיים את הדיון השבוע, אז נראה מה עושים.

משה גפני: אבל אני לא מעריך שזה מה שהולך לקרות.

משה גפני: הדיון הזה צריך להיות גלוי.

משה גפני: הוא דיון שנוגע לכל אזרח.

משה גפני: הוא לא דיון סודי – מי המשרדים שמופקדים על מה, והאם הם עומדים בזה?

משה גפני: האם חסר כסף או לא?

משה גפני: האם אין אנשים שמפעילים את זה?

משה גפני: אנחנו נוכל ללמוד מתוך הדיון הזה.

משה גפני: אני מודה לכם על הדיון המעניין הזה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.