ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 293, 2016-11-30 09:40

דוד אמסלם: בוקר טוב לכולם.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד אמסלם: בנושא פרק י"ב, סעיף 60 (תכנון ובנייה), מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז-2016, סעיפים (1) עד (4), הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

דוד אמסלם: את הדיון אנחנו סיימנו שלשום.

דוד אמסלם: אני רק ביקשתי התייחסות ובעצם סגירה של ארבעה נושאים והייתי מבקש שתומר ייקח את זכות הדיבור.

<תומר רוזנר: אני אציג לכם את השינויים שהוכנסו בנוסח שמונח בפניכם.

<תומר רוזנר: הנוסח שמונח בפניכם משקף בעצם את מהלך הדיון בוועדה ואת השינויים שביקשה הוועדה במהלך הדיון.

<תומר רוזנר: לנושא התכנית הכוללנית, פסקה (2).

<תומר רוזנר: לגבי נושא תכנית המתאר הארצית, השינוי העיקרי הוא שכדי שתכנית מתאר ארצית לא תבוא לממשלה באופן רגיל אלא בברירת מחדל, שאם הממשלה לא מתייחסת, היא עוברת – הקביעה שהשינוי הוא לא מהותי תהיה קביעה של המועצה הארצית ולשרי הממשלה יינתנו 14 ימים.

יעל גרמן: מה המשמעות?

יעל גרמן: תסביר לי את המשמעות.

<תומר רוזנר: הצעת הממשלה הייתה שתכנית מתאר ארצית שהיא בעצם ביצוע של תכנית מתאר ארצית קודמת, לא תצטרך לבוא לאישור פוזיטיבי של הממשלה אלא תוגש לממשלה ואם שר רוצה לברר אותה, הוא צריך להגיש בקשה תוך 14 ימים.

<תומר רוזנר: הובהר שאם יש בתכנית שינוי לא מהותי, המועצה הארצית צריכה לקבוע שמדובר בשינוי לא מהותי כדי שהמנגנון הזה יפעל.

<תומר רוזנר: הנושא השני, הנושא של תכנית מתאר כוללנית.

<תומר רוזנר: ביקשה הממשלה לאפשר הוראות מפורטות בתכנית מתאר כוללנית.

<תומר רוזנר: סוכם שזה יהיה לצורכי ציבור ולתשתיות מקומיות ובלבד שניתנה לכך הסכמה של הוועדה המקומית הנוגעת בדבר.

<תומר רוזנר: אם היא ביקשה.

יעל גרמן: לגבי ההתניות?

<תומר רוזנר: עכשיו אנחנו מגיעים לנושא השלישי של ההתניות.

<תומר רוזנר: לגבי ההתניות נעשו שינויים רבים מאוד.

<תומר רוזנר: אני אנסה לסקור אותם בקצרה.

<תומר רוזנר: האחד, קודם כל, כל בקשה כזאת של שינוי צריכה להתפרסם להערות הציבור בדרך שיקבע מוסד התכנון הרלוונטי.

דוד אמסלם: יש שיתוף ציבור?

<תומר רוזנר: יש שיתוף ציבור.

<תומר רוזנר: זה יתפרסם למשך 15 ימים.

<תומר רוזנר: מוסד התכנון צריך לתת את ההחלטה שלו בבקשה הזאת תוך שישים ימים.

<תומר רוזנר: השינוי השני והוא השינוי החשוב.

<תומר רוזנר: ההרחבה של התנאים שאפשר לבטל או לשנות, כפי שאמרנו כיום זה קיים כבר בחוק לגבי תשתיות ודרכים - - -

יעל גרמן: אני מתנצלת.

יעל גרמן: אני צריכה ללכת לרביזיה.

יעל גרמן: אני מתנצלת שבאמצע ההסבר המלומד אני צריכה לעזוב.

דוד אמסלם: בבקשה.

<תומר רוזנר: כפי שאמרנו, בחוק הקיים כבר קיים הנושא של תשתיות ודרכים.

<תומר רוזנר: הרחבה שביקשו לכל תנאי – כאן אני אומר איזה שינוי קטן שאני חושב שצריך לעשות בנוסח – מה שמבקשים כאן זה להרחיב את זה, כמו שאמרנו, לכל תנאי שהוא והוועדה ביקשה, וכך סוכם בנוסח, שזה יהיה רק לתכניות למגורים, רק מגורים או תומכות מגורים.

לא הבנתי.

<תומר רוזנר: האפשרות לשנות תנאים שאינם קשורים לתשתיות ודרכים, שזה אפשר בכל תכנית, תהיה אפשרית רק במגורים או בתומכות מגורים.

לא יהיה למשהו מסחרי.

<תומר רוזנר: נכון.

<תומר רוזנר: הנקודה הנוספת היא מי רשאי לבקש את הבקשה הזאת.

<תומר רוזנר: היה חשש של הצפה ודברים כאלה.

<תומר רוזנר: נקבעה הגבלה שרק מי שרשאי להגיש את התכנית, הוא זה שיכול לבקש שינוי התנאים שבה שזה אומר שזה או גוף ציבורי – בגדול אני אומר – או מי שיש בידיו 75 אחוזים מהזכויות בקרקע.

<תומר רוזנר: בגדול, כמובן יש מקרים נוספים אבל זה העיקר.

<תומר רוזנר: אלה המקרים העיקריים.

<תומר רוזנר: תשתיות ודרכים, השארנו כמו שהיה.

<תומר רוזנר: הנושא האחרון שהוכנס לבקשתכם חברי הכנסת, היה זה שמוסד התכנון חייב להתחשב בשינוי הנסיבות ובפרק הזמן שחלף מאז נקבעו התנאים כדי שלא יבואו יום אחרי שאושרה התכנית ויבקשו שינוי של תנאי שנקבע ויעשו את התכנית פלסתר.

<תומר רוזנר: הדבר האחרון, בקשה שלנו.

דוד אמסלם: רגע.

דוד אמסלם: מה הוחלט כאן?

דוד אמסלם: כמה זמן?

<תומר רוזנר: לא הוחלט לגבי הזמן אלא כרגע ההצעה היא, לפי בקשת הממשלה.

<תומר רוזנר: זה בעצם מה שהממשלה הייתה מוכנה להסכים לו, שמוסד התכנון צריך לתת את החלטתו בשים לב לחלוף הזמן ולשינוי הנסיבות.

<תומר רוזנר: זאת אומרת, אין הגדרה ספציפית של פרק זמן.

עבדאללה אבו מערוף: אמרנו שלושים ימים.

<תומר רוזנר: כמה זמן עבר מאישור התכנית.

ישנה או לא ישנה.

<תומר רוזנר: כן.

<תומר רוזנר: בדיוק.

<תומר רוזנר: הדבר האחרון הוא שהחלטה כזאת, אחרי שהיא מתקבלת, צריכה להתפרסם ברשומות.

דוד אמסלם: לגבי מה שאמרה שירה.

דוד אמסלם: כל מספר בעצם הוא טעות.

דוד אמסלם: בתכנון הבנייה יש איזשהו סעיף שבעצם כן נותן מספר?

<שירה ברנד: לא.

<שירה ברנד: למשך זמן שחלף ממועד אישורה של תכנית?

דוד אמסלם: כן.

<שירה ברנד: בתכנון הבנייה קובעים שמוסד התכנון יכול לקבוע מועד תוקף לתכנית ומועד פקיעה, אבל מוסד התכנון קובע את זה ולא החוק.

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: זה לא מדויק.

<שירה ברנד: איפה קובע החוק?

<תומר רוזנר: למשל בכל הנושאים שאפשרנו הקלות כמותיות, הקלות ליישובי מיעוטים, הקלות בכל מיני דברים כאלה.

<תומר רוזנר: קבענו תכניות שעבר פרק זמן מסוים מוגדר בחוק מאז הם אושרו.

<תומר רוזנר: יש מקרים בהם קובעים פרקי זמן.

אתה קובע ספציפית.

<תומר רוזנר: לא לתכנית ספציפית.

<תומר רוזנר: אמרנו למשל היכן אפשר לתת הקלה כמותית של תוספת יחידות דיור, אם – אני לא זוכר את המספר – התכנית אושרה לפני 2011.

<תומר רוזנר: זאת אומרת, חלפו חמש שנים.

<שירה ברנד: מדברים על דברים שהם שינוי נסיבות.

<שירה ברנד: שיכול לקרות אחרי חצי שנה, אחרי שנה ואחרי שבע שנים.

<שירה ברנד: כל מספר שנקבע, יהיה טעות.

<שירה ברנד: אבל זה כן יכול לקבוע ולומר שמשך הזמן הוא משמעותי.

<שירה ברנד: אם עבר חודש, כנראה שזאת החלטה לא כל כך סבירה ומן הסתם גם בית המשפט יבטל אותה.

דוד אמסלם: אנחנו לא מתנהלים כל היום בבתי המשפט.

אבל זה יגיע לבתי המשפט.

<שירה ברנד: כשההחלטה לא סבירה, והחשש הוא מהחלטות לא סבירות.

דוד אמסלם: יש החלטה שהיא סבירה, שהיא נכונה, ההחלטה היא נכונה אלא שלא עבר מספיק פרק זמן.

דוד אמסלם: זה הסיפור כאן.

<שירה ברנד: למה זה רלוונטי?

דוד אמסלם: לכן זאת לא שאלה של סבירות.

<שירה ברנד: ודאי שכן.

<שירה ברנד: זה חלק מהשיקולים.

דוד אמסלם: לכן אני אומר שבסופו של דבר אני מקבל רק דבר אחד ממה שאת אומרת, שבעצם קשה לנו לתחם את זה בזמן קבוע.

דוד אמסלם: אנחנו משאירים את זה כדגש כדי שהם יבינו שזה שיקול.

<שירה ברנד: שיקול משמעותי.

דוד אמסלם: זה שיקול משמעותי בקביעה שלהם גם במסגרת החוק למרות שאני יכול להגיד לך שכשהייתי בירושלים, היו תכניות שלא אישרו אותן בתוספות שלהן אם לא עברו חמש או שבע שנים.

דוד אמסלם: אני כבר לא זוכר כמה זמן אבל היה לנו את זה גם בעירייה, גם אם הבן אדם צודק.

דוד אמסלם: אם הוא לא צודק, בכלל לא חשוב.

דוד אמסלם: רבותיי, הסתייגויות.

יעל גרמן: אני מבקשת לשאול שאלה.

יעל גרמן: אני רוצה את היועץ המשפטי.

יעל גרמן: קודם כל, שוב, אני מתנצלת, הלכתי להצביע על רביזיה.

יעל גרמן: הייתי רוצה לדעת במקרה שבאמת יש הפניה, בוא נאמר כמו בתכנית תע"ש רמת השרון, שיש צורך לטהר שטחים, לטהר את כל השטחים לפני שהם מוציאים היתרי בנייה, שם זה אפילו לפני שמוציאים את זה למכרז.

יעל גרמן: מה קורה במקרה הזה?

יעל גרמן: אני רוצה להבין את התהליך.

יעל גרמן: האם החוק הזה יאפשר להעביר את התב"ע בלי טיהור?

יעל גרמן: בלי ההתניה?

<תומר רוזנר: אם מוסד התכנון ישוכנע שיש דרך אחרת להשיג את מה שהתנאי הזה נקבע לגביו, התשובה היא כן.

יעל גרמן: איזה מוסד תכנון?

<תומר רוזנר: זה שקבע את התנאי.

כל שרשרת המזון.

<שירה ברנד: לצורך העניין, הוועדה המחוזית.

דוד אמסלם: רבותיי, הסתייגויות.

יעל כהן-פארן: יש הסתייגויות שהגשנו בכתב ויש הסתייגויות נוספות בעל פה.

יעל כהן-פארן: האם להקריא את הכול?

דוד אמסלם: מה שהגשתם בכתב, הוא בכתב.

יעל כהן-פארן: השאלה אם להקריא או רק לדבר.

<תומר רוזנר: אם את רוצה הסתייגויות בכתב, את לא חייבת להציג אותן.

דוד אמסלם: מה שבכתב, תשאירי כך.

דוד אמסלם: מה שלא והוא בעל פה, תדברי.

יעל כהן-פארן: החוק הזה הוא מאוד בעייתי.

דוד אמסלם: מה ההסתייגות?

יעל כהן-פארן: אני אקריא אותה.

יעל כהן-פארן: אני רק מתחילה.

יעל כהן-פארן: החוק הזה הוא מאוד מאוד בעייתי וההצעות שלי הן יצמצמו את הנזק האפשרי של החוק.

יעל כהן-פארן: צריך לזכור שהפוטנציאל של הנזק הוא מאוד גדול.

יעל כהן-פארן: החשש הגדול ביותר שלי הוא שיאפשרו לדלג על התניות של טיהור קרקע, זיהומי קרקע ויקימו שכונות על קרקעות מזוהמות כשיש היום אלפי מוקדים בארץ של קרקעות מזוהמות מכל מיני סיבות, מתעשייה, מתחנות דלק, בוודאי מתקני צבא, שאין עליהם שום מידע, אין סקרי קרקע, יש אולי שלושה אחוזים מהאלפים האלה שיש עליהם מידע מעמיק על גודל האירוע.

יעל כהן-פארן: הדילוג על ההתניות האלה יפגע בבריאות הציבור.

יעל כהן-פארן: אני רוצה להגיע לעצם ההסתייגויות.

יעל כהן-פארן: קודם כל, ההסתייגות הראשונה, מעבר להסתייגויות שהגשתי בכתב, היא שאני מבקשת שכל החוק יהיה הוראת שעה מוגבלת בזמן לשנתיים ולא כשינוי קבוע של חוק התכנון והבנייה.

יעל כהן-פארן: הנקודה השנייה היא להחיל את החוק על תכניות מפורטות בלבד מכוחן אפשר להוציא היתר בנייה ולא על תכניות כוללניות ולא על תכניות תשתיות לאומיות.

יעל כהן-פארן: באמת רק על תכניות מפורטות כי זאת גם הרלוונטיות שלו.

<תומר רוזנר: זה חל רק על תכניות כאלה.

יעל כהן-פארן: זה חל רק על תכניות כאלה?

כן.

יעל כהן-פארן: בסדר.

יעל כהן-פארן: כדי להדגיש את זה, ההצעה שלי היא להוסיף לאחר המלים "נקבעו בתכנית המאפשרת הוצאות היתרי בנייה".

יעל כהן-פארן: הנקודה השלישית היא שיש צורך להגביל את הרשאים להגיש את הבקשה לביטול ההתניות.

יעל כהן-פארן: כדי למנוע ביטול התניות שלא לצורך ולא באמת רלוונטי ומקצועי, ומי שממש מכיר את העניין, זאת הוועדה המקומית.

יעל כהן-פארן: שלא יאפשרו לרשות מקרקעי ישראל או לכל מיני משרדי ממשלה או בוודאי לא לגורמים מהמגזר הפרטי ויזמים שלכולם יש עניין לממש את התכנית והכול בסדר אבל אנחנו רוצים שלא ידלגו שוב על האלמנטים שיכולים לפגוע בציבור.

יעל כהן-פארן: אני מציעה למחוק את המלים "לבקשת מי שרשאי להגיש את התכנית לגבי הקרקע הנוגעת בדבר" ובמקום זאת לכתוב "לאחר שהוגשה לו בקשה מנומקת של הוועדה המקומית".

יעל כהן-פארן: הנקודה הרביעית מאוד מאוד חשובה.

יעל כהן-פארן: לצמצם ולהגדיר באופן מדויק יותר את הנושאים הניתנים לשינוי.

יעל כהן-פארן: אני מציעה להגדיר רשימת נושאים והיא לא תיעשה כאן בחוק אלא לומר שאנחנו רוצים להוסיף לאחר המלים "או תנאים אחרים הנוגעים לביצועה" את המלים "הכלולים ברשימה שאישר השר באישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת".

<תומר רוזנר: את מתכוונת לשר האוצר.

יעל כהן-פארן: היום שר האוצר אחראי אבל בעתיד אולי זה יהיה אחרת.

<תומר רוזנר: אבל זאת הכוונה.

<תומר רוזנר: אין הגדרה בחוק.

יעל כהן-פארן: כן, זאת הכוונה.

יעל כהן-פארן: הכוונה היא להגדיר בצורה מאוד מדויקת.

יעל כהן-פארן: כאן אני באה בקריאה לצמצם את הרשימה של הנושאים שניתנים לשינוי.

יעל כהן-פארן: הרי לא יתכן שיקימו מגדלים או בניינים על קרקע שמזוהמת באסבסט ולא יתנו שום התניות לבדוק את הקרקע, יבטלו את ההתניות של בדיקת הקרקע, ניקויה וטיהורה.

יעל כהן-פארן: הנושא הנוסף הוא לגבי הזכות להתנגדות הציבורית, השימוע.

יעל כהן-פארן: חשוב מאוד לשמור על ההליך השקוף לציבור ושיתוף הציבור.

יעל גרמן: אני חושבת שקיבלו את זה.

דוד אמסלם: כפי שהקראנו.

דוד אמסלם: אנחנו דיברנו ותומר התייחס לנושא.

יעל כהן-פארן: אני רק אומר למה הכוונה.

יעל כהן-פארן: שבסוף סעיף (ג1)(א) יימחקו המלים "מוסד התכנון יחליט על דרך פרסום הבקשה והליך שמיעת ההערות".

יעל כהן-פארן: אם זה לא שונה.

<תומר רוזנר: זה מה שמוצע.

יעל כהן-פארן: זה מה שמוצע, ואני חושבת שזה לא נכון שמוסד תכנון יחליט לעצמו מה הדרך שבא לו היום בבוקר לשמוע את הציבור.

יעל כהן-פארן: הדברים האלה הוסדרו בחוק התכנון והבנייה ולכן צריך להיות במקום זאת שהפרסום יהיה גם על גבי שלט ובהתאם להסדר הקבוע בסעיף 149 לחוק.

יעל כהן-פארן: יש לי עוד תשע הסתייגויות.

יעל כהן-פארן: אני ממשיכה בהסתייגות השישית.

יעל כהן-פארן: אני מבקשת להוסיף ליווי השינוי בחוות דעת כדי לשמור שהתכנית המאושרת באמת – ושוב אני חוזרת ואומרת שהשינויים שאני מציעה כאן הם כדי למזער את הנזקים - - -

דוד אמסלם: אנחנו מבינים.

דוד אמסלם: לא צריך לחזור על הדברים.

יעל כהן-פארן: שינוי ההתניה נעשה לאחר שנמצאה חלופה שמבטיחה שהמטרה תהיה מושגת באמצעות חלופה, אני מבקשת לאחר המלים "ובלבד ששוכנע, להוסיף "על סמך חוות דעת של מתכנן מוסד התכנון הקובעת כי השינוי אינו מרע את המצב שהיה אמור להתקיים לו מולאה ההתניה המקורית".

יעל כהן-פארן: זאת אומרת, יש כאן מקום לחוות דעת של גורם מקצועי לא משהו שאפשר לעקוף אותו בצורה קלה.

יעל כהן-פארן: נקודה שביעית.

יעל כהן-פארן: החלת האפשרות על תכניות ישנות בלבד ורק כשהנסיבות מצדיקות את הדבר.

יעל כהן-פארן: אני מציעה לקבוע שהתכנית תחול רק על תכניות שחלפו 12 שנים מיום אישורן ברשומות ורק במקרים כאלה זה מצדיק את הנקיטה בהליך חריג זה.

יעל כהן-פארן: אני מציעה למחוק את המלים "בשים לב למועד שחלף ממועד אישור התכנית ושינוי הנסיבות" ובמקום זה לכתוב "אם חלפו לפחות 12 שנים מיום אישור התכנית ולאחר שמוסד התכנון מצא כי הנסיבות מצדיקות זאת".

יעל כהן-פארן: נקודה שמינית.

יעל כהן-פארן: מי בעל הסמכות לאשר את השינוי.

יעל כהן-פארן: אני סוברת שהוועדה שצריכה להיות זאת שמאשרת את השינוי היא ועדה מחוזית בלבד, ועדה שמכירה את השטח ואת התכניות שנוגעות לשטח ולסביבתו, לתכניות הגובלות ולא ועדות כמו הוותמ"ל שפועלות במישור הכלל ארצי ויש שם הסדרים מאוד בעייתיים.

יעל כהן-פארן: לכן אני מציעה למחוק את "מוסד התכנון המוסמך" במקומו יבוא "הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה".

יעל כהן-פארן: הנקודה האחרונה, ותודה על הסבלנות אדוני היושב ראש, כל עניין המעקב.

יעל כהן-פארן: בעצם אנחנו פותחים כאן פתח להרבה מאוד שינויים וביטול התניות ואנחנו לא קובעים שום אמצעי מעקב.

יעל כהן-פארן: אני מציעה שכל תכנית שעוברת ביטול התניות, זה ידווח למועצה הארצית לתכנון ובנייה ואחת לשנה המועצה הארצית לתכנון ובנייה צריכה גם לפרסם את הדברים האלה ולבוא לוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת ולדווח לנו על כל התכניות וההיקפים ובמה היה מדובר.

יעל כהן-פארן: הסעיף שאני מציעה להוסיף, בסוף הסעיף, סעיף קטן חדש, (ג1)(ג): "כל החלטה של שינוי התניה מכוח סעיף זה תדווח למועצה הארצית והרשימה המרוכזת תפורסם באתר האינטרנט של מינהל התכנון.

יעל כהן-פארן: הרשימה המרוכזת תובא מדי שנה בפני ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת אשר תדון בצורך בהמשך הסדר זה".

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

דוד אמסלם: האם יש לכם התייחסות?

דוד אמסלם: לא חייב.

דוד אמסלם: האם אתם מקבלים חלק מההסתייגויות?

<שירה ברנד: ביקשו שזה יחול בתכנית מפורטת.

<שירה ברנד: זה חל רק על תכנית מפורטת.

<שירה ברנד: אנחנו בסעיף שמדבר על תנאי למתן היתר.

<שירה ברנד: אנחנו לא חושבים שרק ועדה מקומית צריכה לבקש.

דוד אמסלם: לא, לא חשוב לי.

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: אם אתם מקבלים את חלק מההסתייגויות שלה, כן.

דוד אמסלם: אם לא, תגידו ששמעתם ואתם לא מקבלים אותן.

<שירה ברנד: חלק מהדברים מקבלים וחלק לא.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: עוד הסתייגויות.

<תומר רוזנר: אם חברת הכנסת כהן פארן מעוניינת שההסתייגויות יהיו בשם הסיעה, היא צריכה להגיש חתימות.

יעל כהן-פארן: אני אגיש אותן בכתב.

יעל גרמן: אני רוצה לומר שאנחנו מצטרפים לכל ההסתייגויות.

יעל גרמן: אני לא שמעתי אם הייתה הסתייגות לגבי הגבלת הרשאים להגשת הבקשה לביטול ההתניות.

<תומר רוזנר: כן.

<תומר רוזנר: הייתה.

יעל גרמן: בסדר.

יעל גרמן: אם כך, אנחנו מצטרפים לכל ההסתייגויות.

<תומר רוזנר: עכשיו יש הסתייגויות חדשות שהוקראו עתה.

תמר זנדברג: בשם סיעת מרצ אני קודם כל מצטרפת להסתייגויות של המחנה הציוני.

תמר זנדברג: הגשתי לדעתי גם חתימות וגם הסתייגויות בכתב.

<תומר רוזנר: כן.

תמר זנדברג: אני רוצה להדגיש ששתיים מהן, אני חושבת שאפשר עוד לשקול אותן מעבר להליך הפורמלי של ההסתייגויות, כאשר אחת היא הנושא הזה של הגבלת הזמן.

תמר זנדברג: דיברנו על זה אתמול וגם יש לנו ניסיון - אני חייבת להגיד- כאן בוועדה עם ותמ"לים ותכניות אחרות.

תמר זנדברג: יש לנו חשש כבד, וחבר הכנסת מיקי לוי שהיה מבין דוחפי הוותמ"ל בכנסת הקודמת, בכנסת הזאת כל פעם אומר ומכה על חטא.

תמר זנדברג: אנחנו באים לכאן ושומעים את הממשלה ומתכוונים כוונה מסוימת, ואחר כך מסתבר שזה כלי מאוד נוח ומאוד קל, אז אומרים שיש לעוד דברים.

דוד אמסלם: זה נכון לגבי כל דבר.

תמר זנדברג: נכון, אבל כאן יש לנו הזדמנות מבעוד מועד לעצור את זה.

תמר זנדברג: באמת, מה מונע מתכנית שניתנו לה התניות ואחרי שנה לבוא ולבקש הקלה מההתניות האלה?

דוד אמסלם: היא הסבירה.

דוד אמסלם: אני שאלתי.

תמר זנדברג: היא הסבירה, אבל ההסבר.

דוד אמסלם: את לא מקבלת את ההסבר.

תמר זנדברג: חלק מההסברים ששמענו כאן אתמול, חלקם בעצם פחות או יותר מייתרים את כל ההליך התכנוני בכלל.

תמר זנדברג: בואו נזכור שתכנית היא חוק.

תמר זנדברג: יש לו מעמד סטטוטורי.

תמר זנדברג: אם אנחנו רוצים לשנות את החוק הזה - - -

דוד אמסלם: לא, תמר, אני רוצה להגיד.

דוד אמסלם: עזבי את זה.

דוד אמסלם: הרי זה דבר שאני ביקשתי כי יש בו הגיון.

תמר זנדברג: נכון.

דוד אמסלם: היא ענתה תשובה שגם יש בה הגיון ואין לי תשובה לגבי מה שהיא ענתה.

דוד אמסלם: בסופו של דבר, בסוף, לפעמים יש לך איזושהי תכנית או איזושהי התניה שנכנסה ונניח עברה חצי שנה או שנה ומסתבר שבאמת היא כבר לא רלוונטית.

תמר זנדברג: אחרי חצי שנה, אחרי שעבדו כמה שנים על התכנית, פתאום היא לא רלוונטית?

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: לכן היא צודקת בעניין הזה שאלמנט הזמן כאן, קשה לאמוד אותו.

דוד אמסלם: קשה לתחם אותו.

דוד אמסלם: לכן הדגשנו את זה בחוק ולדעתי זה הערך המוסף.

דוד אמסלם: ועדת התכנון צריכה בעצם לקחת בחשבון את האלמנט הזה.

דוד אמסלם: אני מניח שאם זה יגיע בסוף לאיזושהי ערכאת ערעור, יגידו להם: לקחתם את זה, תסבירו לנו באופן קונקרטי למה כאן.

דוד אמסלם: שם ייכנסו לרזולוציה האם זה נכון או לא נכון.

תמר זנדברג: אני מבינה.

תמר זנדברג: יש בזה הגיון.

תמר זנדברג: צריך להבין שאנחנו מחפשים איזון יותר משמעותי.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: כי מהצד השני של זה עומד פתח ללחצים מאוד מאוד חזקים.

דוד אמסלם: הסברתי.

דוד אמסלם: אני כרגע כאן לא יכול לקחת את זה לחד חד-ערכי.

דוד אמסלם: אני מבין את מה שהיא אומרת.

דוד אמסלם: לכן אנחנו נותנים את המסגרת.

תמר זנדברג: לכן הדבר השני הכללי שרציתי לומר הוא הנושא הזה שגם הזכירה עכשיו חברת הכנסת גרמן של מי רשאי לגשת.

תמר זנדברג: אם זה מוסד ציבור ואיזשהו גוף ציבורי - - -

דוד אמסלם: צמצמנו.

דוד אמסלם: תיקנו את זה.

דוד אמסלם: זה מוסד ציבורי או מי שרשאי להגיש את התכנית.

דוד אמסלם: מי רשאי להגיש את התכנית?

תמר זנדברג: כן, מי רשאי?

תמר זנדברג: כל אחד רשאי.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: מי שבעצם בבעלות שלו יש כ-75 אחוזים מזכויות התכנית.

מעל 75 אחוזים.

דוד אמסלם: מעל.

דוד אמסלם: זה אומר שהוא בעצם הגוף המרכזי כאן בכל הסיפור הזה.

דוד אמסלם: זה לא כל בן אדם שבא לו או ששולחים מישהו והוא בא ואומר שהוא מגיש.

תמר זנדברג: מה זאת אומרת?

תמר זנדברג: מי שיזם את התכנית המקורית, הרי מדובר כאן בהתניה מתכנית שכבר התקבלה.

תמר זנדברג: מי שיזם את התכנית המקורית והוא יזם, הוא זה שיכול גם לבקש את הפטור מהתניות.

דוד אמסלם: הוא יכול לבקש.

דוד אמסלם: הרי מה היה החשש?

דוד אמסלם: שבסופו של דבר, שזה לא יהיה כמו בג"ץ שכל איזו עמותה מגישה.

תמר זנדברג: לא זה העניין.

דוד אמסלם: מי מגיש את התכנית?

דוד אמסלם: מי שבעצם יש לו זכויות בקרקע.

דוד אמסלם: מצד אחד אנחנו מאפשרים למדינה להגיש, או למוסדות הציבור להגיש.

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: תראה מה קורה כאן.

תמר זנדברג: באיזון בין היזם הפרטי לבין מוסד התכנון שמייצג את הציבור, בא היזם הפרטי, הגיש את התכנית, מוסד הציבור אמר שאני מאשר אבל בהתניות האלה.

תמר זנדברג: זה בעצם קולו של הציבור.

תמר זנדברג: עכשיו אנחנו נותנים לאתו יזם עוד פעם.

דוד אמסלם: לשאול אותו את השאלה עוד פעם.

דוד אמסלם: זה לא שהוא שואל ועונה.

תמר זנדברג: אבל החוק כרגע הוא נתן לו רוח גבית לבוא עוד פעם וגם לקבל עוד פעם.

דוד אמסלם: הציבור גם מגיב.

תמר זנדברג: בסדר, אבל דרך המלך של הציבור היא - - -

דוד אמסלם: אני אגיד לך מה צמצמנו.

דוד אמסלם: בסופו של דבר מישהו צריך לבקש.

תמר זנדברג: נכון.

דוד אמסלם: לכן אני אומר שההיגיון מכתיב בעניין הזה על מנת שבעצם לא כל אחד יבוא ויבקש.

דוד אמסלם: לא כל מי שעבר אומר, יאללה, גם אני שותף.

דוד אמסלם: אמרתי שצריך להגביל את זה.

תמר זנדברג: אבל החשש הגדול הוא לא מאיזה עובר אורח.

תמר זנדברג: החשש הגדול הוא מהיזם עצמו.

תמר זנדברג: מיזם התכנית המקורית.

דוד אמסלם: לא הבנת.

דוד אמסלם: הוא בעצם לב העניין.

תמר זנדברג: נכון.

דוד אמסלם: מי יגיש?

דוד אמסלם: אם הוא לא יגיש, מי יגיש?

יעל כהן-פארן: הוועדה המקומית תגיש.

זה לא יפתור את הבעיות של תמר.

דוד אמסלם: נתקדם.

דוד אמסלם: אני לא רוצה לפתוח את זה לדיון.

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין את הרציונל שלך, אבל לא חשוב.

תמר זנדברג: אני אגיד לך.

תמר זנדברג: הרציונל של מה שאתם אומרים עכשיו הוא חותר תחת הרציונל המקורי של התיקון הזה.

תמר זנדברג: הרי הרעיון הוא לפתור בירוקרטיה ולא להציף את מוסדות התכנון.

תמר זנדברג: אנחנו עכשיו יוצרים פתח להציף את מוסדות התכנון בבקשות פטורים מהתניות.

תמר זנדברג: שמראש הייתה מוטיבציה ציבורית לשים אותן.

דוד אמסלם: אני לא מקבל את מה שאת אומרת.

דוד אמסלם: לדעתי בתהליך, לא שאת לא מבינה, אבל אני לא מקבל אפילו את הנחת העבודה שלך.

דוד אמסלם: הרי היזם הוא יוזם את כל האירוע הזה.

דוד אמסלם: מלכתחילה הוא גם יזם אותו.

תמר זנדברג: נכון.

תמר זנדברג: והוא קיבל התניה.

תמר זנדברג: אז עכשיו הוא מקבל רישיון לבוא עוד פעם.

דוד אמסלם: אני אומר לך למה אני ביקשתי את זה.

דוד אמסלם: אנחנו ביקשנו לצמצם כדי שלא יבוא כל אחד שבא לו על ההתניה הזאת, ולא משנה למה, ויגיד שגם הוא רוצה שידונו, ואז מה יקרה?

דוד אמסלם: המוסדות האלה ייסתמו וכל רבע שעה יבוא מישהו.

תמר זנדברג: זה בדיוק מה שיקרה כי היזם יבוא עוד פעם.

דוד אמסלם: אני אומר לך מה עמדתי ובואו נתקדם.

דוד אמסלם: כאן אנחנו מאפשרים ליזם ולמדינה ולרשות המקומית.

דוד אמסלם: אנחנו מצמצמים את זה.

דוד אמסלם: הוא יעלה את זה חזרה למוסדות התכנון, בסדר, ישקלו את זה, אם לא, יגידו לו לא.

תמר זנדברג: זה הרע מכל העולמות.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: בואי נתקדם.

תמר זנדברג: אלה שתי ההסתייגויות.

תמר זנדברג: את כל האחרות הגשתי בכתב ואני מבקשת שיהיו בשם הסיעה.

<תומר רוזנר: הערה אחרונה, הפנתה את תשומת לבי עורכת הדין טיסר, שלא אמרתי אותה קודם והיא חייבת להיות בפניכם.

<תומר רוזנר: במסגרת התיקונים הוספנו שבמצב שבו מוסד התכנון לא מחליט בזמן, אפשר לעבור לוועדת המשנה של המועצה הארצית.

<תומר רוזנר: הוספנו שם הוראה שאומרת שאם ועדת המשנה רוצה להמשיך בהליכים מאותו מקום שנפסקו במוסד התכנון, היא יכולה להחליט לעשות זאת.

דוד אמסלם: בסדר.

אני רוצה לומר מילה במקום הסתייגות.

אתמול לא אהבתי חלק גדול מהחוק.

אני חושב שהתיקונים שנעשו מאזנים את זה.

עדיין יש בעיה שחוקי התכנון והבנייה מתחילים אבל זה מגיע גם בגלל שלפעמים יש התניות שבאות רק לצורך של לתקוע תכנית וזה בעצם מה שרוצים שלא יקרה.

עם זה אני מסכים.

בגלל זה אני חושב שצריך גם לגעת מעט בחוק התכנון והבנייה אבל הדברים שנסגרו וההבדל בנוסח מאתמול להיום, הוא הבדל שמים וארץ.

אוסאמה סעדי: אנחנו מצטרפים להסתייגויות שהוגשו מטעם המחנה הציוני ו-מרצ.

דוד אמסלם: נרשם.

<איתן עטיה: אדוני היושב ראש, השלטון המקומי יכול להתייחס?

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אנחנו כבר לא שם.

<איתן עטיה: זאת ליבת הפעילות של השלטון המקומי.

<איתן עטיה: נשמח להתייחס.

דוד אמסלם: אני שמעתי אותך שלשום, קראתי את המכתב, לפי מה ששמעתי עכשיו – עשיתי ישיבה לפני כן אצלי בחדר, לפני שבאתי לכאן כדי לוודא, כי הרי אני לא מנהל כאן את הדיון היותר פרטני.

<איתן עטיה: אנחנו לא היינו בישיבה הזאת.

<איתן עטיה: תאפשר לנו לומר את דברנו.

דוד אמסלם: אני רוצה לעבור להצבעה.

דוד אמסלם: אני לא אאפשר לך לדבר כי אנחנו צריכים להתקדם.

דוד אמסלם: יש עוד ישיבת ועדה שמחכה שנסיים.

דוד אמסלם: מבחינתי מיצינו ואני אגיד לך יותר מזה.

דוד אמסלם: כל ההערות שלי כבר הוטמעו בעניין.

יעל גרמן: האם אנחנו יכולים לצאת להתייעצות סיעתית?

יעל גרמן: אני מבקשת התייעצות סיעתית.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: חמש דקות.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: אנחנו מחדשים את הדיון.

דוד אמסלם: אני רוצה לעבור להצבעה.

דוד אמסלם: אני מביא עכשיו את ההסתייגויות להצבעה.

<תומר רוזנר: ברשותך אדוני היושב ראש, למען הסר ספק, הנושא של שינוי ההתניות.

<תומר רוזנר: אנחנו מבהירים שהתנאים עליהם אנחנו מדברים הם תנאים למתן היתר כדי שלא יתפרש שמדובר בתנאים המהותיים של התכנית, כלומר, גובה הקומות, מספר הבניינים וכולי אלא תנאים שהם תנאים נלווים למתן ההיתר.

יעל כהן-פארן: האם אפשר לבקש את החוק באייפד?

יעל כהן-פארן: לא קיבלנו את הנוסח הסופי.

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: קחי את שלי.

דוד אמסלם: אני רוצה להביא את ההסתייגויות להצבעה.

<תומר רוזנר: המחנה הציוני הגיש הסתייגויות בכתב.

<תומר רוזנר: אתם רוצים להצביע אחת אחת או על כולן ביחד?

יעל כהן-פארן: אחת אחת.

<תומר רוזנר: מונח בפניכם הנוסח.

<תומר רוזנר: הסתייגות מספר אחת.

דוד אמסלם: יש 14 הסתייגויות.

דוד אמסלם: מי בעד קבלת הסתייגות מספר 1?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: בעד – 6

דוד אמסלם: ההסתייגות לא נתקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: מי בעד הסתייגות מספר 2?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: בעד – 6

דוד אמסלם: ההסתייגות לא נתקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: מי בעד הסתייגות מספר 3?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: בעד – 6

דוד אמסלם: ההסתייגות לא נתקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: מי בעד הסתייגות מספר 4?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: בעד – 6

דוד אמסלם: ההסתייגות לא נתקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: מי בעד הסתייגות מספר 5?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: בעד – 6

דוד אמסלם: ההסתייגות לא נתקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: מי בעד הסתייגות מספר 6?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: בעד – 6

דוד אמסלם: ההסתייגות לא נתקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: אחרי כן תסבירו לי למה אני צריך לעשות את הריטואל הטיפשי הזה.

יעל גרמן: כל מה שאתה מצביע עליו הגיוני?

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אבל אני מבין שאולי יש לכם טיפת רציונל.

דוד אמסלם: חשבתי שנביא את כל ההסתייגויות ביחד, אבל לא חשוב.

דוד אמסלם: מי בעד הסתייגות מספר 7?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: בעד – 6

דוד אמסלם: ההסתייגות לא נתקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: מי בעד הסתייגות מספר 8?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: בעד – 6

דוד אמסלם: ההסתייגות לא נתקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: מי בעד הסתייגות מספר 9?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: בעד – 6

דוד אמסלם: ההסתייגות לא נתקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: מי בעד הסתייגות מספר 10?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: בעד – 6

דוד אמסלם: ההסתייגות לא נתקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: מי בעד הסתייגות מספר 11?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: בעד – 6

דוד אמסלם: ההסתייגות לא נתקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: מי בעד הסתייגות מספר 12?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: בעד – 6

דוד אמסלם: ההסתייגות לא נתקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגות האחרונה של המחנה הציוני שהוגשו בכתב, מספר 13?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: בעד – 6

דוד אמסלם: ההסתייגות לא נתקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

יעל כהן-פארן: יש 14 הסתייגויות.

<תומר רוזנר: לנו יש 13.

יעל כהן-פארן: יש אחת שהייתה זהה להסתייגות של מרצ.

<תומר רוזנר: נצביע עליה יחד עם ההסתייגות של מרצ.

דוד אמסלם: סך כל ההסתייגויות של המחנה הציוני לא התקבלו.

יעל כהן-פארן: אלה היו בכתב.

יעל כהן-פארן: היו גם בעל פה.

<תומר רוזנר: ההסתייגות שהצגתם בעל פה זהות להסתייגויות של מרצ.

<תומר רוזנר: עכשיו אנחנו מצביעים על ההסתייגויות של מרצ, כאשר הסתייגויות בעל פה שהציגה חברת הכנסת כהן פארן כאן זהות להן למעט אחת.

דוד אמסלם: נצביע על האחת שלא זהה.

יעל כהן-פארן: להוסיף בסוף סעיף קטן (ג1) "כל החלטה של שינוי התניה מכוח סעיף זה תדווח למועצה הארצית והרשימה המרוכזת תפורסם באתר האינטרנט של מינהל התכנון.

יעל כהן-פארן: הרשימה המרוכזת תובא מדי שנה בפני ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת אשר תדון בצורך בהמשך ההסדר".

דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגות?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: בעד – 6

דוד אמסלם: ההסתייגות לא נתקבלה.

דוד אמסלם: ההסתייגות לא התקבלה.

דוד אמסלם: אנחנו עוברים להסתייגויות של מרצ.

תמר זנדברג: אפשר להצביע על כולן ביחד.

דוד אמסלם: תודה.

<תומר רוזנר: המחנה הציוני מצטרף להסתייגויות של מרצ.

דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגויות של מרצ אליהן הצטרפו המחנה הציוני, יש עתיד והרשימה המשותפת?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: בעד – 6

דוד אמסלם: ההסתייגויות לא נתקבלו.

דוד אמסלם: ההסתייגויות לא התקבלו.

<תומר רוזנר: שתי הסתייגויות של סיעת יש עתיד שמונחות בפניכם בכתב.

יעל כהן-פארן: המחנה הציוני מצטרף אליהן.

דוד אמסלם: מי בעד ההסתייגויות של סיעת יש עתיד אליהן מצטרף המחנה הציוני?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: בעד – 6

דוד אמסלם: ההסתייגויות לא נתקבלו.

דוד אמסלם: ההסתייגויות לא התקבלו.

דוד אמסלם: ההסתייגויות הסתיימו?

<תומר רוזנר: ההסתייגויות הסתיימו.

<תומר רוזנר: צריך להצביע על ההצעה לקריאה שנייה ושלישית כנוסח הוועדה עם השינויים.

דוד אמסלם: מי בעד אישור החוק כפי שהוקרא בנוסח הוועדה עם השינויים שהוקראו?

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: בעד – 9

דוד אמסלם: נמנעים - 1 <פרק י"ב, סעיף 60 (תכנון ובנייה), מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז-2016, נתקבל.

דוד אמסלם: >

דוד אמסלם: אני קובע שהחוק עבר ברוב של תשעה תומכים, חמישה מתנגדים ונמנע אחד.

דוד אמסלם: תודה רבה לכולכם.

דוד אמסלם: מי ביקש רביזיה?

דוד אמסלם: אני מבקש רביזיה.

גם אני מגיש.