ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 158, 2016-11-30 09:30

אברהם נגוסה: בוקר טוב לכולם וברוכים הבאים.

אברהם נגוסה: יושב ראש ההסתדרות הציונית העולמית, מר אברהם דובדבני וגם סגן יושב ראש ההסתדרות הציונית העולמית, מר יעקב חגואל וכל הצוות וגם משרדים אחרים שנמצאים פה.

אברהם נגוסה: היום אנחנו הזמנו את הצוות ואת יושב הראש לשמוע ולקבל סקירה על פעילות ההסתדרות הציונית העולמית, כמו שעשינו לפני כמה שבועות עם יושב ראש הסוכנות היהודית והסוכנות

מרדכי יוגב: בוקר טוב.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת מוטי יוגב, חבר הוועדה.

אברהם נגוסה: אנחנו נתחיל את הדיון וחברי הכנסת יבואו ויכלו, כי באותו זמן מתקיימת ועדה נוספת, כידוע.

אברהם נגוסה: קודם כל אנחנו נפתח עם מר אברהם דובדבני, יושב ראש ההסתדרות הציונית העולמית ולאחר מכן נשמע גם מהסגן, יעקב חגואל.

אברהם נגוסה: אם יש מישהו נוסף שירצה להוסיף, נשמע בהמשך.

אברהם נגוסה: נמצא איתנו גם מר אלי כהן, המנכ"ל וגם ראשי המחלקות.

אברהם נגוסה: גם מי שרוצה להביע ולדווח לנו, אנחנו נשמח לשמוע.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<אברהם דובדבני: אני רוצה להגיד שמבחינתנו זה תהליך מיוחד מאד, שאנחנו באים ביום זה, בכ"ט בחודש מר חשוון, היום שבו יהדות אתיופיה מציינת את החג המרכזי שלה, אותו חג הסיגד, שבו הם היו באתיופיה באותה תקופה, עולים על הר גבוה ומקימים שם עטרת שלמה, מזכירים את מתן תורה ואת מעמד הר סיני ואת הכל, וכמובן את הדבר שרלבנטי לנו פה, את הכמיהה לירושלים ואת שיבת ציון.

<אברהם דובדבני: ולכן כל כך מתאים לדבר על ציונות פה, בדיוק כשיושב ראש הוועדה נמצא בחג.

<אברהם דובדבני: הוא גם בצום, נוסף לכל ואנחנו מאד שמחים, כך שיצא טוב ואנחנו מברכים אתכם ביום חגכם.

<אברהם דובדבני: עליית יהודי אתיופיה בעשורים האחרונים זה הדבר הדרמטי ביותר שקרה מבחינה ציונית, ולכן זה יוצא טוב וברכות על יום זה.

<אברהם דובדבני: ההסתדרות הציונית העולמית, החל מסוף שנת 2010, עברה תהליך של התחדשות.

<אברהם דובדבני: התחדשות ו - - - עדכון של מה שצריך להיות הנושא שהיא צריכה לעסוק בו, הדברים שהיא צריכה לעסוק בהם במאה ה-21.

<אברהם דובדבני: ובאמת קבענו לעצמנו שני כללים, שני כללי ברזל כשישבנו בניצנה, מיד אחרי הקונגרס, חברי ההנהלה, וישבנו וחשבנו מה היא ציונות היום, לאן פנינו וכו'.

<אברהם דובדבני: באותה ישיבה קבענו לעצמנו שני דברים עקרוניים, שבזה אנחנו מיוחדים ואני חושב שבזה אנחנו גם משנת 2010 עד היום נמצאים בכלל במקום אחר מבחינת הפעילות והמעמד וכו'.

<אברהם דובדבני: מה שקבענו לעצמנו זה דבר אחד, לעשות רק דברים שצריכים אותם.

<אברהם דובדבני: לא נכנסים לדברים שלא צריך ולא להתעסק בדברים שאחרים עושים אותם.

<אברהם דובדבני: כלומר, אנחנו לא הולכים לייצר לא כפילויות ולא תחרויות, אלא לחסוך בדברים שהשעה צריכה, או שצריכים לעשות אותם במדינה ובעם היהודי.

<אברהם דובדבני: וזה היה התהליך של שש השנים האחרונות ואנחנו כל הזמן בהמראה ובשיפור ובגידול של הדבר הזה.

<אברהם דובדבני: מה ראינו כדברים המרכזיים שאנשים לא עושים, שגופים אחרים לא עושים.

<אברהם דובדבני: אחד, לקחנו על עצמנו את הנושא של החינוך היהודי הציוני.

<אברהם דובדבני: החינוך היהודי הפורמאלי בחוץ לארץ.

<אברהם דובדבני: אנחנו בקשר עם כל בתי הספר היהודיים בתפוצות ויש לנו בתוכם למעלה מ-200 שליחים מורים שאנחנו שולחים.

<אברהם דובדבני: נמצא איתנו פה ראש המחלקה, סלביו.

<אברהם דובדבני: במידה וכבודו ירצה שהוא יוסיף, הוא ירחיב בדברים האלה.

<אברהם דובדבני: יש לנו מחלקה שלו, הוא נמצא פה.

<אברהם דובדבני: בהחלט מהלך מאד מאד מרשים שזה גם עלייה מספרית כל הזמן וזה גדל כל הזמן.

<אברהם דובדבני: הדבר השני שקשור לחינוך, זה שאין מי שמטפל בחיזוק העברית, בטיפוח העברית, בדאגה לעברית.

<אברהם דובדבני: אין כתובת.

<אברהם דובדבני: עושים משהו.

<אברהם דובדבני: בית ספר צריך חומרים.

<אברהם דובדבני: צריך שליח, צריך חומר לאולפן, צריך.

<אברהם דובדבני: אין כתובת.

<אברהם דובדבני: אנחנו החלטנו שהפעולה הציונית המרכזית שלנו תהיה פיתוח וחיזוק השפה העברית בעולם.

<אברהם דובדבני: יש התדרדרות קשה מאד בנושא הזה במשך השנים.

<אברהם דובדבני: רמת העברית בתפוצות ירדה פלאים והיא הולכת ומתדרדרת.

<אברהם דובדבני: לקחנו את הדבר הזה ואנחנו פועלים בו בשנים האחרונות.

<אברהם דובדבני: יש סוגיה שהיא כמובן מרכזית גם כן, זה הנושא הזה של המאבק באנטישמיות ובכל מה שקורה מסביב.

<אברהם דובדבני: אז יש לנו מחלקה בראשותו של ממלא מקום יושב הראש שנמצא איתנו, יעקב חגואל, שעוסקת קודם כל בציונות בישראל.

<אברהם דובדבני: אם ההסתדרות הציונית קמה לטובת יהדות העולם והיא לא התעסקה בישראל, אחת ההחלטת שקיבלנו לפני 6 שנים הייתה שצריכים ציונות בישראל לא פחות מאשר צריך ציונות בחוץ לארץ.

<אברהם דובדבני: יש לנו מחלקה לפעילות ציונית בישראל, שיש לה את המועצה הציונית ויש לנו את המועצה הציונית הדרוזית ויש שם הרבה פעילויות.

<אברהם דובדבני: נמצא פה ממלא המקום, הוא בוודאי יוסיף כמה מילים בעניין.

<אברהם דובדבני: המחלקה הזו לקחה על עצמה גם את כל הנושא של המאבק באנטישמיות.

<אברהם דובדבני: אנחנו היום בהחלט הכתובת הראשונה בארץ, שכשיש משהו שקורה לגבי אנטישמיות, רוצים לקבל מידע, רוצים לקבל תגובה, לעשות פעולה וכל זה, הכתובת הראשונה זה המחלקה שמטפלת בנושא.

<אברהם דובדבני: יש כמובן דבר שהוא כבר מקדמת דנן, שאת זה לא חידשנו וזה הנושא של ההתיישבות.

<אברהם דובדבני: כל נושא ההתיישבות הוא באחריותנו, החטיבה להתיישבות שגם הייתה בכותרות.

<אברהם דובדבני: שבוע הבא יש לכם גם דיון על ההתיישבות ביהודה ושומרון, אז ראש החטיבה נמצא איתנו פה, גאל, הוא ירחיב שם את הדיון כמובן, בשבוע הבא.

<אברהם דובדבני: אבל הנושא של ההתיישבות אם הוא מעבר לקו הירוק, היום אנחנו אחראים על כל ההתיישבות גם בנגב, גם בגליל וגם מעבר לקו הירוק, בכל המקומות.

<אברהם דובדבני: נגב, יהודה שומרון והגולן וגבולותיה יודעות, מפורסמות, אנחנו לא הרחיב, אבל התיישבות זה מהיום הראשון היה משימה של התנועה הציונית ואנחנו באמנה שיש להסתדרות הציונית עם ממשלת ישראל, ההתיישבות הופקדה על ידי המדינה בידי ההסתדרות הציונית העולמית.

<אברהם דובדבני: ואין ציונות בלי עלייה.

<אברהם דובדבני: לכן, למרות שכשאנחנו יצאנו לדרך בשנת 2010 לקחת על עצמנו לא את הנושא של הטיפול בעולים, בזה מטפלת הסוכנות, אנחנו לא.

<אברהם דובדבני: אמרתי לכם, אין כפילויות.

<אברהם דובדבני: אלא את הדבר הבלתי אפשרי שהיה אז וזה עידוד עלייה מהמערב כי עליית מצוקה פחות או יותר הסתיימה ורוב העלייה לארץ הייתה תוצאה של עליית מצוקה.

<אברהם דובדבני: עלייה מהמערב במיוחד בעשרות השנים האחרונות, המספרים היו מאד מאד עלובים ואף אחד לא הסכים להרים את הכפפה הזו.

<אברהם דובדבני: אנחנו אמרנו, אנחנו תמיד עובדים על העיקרון שקיבלנו אותו ממורשת הרצל – של אם תרצו אין זו אגדה.

<אברהם דובדבני: אין דבר שלא ניתן לכבוש אותו, אין דבר שאי אפשר לעשות אותו.

<אברהם דובדבני: צריך להאמין ולעשות.

<אברהם דובדבני: לקחנו את זה כשהנושא עוד לא היה חם, עוד לפני כל האירועים האנטישמיים ועוד לפני כל הגל הגדול של העלייה.

<אברהם דובדבני: כשאף אחד לא רצה להתקרב לנושא הזה, לקחנו את זה על עצמנו ומאז אנחנו עושים פעילויות מאד מאד משמעותיות והפכנו את זה אפילו למחלקה ומרינה נמצאת פה איתנו.

<אברהם דובדבני: היא יושבת ראש המחלקה לעידוד עלייה.

<אברהם דובדבני: אני מדגיש, אנחנו עוסקים בעידוד עלייה.

<אברהם דובדבני: אני רוצה להבהיר פה משהו עקרוני, כי זה ועדת העלייה והקליטה.

<אברהם דובדבני: רוב הזמן, עכשיו הממשלה ואחרים רוצים לדעת כמה עולים, כמה עלו.

<אברהם דובדבני: היום הגל הזה ויש באמת עלייה, המספרים בשנתיים האחרונות קפצו בצורה דרמטית, אבל זה בגלל האנטישמיות בעיקר, בעיקר שנאת עשו ליעקב.

<אברהם דובדבני: היה שר חינוך ראשון במדינת ישראל, קראו לו זלמן הרן, אז הוא אמר עלייה תהיה לישראל או בעזרת השם או בעזרת האנטי שם.

<אברהם דובדבני: אז זה בדיוק.

<אברהם דובדבני: אנחנו עוסקים בקטע של העלייה בעזרת השם, כלומר עלייה אידיאולוגית, עלייה מתוך הכרה ציונית, עלייה מתוך הבנה שזה הבית.

<אברהם דובדבני: דבר שהוא משימה מאד מאד קשה, אבל אנחנו הסברנו לכולם, צריך להמשיך לעסוק בעידוד עלייה בכל תנאי, כדי להבטיח שגם אחרי הגל הזה תמשיך העלייה הגדולה גם ללא הסיוע של שונאי ישראל.

<אברהם דובדבני: אנחנו בקטע הזה עושים פעולות מאד מרשימות.

<אברהם דובדבני: נמצאת פה מרינה והיא בוודאי תוסיף כמה דברים.

<אברהם דובדבני: בעידוד עלייה אנחנו בעיקר הקמנו מרכזי עלייה שהלב שלהם זה אולפנים.

<אברהם דובדבני: אנחנו כבר עברנו את ה-100 אולפנים שהקמנו בשנת 2016 ואנחנו בשנת 2017 נגיע ל-225 אולפנים.

<אברהם דובדבני: זה מהלך דרמטי, שאם אתה לוקח בחשבון שכל כיתת אולפן זה בין 20 ל-25, זה אלפים שנמצאים כבר עכשיו ועוד נגיע ל-4,000,5,000 בפזורה, זה לא הכל בצרפת.

<אברהם דובדבני: החלק הגדול ביותר הוא כמובן בצרפת, כי יש צורך מיידי במסגרת הכשרת האנשים ועידודים לעלות, לתת להם את השפה, אבל זה גם בארגנטינה, גם בברזיל וגם באנגליה.

<אברהם דובדבני: במקומות שונים אנחנו עושים וזה רק הולך ויגבר.

<אברהם דובדבני: הלילה מרינה יוצאת לדרום אמריקה כדי לפתוח עוד 11 אולפנים בברזיל.

<אברהם דובדבני: בהחלט מהלכים דרמטיים בעניין.

<אברהם דובדבני: עוד דבר אחד שיצא.

<אברהם דובדבני: הוקם יחד בינינו ועם הסוכנות דבר שמאד חשוב לוועדה הזו לדעת אותו.

<אברהם דובדבני: יש דבר שנקרא חברת אופק, חברה שבבעלות הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית, בעלות משותפת שעובדת בשיתוף ישיר עם משרד הקליטה כמובן, שבאמצעות החברה אנחנו מוציאים לפועל את הפעולות.

<אברהם דובדבני: כלומר זה לא שאנחנו עושים אותן ישירות, אלא אנחנו עושים אותן במסגרת החברה.

<אברהם דובדבני: זה גם נותן אפשרות למדינה לסייע לנו גם כלכלית, כספית, בצורה מרשימה כדי שנוכל לבצע את הפעולות.

<אברהם דובדבני: כל זה הדברים שעשינו.

<אברהם דובדבני: אני רוצה להזכיר עוד שני דברים שלא אמרתי בהתחלה וצריך לדעת.

<אברהם דובדבני: במסגרת הדברים שאמרנו שאנחנו נעשה דברים שאחרים לא עושים אותם, אנחנו נכנסנו בצורה מאסיבית לפעול בקרב הפזורה דוברת הרוסית, שנמצאת בתפוצות.

<אברהם דובדבני: יש כמיליון בקנדה ובארצות הברית, יש קבוצה גדולה בגרמניה, יש קבוצה גדולה באוסטרליה ואין אף אחד שמתייחס אליהם - - -.

<אברהם דובדבני: אנחנו פועלים בתוכם בצורה רצינית.

<אברהם דובדבני: שוב, גם זה באחריותה של מרינה, הדבר הזה, ויש לנו גם שליחים, אפילו אנחנו מחזיקים שליחים ופעילים בתוכם והדבר היפה ביותר וההפתעה הכי גדולה זה ההיענות האדירה שלהם לשיתוף פעולה.

<אברהם דובדבני: אנחנו חשבנו אחרי שבחרו לא לבוא לפה אלא בחרו ללכת לארצות הברית וכו', שהם לא ירצו להסתכל עלינו.

<אברהם דובדבני: להיפך.

<אברהם דובדבני: הם מחפשים את הקשר עם ישראל, הם ממלאים את האולפנים שלנו בעברית.

<אברהם דובדבני: הם עושים פעילויות של יום העצמאות וחגים אחרים.

<אברהם דובדבני: ממש יוצא מן הכלל.

<אברהם דובדבני: בסופו של דבר זה גורם גם לעלייה.

<אברהם דובדבני: זה קצת רחוק, זה קצת פחות מדבר אליהם, אבל נעשית בזה פעולה רצינית.

<אברהם דובדבני: הגוף הנוסף שגם כן עכשיו הפך להיות פופולארי, אבל אנחנו כבר פועלים בזה למעלה מ-5 שנים, כבר 7 שנים, זה פעילות בקרב מה שהיו קוראים היורדים, בקרב הישראלים שנמצאים בחוץ לארץ, וזה סיפור.

<אברהם דובדבני: רק בצפון אמריקה יש כמיליון ישראלים ואנחנו התחלנו לפעול בתוכם.

<אברהם דובדבני: היום הם כבר הקימו ארגון משלהם והמדינה פועלת איתם ומשתפת איתם פעולה.

<אברהם דובדבני: אנחנו התחלנו לטפל בכל הדברים האלה עוד לפני שקם הארגון והקמנו מרכזי תרבות יחד עם משרד התפוצות ועם מי שהיום יושב ראש הכנסת, יולי אדלשטיין.

<אברהם דובדבני: עשינו את זה באמצעותם, באמצעות כסף של משרד התפוצות דאז ועשינו את ההתחברות הזו עם הציבור הזה.

<אברהם דובדבני: מרכזים יפיפיים, כולל אפילו במקומות מסוימים הקמת בית ספר יומי לילדי ישראלים, ששם זה ארבע שעות עברית וכו'.

<אברהם דובדבני: אני חושב שאלה הדברים העיקריים.

<אברהם דובדבני: כמובן אנחנו עוסקים בזריעת ציונות שגרתית, מחזירים את הנושא הציוני שיהיה שיח ציוני בקהילות, שתהיה יותר מודעות בקהילות לנושאים הציוניים ושיתוף הפעולה עם הקהילות הוא מצוין, מצוין.

<אברהם דובדבני: אחרי שהתברר, ובזה אני אסיים את הפתיחה שלי כדי לאפשר גם לאחרים וגם לשאלות, התברר שמה שהחלטנו אז – שנעשה מה שצריך ובחרנו בנושאים האלה – שבחרנו בנושאים הנכונים.

<אברהם דובדבני: הדוגמא הכי חזקה זה העברית.

<אברהם דובדבני: אמרו לנו תגידו, אתם השתגעתם, הולכים לדבר?

<אברהם דובדבני: שילמדו עברית בחוץ לארץ, להגיד לאמריקאים שהם צריכים לדעת עברית?

<אברהם דובדבני: וכשהגענו לארצות הברית התברר שחיכו לנו.

<אברהם דובדבני: אנחנו מחזיקים את הפעילות המרשימה וזה טיפה בים, כי ארצות הברית זה חמישה מיליון יהודים, אבל המהלך שאנחנו רואים אותו וההיענות וממש עוזרים, כולל סיוע כספי.

<אברהם דובדבני: יש לנו מועצה ציבורית מקומית לטיפוח העברית של אנשים טופ-טופ.

<אברהם דובדבני: זו באמת דוגמא שיש לנו פה הרגשה לגבי התפוצות של כל מיני דברים שהיא לא נכונה ואפילו עניין של העברית, עניין של עלייה, עניין של השיח הציוני, לדבר על ציונות היום יותר מאשר אי פעם, כי עד שמתחילים להסביר מדיניות כזו או אחרת של המדינה זה דבר שצריך להסביר להם למה אנחנו פה והזכות וכל הדברים האלה.

<אברהם דובדבני: גם על הנושא הציוני, אנחנו צריכים לחדור לאוניברסיטאות כדי להסביר את זה.

<אברהם דובדבני: אלה הדברים שאנחנו פועלים.

<אברהם דובדבני: שוב, אמרתי ואני אומר את זה שוב, ברוך השם, אנחנו רואים ברכה בעמלנו.

<אברהם דובדבני: כמובן שהציפיות שלנו הן עוד הרבה יותר גדולות, אין פה זרי דפנה לנוח עליהם עדיין, אבל בהחלט אנחנו רואים את ההתפתחות כל הזמן, רואים את ההיענות בשטח וזה חלקנו שהייתי אומר שלקחנו על עצמנו, לשים את הכתף בחלק הכי כבד של האלונקה, באותם נושאים שאין להם סיכוי והכי קשה להביא אותם, שזה העלייה מהמערב, מבחינה אידיאולוגית עידוד העלייה, הנושא של העברית.

<אברהם דובדבני: אלה נושאים שקשה מאד והם היו חסרים וזה היה החלק הכבד שבאלונקה, ושם שמנו את הכתף והאלונקה מתקדמת.

<אברהם דובדבני: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה, תודה רבה.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע גם ממלא מקום יושב ראש ההסתדרות הציונית, מר יעקב חגואל, בבקשה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת אתה רוצה?

מרדכי יוגב: לא, אני רוצה לשמוע.

אברהם נגוסה: בסדר.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<יעקב חגואל: בוקר טוב.

<יעקב חגואל: תודה על ההזדמנות ועל ההזמנה שלך כיושב ראש הוועדה לחשוף את הפעילות של ההסתדרות הציונית בפני המקום הזה.

<יעקב חגואל: לפני שאני נוגע בתחומי האחריות הישירים שלי בהסתדרות הציונית, אני רוצה לגעת בתאריך חשוב.

<יעקב חגואל: אנחנו מציינים השנה 120 שנה לקונגרס הציוני הראשון ואנחנו גאים בכך.

<יעקב חגואל: הקונגרס הציוני הראשון זו למעשה האסיפה הכללית הראשונה שהקימה את התאגיד הזה, שנקרא ההסתדרות הציונית העולמית, ואנחנו גוף שקיים כמעט 120 שנה וממשיכים לפעול.

<יעקב חגואל: בדרך הקמנו לנו כמה חברות בת קטנות, כמו הסוכנות היהודית, כמו קרן היסוד, כמו קרן קיימת.

<יעקב חגואל: אמרתי קטנות בבדיחות, לא ברצינות.

<יעקב חגואל: אנחנו גאים בהן ועד היום הן חברות בת שלנו והן עושות פעילות יפה וטובה ואנחנו מתאמים איתם את הפעילות שלנו.

<יעקב חגואל: כמו שאמר פה יושב ראש ההסתדרות הציונית, אנחנו לא עושים דברים שהם עושים והם לא עושים דברים שאנחנו עושים.

<יעקב חגואל: אנחנו מתואמים בינינו.

<יעקב חגואל: הוא נתן את הדוגמא של העלייה.

<יעקב חגואל: אני חושב שבהקשר הזה המוסדות הלאומיים כולם, מנסים להתעסק בעניינים הציוניים בצורה הטובה ביותר מזה עשרות שנים ובשנה הזאת, בשנת ה-120, אנחנו צפויים בעזרת השם לקיים מספר אירועים, גם בארץ וגם בתפוצות, שהמטרה זה לציין את האירוע ההיסטורי הזה, אבל לא רק.

<יעקב חגואל: המטרה שלנו היא גם להשתמש בזה כטריגר להעצים את הציונות גם בקרב עמנו היושב בציון וגם בקרב העמנו שלא יושב בציון ואני ארחיב בזה קצת בהמשך, אבל אנחנו כבר בהתארגנות לאירוע בבאזל ויש לנו אישור של ראש הממשלה שהוא הולך להשתתף באירוע הזה וגם באירועים - - -

מרדכי יוגב: עכשיו אני מבין למה ברק גידל זקן.

<יעקב חגואל: ומעבר לזה אנחנו הולכים לקיים אירועים ברחבי הארץ.

<יעקב חגואל: אתם עוד מעט, כשתצאו מהארץ על מנת לחזור, תוכל לראות מיצג שלנו בנתב"ג, כל מיני דברים שקשורים למאה העשרים.

<יעקב חגואל: אני לא אגלה את כל הסודות, אבל תהיו ערניים לזה בשנה הקרובה.

<אברהם דובדבני: ויש הבנה עם יושב ראש הכנסת שגם הכנסת תציין יום אחד את ה-120 שנה להסתדרות הציונית.

<יעקב חגואל: נכון, נכון מאד.

מרדכי יוגב: בבזאל.

<אברהם דובדבני: לא, לא, פה, פה.

<יעקב חגואל: אנחנו נעשה בכנסת.

<אברהם דובדבני: במשכן הזה.

<יעקב חגואל: גם בבאזל.

מרדכי יוגב: יש תמונה דרך אגב במעבר, של כינוס באזל.

מרדכי יוגב: בקומה מעל האודיטוריום יש תמונה גדולה של כל נציגי באזל.

<יעקב חגואל: נכון.

<יעקב חגואל: תמונת המחזור של 208 הצירים, נכון.

<יעקב חגואל: אני רוצה לגעת בתחומי האחריות הישירה שלי.

<יעקב חגואל: אני מטפל, כמו שאמר יושב ראש ההסתדרות הציונית בעיקר בשני דברים.

<יעקב חגואל: אחד, במאבק באנטישמיות.

<יעקב חגואל: חשוב לומר שמבחינת המוסדות הלאומיים שוב, האחריות של המאבק באנטישמיות היא אחריות שלנו ואנחנו מטפלים בה היטב.

<יעקב חגואל: לצערנו אנחנו נמצאים בעשור לא פשוט, עשור שבו כל שנה ישנה יותר אלימות אנטישמית מהשנה שקדמה לה ואנחנו בהקשרים האלה גם הקמנו מרכז למאבק באנטישמיות באינטרנט, בניו-מדיה, מרכז שקיים מזה חמש וחצי שנים.

<יעקב חגואל: אנחנו גם עורכים כנסים ברחבי העולם.

<יעקב חגואל: סיימנו לפני כחודש וחצי כנס אירופאי גדול בנושא המאבק באנטישמיות - - -

<אברהם דובדבני: בבודפשט.

<יעקב חגואל: בבודפשט, נכון.

<יעקב חגואל: ובעוד שלושה שבועות אנחנו עורכים כנס לדוברי צרפתית בפריז, במאבק באנטישמיות.

<יעקב חגואל: אנחנו מנסים לרתום ככל שיותר שותפים לעניין.

<יעקב חגואל: אני דיברתי בחדר הזה מספר פעמים השנה על העניין, אז אני לא אכביר, אבל בהחלט זה נושא שמדאיג אותנו מאד.

<יעקב חגואל: דרך אגב, זה מדאיג אותנו גם בהקשר של התבוללות.

<יעקב חגואל: אנחנו בהחלט רואים קשר בין האנטישמיות שעולה לבין התבוללות.

<יעקב חגואל: צריך להבין שזה שעמנו, שהיהודים בעולם היום פוחדים לשים מזוזות על הדלתות או ללכת עם כיפות על הראשים, בסופו של יום זה גורם להתבוללות להתגבר גם.

<יעקב חגואל: יש קשר בין שני הדברים, גם מחקרית יש קשר בין שני הדברים.

<יעקב חגואל: זה בנושא המאבק באנטישמיות.

<יעקב חגואל: הדבר השני שאני אחראי עליו, זה פעילות עם ישראלים בארץ ותפוצות.

<יעקב חגואל: נגע בו יושב הראש בעניין הפעילות עם הישראלים שלא גרים פה יותר.

<יעקב חגואל: לצערנו אנחנו גם מחפשים מילים, כבר לא קוראים להם יורדים וכבר לא קוראים לזה לצערנו לרדת מהארץ, אלא היום יש מכבסת מילים כמו למשל רי-לוקיישן.

<יעקב חגואל: אנחנו באמדוקס ברי-לוקשיין, עוברים למקום אחר.

<יעקב חגואל: כל הנושא של הגלובליזציה, כל הנושא שהפכנו להיות כפר גלובאלי, הוא בעניין הזה מאד נוגע ואני רוצה לספר לכם על חוויה שלי לראות משפחה שהייתה גרה בשדרות וגרה היום בלוס אנג'לס, והם אומרים לי אין בעיה, הסבתא ממשיכה לגור בלוס אנג'לס, יש לנו פייס-טיים, יש לנו מיני בישין אחרים שאנחנו רואים אותם דרך המסכים.

<יעקב חגואל: הסבתא רואה את הנכד כל יום, הכל בסדר.

<יעקב חגואל: ואנחנו מתרגלים לזה כבר.

<יעקב חגואל: איפה הריח של הנכד?

<יעקב חגואל: איפה החיבוק לנכד?

<יעקב חגואל: אני מדבר כרגע ברמה האישית.

<יעקב חגואל: ברמה הלאומית, בסוף אנחנו מאבדים מאד את הקשר של העם אל הארץ, ובעברית יותר פשוטה – אנחנו מאבדים את הערכים שלנו ואת הציונות, עם הפרנסה ועם ההישגיות ואנחנו מתבלבלים בהקשרים האלה וזה מוביל אותי לכך שאנחנו מטפלים גם בהעצמת הציונות בקרב הישראלים פה בארץ.

<יעקב חגואל: ובהקשרים האלה אנחנו פועלים רבות בהסתדרות הציונית העולמית ואנחנו מנסים להעצים את הפעילות הציונית הן בקרב הצעירים, אבל לא רק.

<יעקב חגואל: יש לנו פעילות רבה מאד היום ב-70 ערים ברחבי הארץ בכל נושא של העצמת הציונות, גם בקרב הגיל השלישי, כי אין לנו ספק שהעניין הזה של ההתעסקות בציונות, העניין הערכי שאנחנו התבלבלנו בו ואנחנו משקיעים את המאמצים שלנו בעניין של ההישגיות ולא בעניין של הערכיות, הוא משהו שחוצה את כל החברה הישראלית, בהקשרים האלה אנחנו לקחנו על עצמנו ואנחנו עושים הרבה מאד פרויקטים.

<יעקב חגואל: אני רוצה לגעת באחד מהם, שזו לו עכשיו השנה הרביעית.

<יעקב חגואל: אנחנו עורכים את חידון הציונות למשפחות, שהשיא שלו זה באמת בפריים טיים של ערוץ 10 עם אלי יצפאן ביום העצמאות, אבל זה רק השיא וזה רק התירוץ.

<יעקב חגואל: התהליך הוא התהליך החשוב.

<יעקב חגואל: אנחנו סיימנו את השנה האחרונה בכך שהשתתפו 12,000 משפחות בתהליך שלנו.

<יעקב חגואל: זה חידון למשפחות שיש אותו גם אינטרנטי וגם לוקאלי בחלק גדול מהערים בארץ, ולאחר מכן ברמה המחוזית.

<יעקב חגואל: בתהליך הזה השתתפו כ-12,000 משפחות, זה אומר כמעט 50,000 איש שהיו בתוך התהליך הזה.

<יעקב חגואל: דרך הטריגר הזה של המסכים, האינטרנט, המיינסטרים הישראלי, שזה השיח היום שלנו, אנחנו מצליחים לרתום את הציבוריות הישראלית לתוך אותה הגברת הציונות בקרב ישראלים.

<יעקב חגואל: עד כאן.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת קסניה סבטלובה, חברת ועדה.

אברהם נגוסה: לפני שנשמע את ראשי המחלקות של ההסתדרות, האם המנכ"ל מר אלי כהן, רוצה להוסיף?

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: ראשי המחלקות ידברו, בבקשה.

אלי כהן: תודה רבה לך אדוני יושב הראש.

אברהם נגוסה: אוקיי, תודה.

אברהם נגוסה: אז אני הולך לכיוון של המחלקה של החטיבה ההתיישבותית.

אברהם נגוסה: הוועדה מאד רוצה לשמוע על תפקודה של המחלקה בעניין זה, מכיוון שאנחנו ערכו שם ביקורים ואף עשינו שם דיונים, גם בגוש עציון, בחברון, במטה בנימין ואנחנו התרשמנו שיש קליטה מאסיבית באזורים האלה, שאנחנו רואים שזו קליטה איכותית ומאד מוצלחת.

אברהם נגוסה: יחד עם זאת, הם שיתפו איתנו והביאו לידיעתנו את הבעיות הקיימות, כמו המבנים ופרויקטים שונים ולכן אנחנו רוצים לשמוע על הפעילות של המחלקה בעניין זה בהתיישבות וגם כמתן פתרון לבעיות המבנים לפעילות חברתית וגם דיור לעולים ביהודה ושומרון.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע לשמוע את התייחסות ההתיישבות.

<אברהם דובדבני: החטיבה מטפלת בכל הארץ, לא רק ביהודה ושומרון.

<אברהם דובדבני: היום גליל זה גם נגב.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמח - - -

<אברהם דובדבני: לא, אז אני אומר, אין כתובת אחרת.

<אברהם דובדבני: כל נושא הדיור לעולים הוא גם בצד הזה וגם בצד השני.

אברהם נגוסה: אני הבנתי.

אברהם נגוסה: נשמח להתייחס גם בגליל, גם בנגב וגם במרכז הארץ, אין שום בעיה, אבל אני התמקדתי בנושא הזה בעיקר, כי השאלות שהגיעו אלינו חזרו על עצמן.

אברהם נגוסה: אז אני אשמח שתתייחס בכלל, לכל הארץ.

<גאל הנרי גרינוולד: בסדר גמור.

<גאל הנרי גרינוולד: בוקר טוב.

<גאל הנרי גרינוולד: ברשות יושב הראש, אני אנסה להתייחס בקצרה לשאלות שאתה שאלת ולתת איזו שהיא סקירה קצרה על הנעשה במסגרת החטיבה להתיישבות בתחום הזה שנקרא קליטת עלייה והבאת עולים.

<גאל הנרי גרינוולד: באופן כללי צריך לדעת וכל מי שקצת מבין וקשור לנושא של העלייה יודע - - -

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת עודד פורר שהיא גם מנכ"ל משרד הקליטה.

עודד פורר: בוקר טוב.

אברהם נגוסה: בדיוק התחלנו עכשיו לדבר על קליטת עלייה.

אברהם נגוסה: השאלה התמקדה בתחום הקליטה.

<גאל הנרי גרינוולד: מי שמבין ומי שקשור לנושא של העלייה והקליטה יודע עד כמה חשוב למצוא מסגרת מתאימה כדי לקלוט את העולים.

<גאל הנרי גרינוולד: עולה שמגיע לכאן, שעזב את מדינתו, צריך להתמודד עם הרבה מאד בעיות, החל משפה, החל מתעסוקה, מבעיות של חינוך.

<גאל הנרי גרינוולד: הרבה פעמים הוא צריך להתמודד עם דרך חדשה.

<גאל הנרי גרינוולד: אני אומר את הדברים האלה כיוון שהמסגרת ההתיישבותית – הן בצפון והן בדרום והן במרכז – היא הרבה פעמים נותנת בדיוק את התשובות למה שהעולה צריך.

<גאל הנרי גרינוולד: זאת אומרת למה אני אומר את הדברים האלה, כיוון שהחטיבה להתיישבות, שהיא אמונה על התחום הזה שנקרא המגזר הכפרי, וכפי שאמר יושב ראש ההסתדרות הציונית העולמית, לא רק ביהודה ובשומרון אלא בגליל, בנגב, בצפון ובדרום.

<גאל הנרי גרינוולד: הרבה פעמים אנחנו שומעים מהעולים שיותר קל להם להיקלט ביישוב שכל היישוב מתגייס לטובתם, מאשר להימצא בעיר גדולה כזאת או אחרת, ששם לפעמים הרבה הרבה יותר קשה.

<גאל הנרי גרינוולד: לכן צריך לדעת שבהחלט החטיבה להתיישבות יכולה לתת תשובה מתאימה, שעונה על אותם צרכים של העולים, על כל המגוון של הבעיות שאני הזכרתי.

<גאל הנרי גרינוולד: זו נקודה ראשונה.

<גאל הנרי גרינוולד: הנקודה השנייה, אני מניח שיושב הראש יודע שהחטיבה להתיישבות עברה מספר אירועים בשנתיים האחרונות ועדיין אנחנו נמצאים לקראת חזרתה של החטיבה להתיישבות לתפקוד מלא, אבל אני כבר יכול להגיד לכם שיש שני דברים שאנחנו עוד רוצים לעסוק בהם במהלך שנת 2016.

<גאל הנרי גרינוולד: שני נושאים שנוגעים ישירות לתחום העולים.

<גאל הנרי גרינוולד: אחד זה נושא של חברה וקליטה, דהיינו ביישובים בצפון, החטיבה להתיישבות שותפה יחד עם המועצות האזוריות כדי לממן את השכר של אותם רכזים שמטפלים בעולים.

<גאל הנרי גרינוולד: והדבר השני, הנושא של חברה משכנת.

<גאל הנרי גרינוולד: דהיינו, באותם נושא שנקרא מבנים.

<גאל הנרי גרינוולד: מבנים יבילים, מבנים אחרים, שבהם ניתן ליישב אותם באותם יישובים שרוצים לקלוט עולים ובדרך הזאת גם ברוח, זאת אומרת דרך החברה והקליטה וגם בדרך החומר, באותם קרוואנים שניתן לתת לעולים, אנחנו יכולים לעסוק ולקלוט את העולים.

<גאל הנרי גרינוולד: לכן אני מאד מאד מקווה שבמהלך שנת 2017 החטיבה להתיישבות תוכל לתת מענה מאד מאד משמעותי לנושא של העולים.

<גאל הנרי גרינוולד: ואני אוסיף קצת יותר מזה.

<גאל הנרי גרינוולד: לי ידוע באופן אישי על כ-100 משפחות, לצערי הרב, אני אומר את זה בצער רב, על 100 משפחות שעלו מצרפת ועזבו וירדו חזרה לחוץ לארץ.

<גאל הנרי גרינוולד: למה אני מציין את זה, כי בבדיקה שאנחנו קיימנו, שעשינו על אותן משפחות על ידי אותם גורמים שמבינים בתחום הזה, בין היתר, אני אומר בין היתר, זה לא הכל.

<גאל הנרי גרינוולד: אז צריך לדעת שהם הצביעו על העדר תמיכה קהילתית בקליטה שלהם.

<גאל הנרי גרינוולד: במילים יותר פשוטות, הם הגיעו לאן שהם הגיעו ואף אחד לא הסתכל עליהם.

<גאל הנרי גרינוולד: אף אחד לא טיפל בהם כמו שזה צריך.

<גאל הנרי גרינוולד: אני לא אומר שזה רק זה.

<גאל הנרי גרינוולד: אני מציין את זה, כי במסגרת ההתיישבותית אתה יכול לראות יישוב שלם שמתגייס כדי לקלוט את המשפחה הזאת, ואני יכול לתת דוגמאות של מצפה נטופה בגליל, שלא רק שהיישוב כיישוב התגייס כדי לקלוט משפחות שעלו מארצות הברית, אלא גם החטיבה להתיישבות בעבר הקימו שם בקו"ם.

<גאל הנרי גרינוולד: זאת אומרת הקימו שם מספר קרוואנים כדי לקלוט במסגרת הקליטה הראשונה, החודשים הראשונים, את המשפחות.

<גאל הנרי גרינוולד: ואותו דבר במקומות אחרים בארץ.

<גאל הנרי גרינוולד: לכן הדבר הזה הוא מאד מאד חשוב.

<גאל הנרי גרינוולד: והדבר האחרון ובזה אני אסיים, אדוני יושב הראש, אני רוצה לנצל את ההזדמנות שאני נמצא כאן ושאנחנו עוסקים בנושא של עלייה וקליטה, כדי לבקש ממך ודרכך ודרך חברי הכנסת שנמצאים כאן, לקרוא לממשלת ישראל ולכנסת ישראל לעשות יותר בתחום העלייה והקליטה מהמערב.

<גאל הנרי גרינוולד: אני רוצה להסביר את עצמי.

<גאל הנרי גרינוולד: זה כבר לא קשור לחטיבה להתיישבות.

<גאל הנרי גרינוולד: זה גם קשור לחטיבה להתיישבות, אבל זה לאו דווקא קשור לחטיבה להתיישבות.

<גאל הנרי גרינוולד: תראו, אנחנו נמצאים בשעה מאד מאד מיוחדת.

<גאל הנרי גרינוולד: יש פוטנציאל גדול מאד של עלייה מהמערב.

<גאל הנרי גרינוולד: כשאני אומר המערב, אני מתכוון בעיקר באירופה.

<גאל הנרי גרינוולד: כולנו מכירים את המציאות שקיימת באירופה והיהודים היום בהרבה מאד מדינות באירופה יודעים שהעתיד שלהם לא שם.

<גאל הנרי גרינוולד: הם לא מנסים לשכנע אותך כמו בעבר, להגיד לא, אני יכול להישאר פה.

<גאל הנרי גרינוולד: לא.

<גאל הנרי גרינוולד: הם יודעים שהם לא יהיו שם בעתיד.

<גאל הנרי גרינוולד: השאלה הגדולה – האם היהודי מפריז יעבור לקנדה או למיאמי או שיעבור להבדיל לישראל.

<גאל הנרי גרינוולד: כנ"ל לגבי בלגיה וכנ"ל לגבי שוויץ ולעניות דעתי זה יקרה בעוד הרבה מאד מדינות ברחבי העולם ולא רק באירופה.

<גאל הנרי גרינוולד: והשאלה מה אנחנו כמדינה עומדים לעשות.

<גאל הנרי גרינוולד: ואם אני יכול לבקש ממך, שדרכך לממשלת ישראל, דרכך לאותם משרדים, להיות שופר לקריאה הזאת ולעשות הרבה הרבה הרבה יותר ממה שאנחנו עושים.

<גאל הנרי גרינוולד: דברים יפים נעשים, אבל לא מספיק.

<גאל הנרי גרינוולד: צריך לעשות יותר.

<גאל הנרי גרינוולד: צריך לייצר כלים חדשים.

<גאל הנרי גרינוולד: יש פוטנציאל גדול.

<גאל הנרי גרינוולד: וכפי שאמר יושב ראש ההסתדרות הציונית עולמית, התיישבות וציונות, כל זה לא הולך בלי העלייה.

<גאל הנרי גרינוולד: ולא במקרה אגב אני מרשה לעצמי להגיד ששלושה חברי הנהלה שנמצאים כאן, שמייצגים את ההסתדרות הציונית העולמית, זה נכון לגבי סלביו, זה נכון לגבי מרינה וזה נכון לגבי, שלושתנו גם כן עלינו לארץ ושלושתנו מבינים ומכירים בדבר הזה.

<גאל הנרי גרינוולד: ולכן אנחנו רוצים להיות כאן בשביל לבקש ממך שתהיה השופר לקריאה הזאת, על מנת שאחינו שנמצאים בגולה יחברו למדינת ישראל.

<גאל הנרי גרינוולד: זה מצב של Win-Win, כמו נוהגים להגיד.

<גאל הנרי גרינוולד: הם צריכים את זה ומדינת ישראל צריכה את זה.

<גאל הנרי גרינוולד: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: באמת הראייה שלך הייתה גם בקרב הנהלת הסוכנות היהודית, כשהם היו פה - הירידה במספר העולים לעומת הצפייה שהייתה צריכה להיות, ואחד הדברים זה באמת בעיות בתעסוקה ובדיור פה בארץ, וזה מה שגורם לעולים ולא מושך אותם לכיוון מדינת ישראל.

אברהם נגוסה: אנחנו באמת פועלים בכיוון הזה, שאתם יודעים שזה ביום העלייה, בפעם הראשונה ניסינו להביא למודעות, להתגייסות של הממשלה.

אברהם נגוסה: החוקים שמתקנים פה בעניין תעסוקת העולים.

אברהם נגוסה: אנחנו העברנו השבוע חוק עבור הרוקחים והעברנו גם חוק לגבי רופאי שיניים.

אברהם נגוסה: אלה דברים שאנחנו משתדלים.

אברהם נגוסה: זה לא מספיק.

אברהם נגוסה: צריך לעשות עוד, אני מסכים איתך, אבל העבודה המשותפת עם כל הארגונים וגם משרדי הממשלה, כולם צריכים להתגייס כדי להביא לשינוי המצב ולמשיכה של היהודים לעלות למדינת ישראל.

אברהם נגוסה: בשלב הזה ניתן לחברי הכנסת.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת - - -

עודד פורר: מוטי היה לפני.

אברהם נגוסה: אתה הצבעת ולכן.

אברהם נגוסה: אתה רוצה?

מרדכי יוגב: אני גם אשמח להמשיך לשמוע, לא רק להגיד.

אברהם נגוסה: אוקיי.

מרדכי יוגב: ראשית גם אני מברך את יושב ראש ההסתדרות הציונית, אברהם דובדובני ואת יעקב ואת כל העוסקים בכל המשימות שהזכיר פה מר דובדובני.

מרדכי יוגב: ובאמת גם אני ואני פה כבר מהקדנציה הקודמת בוועדת העלייה והקליטה ובאמת אני רואה בנושא הזה את אחד מאבני היסוד וכמו כן אין מה להאריך.

מרדכי יוגב: אני חושב שהנושא של - - - בחו"ל הוא חשוב מאד מאד מאד.

מרדכי יוגב: אני בא וכולנו רואים את זה, זה נותן את ההנגשה הראשונה לעולה פה, שהיא כל כך חסרה כשחווינו את העניין שילד עולה לגן והוא לא יודע עברית.

מרדכי יוגב: הוא עולה לכיתה א', מכוח זה שהוא עולה לכיתה א' הוא נשאר שם מפגר מאחור, או הוא עולה בכיתה י"א והוא נשאר מפגר מאחור במבחנים לצה"ל והוא לא ממלא את כל הפוטנציאל שלו ואז כל הצה"ל כמכינה לחיים, הוא נשאר מאחור.

מרדכי יוגב: ככל שבאים עם היכולת של העברית, ואתמול פגשתי במכינה במישור אדומים עולים שבאו עם יכולת העברית.

מרדכי יוגב: התפלאתי.

מרדכי יוגב: הם אמרו לי שהם עלו לפני שנה ולפני שנתיים עם עברית.

מרדכי יוגב: לא שאלתי אם הם היו באולפנים, אבל אין לי ספק שהם כנראה למדו עברית בחו"ל ובזכות זה הם מסוגלים להיות מונגשים היום.

מרדכי יוגב: זו משימה חשובה ביותר.

מרדכי יוגב: ככל שהיא תורחב זה מיד נותן פה.

מרדכי יוגב: השפה כשפה היא נגישות לכל היתר.

מרדכי יוגב: מפתח ראשון.

מרדכי יוגב: הדבר השני שאני רוצה לומר.

מרדכי יוגב: אנחנו פה בוועדת העלייה והקליטה ומשרד העלייה והקליטה ופה זה נאמר גם על ידי גאל, בשנים מבורכות של 31,400 אמרו לנו סיכום סופי בשנת 2015 וצפי ל-40,000 ומציאות של 26,000 עולים.

מרדכי יוגב: הפער שפה בוועדה עמדנו עליו רבות, של כנראה בעיקר קשיים בקליטה ואנחנו פה הייתי אומר מביאים למסדר המפקד משרד משרד.

מרדכי יוגב: בהתחלה חשבנו את כולם, אחרי זה הוועדה מביאה לפה משרד ממשרד.

מרדכי יוגב: אני ננזפתי על זה, סליחה שאני אומר את זה פה לפרוטוקול.

מרדכי יוגב: ננזפתי על זה שגערנו במשרד החינוך, כביכול הוא לויאלי ואני לא חושש מהדבר.

מרדכי יוגב: כי אני סבור שלא עושים מספיק בנושא הזה בכלל המשרדים.

מרדכי יוגב: בשנים כל כך מבורכות, קול דודי דופק ואנחנו פה, הנה, דיווח גאל על משפחות שחזרו לצרפת.

מרדכי יוגב: במובנים הללו כן התבשרנו שעושים הכשרות למורים בבתי ספר שהם מעל 25% עולים.

מרדכי יוגב: אני סברתי שבשנים כל כך מבורכות אין מורה שיכול להיכנס לכיתת הלימודים שלו, גם אם אין לו אף עולה ויש עולה רק בכיתה המקבילה בבית ספר לא משנה איפה, בחיפה, או בנתניה או בקריית שמונה, או במגדל העמק, בלי שהוא מקבל כמה - - -.

מרדכי יוגב: כחבר בוועדה לזכויות הילד, המועצה לזכויות הילד זוכרת, יצחק קדמן, היו"ר הקודם, היום זו ורד ויניגמן, שהביא לנו פק"ל לאבחון של נפגעי ונפגעות תקיפה.

מרדכי יוגב: איך מורה יכול להיות גורם מאבחן, גורם מפנה.

מרדכי יוגב: הייתי מצפה שכל מורה יקבל הכשרה כזו, ובכוונה הלכתי מהמקרו למיקרו בדוגמא אחת בלבד ולא ארחיב יותר, שכל מורה יראה אם העולה שותק, אם העולה שותקת ולא משנה באיזו כיתה, יהיו לו איזה שהם מפתחות ואיזה שהם כלים לבקש לו יותר שעות, לבקש לו יותר התייחסות או לשוחח איתו או לבקר אותו בביתו ולראות איך אפשר להכניס אותו יותר למרחב של החבורה ולא להישאר מאחור.

מרדכי יוגב: בנושא הזה לא ציינת, אבל זו שאלה ויכול להיות שצריך לחשוב בלית ברירה על יותר סיוע לקליטה, למרות שזה פה בארץ.

מרדכי יוגב: דיברתם על זה שאתם עושים ציונות פה בארץ, זה חשוב, כי נראה לי-.

מרדכי יוגב: וגם דרישה מהממשלה.

מרדכי יוגב: אנחנו עושים את זה פה ואני חושב שאולי חשוב שאתם תלכו גם לקבינט העלייה וגם לממשלה.

מרדכי יוגב: כהחלטת ממשלה אני לא יודע אם זה יצליח להיכנס לשנים 2017-2018, אבל גם אם זה לא נכנס, הסטה של החלטת ממשלה על אחוזים מסוימים של תקציב בכל המשרדים כולם, ודאי הנוגעים בדבר – רווחה, חינוך, בריאות, דיור, איך מנגישים.

מרדכי יוגב: רוצה לומר דיור, אתן עוד דוגמא אחת.

מרדכי יוגב: עולים מצרפת, הסתבר שהם עולים בעצם מדיור ציבורי ואין להם כסף, אפילו אולי התחלתי.

מרדכי יוגב: לא פחות מיהודי אתיופיה או בני מנשה שבאים בלי סל של הון עצמי ואולי כתוצאה מזה, אולי כחשיבה כוללת, מתוך אבחון הבעיות בכללותן של מכלול העולים, בונים יותר דיור ציבורי בערים שבהן בעיקר עולי צרפת התרכזו או נתניה, או מקומות אחרים.

מרדכי יוגב: עד כאן בנקודה הזאת.

מרדכי יוגב: יש עוד המון דוגמאות.

מרדכי יוגב: אני רק אומר כבקשה כוללת – אצלכם הרגישויות, אצלכם ההבנה.

מרדכי יוגב: אנחנו ביקשנו מחקר ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, להבין מדוע יש פערים, מאיפה הם באים.

מרדכי יוגב: מה אמרת?

<דנה גורדון שושני: אני אלחש לך אחר כך באוזן.

מרדכי יוגב: יופי.

מרדכי יוגב: תגידי.

מרדכי יוגב: שימי את זה על השולחן.

מרדכי יוגב: המחקר הזה יכול לשרת אותם ואנחנו כולנו פה ביחד לטובת אותו עניין, מה גרם לירידה, מה הגורמים הקונקרטיים, אם זה תעסוקה או אם זה דיור.

<דנה גורדון שושני: הבנתי שזה בעייתי לעשות את זה, בעייתי לחקור את זה.

מרדכי יוגב: למה?

<דנה גורדון שושני: קיבלתי תשובות ראשוניות שזה ממש לא פשוט.

עודד פורר: מה הבעייתיות פה?

<דנה גורדון שושני: לחקור את המניעים לכך שיש ירידה בעלייה לעומת הצפי.

מרדכי יוגב: למה?

מרדכי יוגב: תראייני את המשפחות הללו אצלו.

<גאל הנרי גרינוולד: אני לא צריך מחקר, אני יכול בלי מחקר להגיד לך.

מרדכי יוגב: אין פה סודות.

<דנה גורדון שושני: אני התייחסתי לדרישה שלנו ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.

אברהם נגוסה: בעיה של תעסוקה ודיור בעיקר.

מרדכי יוגב: בסדר, אבל אנחנו רוצים איזה מחקר רשמי, כדי שנוכל להעמיד את זה בפני הממשלה, לשקף.

מרדכי יוגב: אנחנו כולנו פה ביחד, יחד עם המוסדות, יחד עם ההסתדרות, עם כל הגורמים ועם משרדי הממשלה.

מרדכי יוגב: ששרת העלייה והקליטה יהיה לה מול העיניים מה היא צריכה לדרוש, מה אנחנו ביחד רוצים לשפר.

מרדכי יוגב: אז אם כן אני חושב שהמחקר הזה הוא חשוב, אני חושב שאנחנו צריכים להתעקש עליו כוועדה ולא לוותר ולהביא את זה גם לידי כולם.

מרדכי יוגב: אנחנו כולנו חפצים בזה.

מרדכי יוגב: כולנו חפצים לא בשביל להעניש מישהו, בשביל לדעת מה אנחנו צריכים לעשות יותר.

מרדכי יוגב: אני לא מבקר אף אחד.

מרדכי יוגב: זה דבר שני.

מרדכי יוגב: דבר שלישי, ומזה אני אומר – אם תופיעו גם בפני קבינט העלייה וגם בפני הממשלה, אני חושב שיש לזה חשיבות, בין אם נצליח להשיג בתקציבי 2017-2018.

מרדכי יוגב: והנה אתמול, מתוך לחץ גדול לגבי תקצוב לצפון ובאמת גם עבודה לא רק בשדולה, ובזה, עבודה עם שר האוצר, עם מנכ"ל האוצר, עם הממונה על התקציבים וסגניתה ונגב גליל, נאמר בצורה הבטחתית אחרי יום אתמול, שלא ידמה ספר תקציב שיוגש לאישור, לספר התקציב שהוגש לנו לעיון בנושא תקצוב הצפון.

מרדכי יוגב: אז אולי עוד אפשר גם להשיג שם פירורים.

מרדכי יוגב: שני דברים אחרונים.

מרדכי יוגב: מכיוון שאנחנו יודעים שקליטה בקהילה היא משמעותית, אני באופן אישי הלכתי גם לקיבוץ הדתי וגם ליישובי יש"ע, כי אני חושב שצריך להעצים את זה עוד יותר.

מרדכי יוגב: וגם ליישוב שלי ועוד לא היו תוצאות ואמרתי תבחרו מה שאתם רוצים.

מרדכי יוגב: צרפתים, אוקראינים, אתיופים – 15 משפחות, אתם מסוגלים לעמוד בזה.

מרדכי יוגב: בואו נשים את זה.

מרדכי יוגב: אני חושב שצריך ללכת בעניין וגם לקיבוץ הארצי.

מרדכי יוגב: כל מקום שמסוגל לקלוט ולשים פה, בין אם זה בית ראשון במולדת, יחליטו לעזוב אחר כך, יחליטו להישאר בהרחבה, במשקיות, יש לזה יתרון ואני חושב שזו שליחות שצריך להשים איתה.

מרדכי יוגב: אז זה יכלול עוד 200, עוד 300, עוד 600 משפחות, זה יכול להיות שם אפילו 1,000.

מרדכי יוגב: התנועות והיישובים, כל אחד ייקח לעצמו לשים את זה כמשימה.

מרדכי יוגב: דיברתי על זה עם אמיתי פורת, דיברתי על זה עם אבי רואה, דיברתי על זה עם בני עקיבא, עם הגופים שאני מכיר אישית ואני חושב שצריך לבוא גם לקיבוץ הארצי בעניין, כי זה יכול להביא ליותר אנשים שיישארו ותהיה להם את הקליטה הקהילתית.

מרדכי יוגב: הדבר האחרון, החטיבה להתיישבות.

מרדכי יוגב: גער בי אתמול גאל ובצדק, שלא צרפתי אותם ליום שדולת הצפון וזה ירד מזיכרוני או לא עשינו את זה, בין היתר משום שעסקנו בעיקר, או אני עוסק בעיקר כרגע בערים.

מרדכי יוגב: הצעתי לקריית שמונה, נסיבות דמוגרפיות, כרמיאל ואחרי שקיבלתי תשובה שחטיבת ההתיישבות לא עובדת בערים, אז זה פשוט לא היה בראש שלי.

מרדכי יוגב: לא חס וחלילה, כל שותף הוא חשוב מאד, ואם שם אפשר לעשות משהו כדי שהחטיבה להתיישבות תוכל לעבוד גם בצדדים הקהילתיים או בצדדים התומכים בחוסן החיזוק הדמוגרפי ובחוסר הקהילתי, ולהביא במכרז עמותות עולים לנצרת עילית או לכל מקום אחר כדוגמא ולדחוף גם שם.

מרדכי יוגב: זה חשוב מאד.

אברהם נגוסה: תודה.

מרדכי יוגב: אז השאלה היא איך אנחנו עושים את זה ובמה אנחנו יכולים לעזור.

אברהם נגוסה: תודה, תודה לחבר הכנסת מוטי יוגב.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: תודה אדוני.

עודד פורר: ראשית אני חייב לומר שנדרשתי לדיון הזה אפילו גם בתוך ימי חוק ההסדרים שלנו.

מרדכי יוגב: גם אני יוצא לוועדת החוץ והביטחון, אבל היום אני פה.

עודד פורר: לא, אני אומר שהחשיבות - - -

אברהם נגוסה: אני הפסקתי את העדכון מההסתדרות הציונית ואני פניתי לחברי הכנסת.

מרדכי יוגב: אני אשאר פה.

אברהם נגוסה: כי אני יודע שאתם צריכים לצאת.

עודד פורר: החשיבות של הנושא הזה היא הרבה מעבר למה שהרבה פעמים מייחסים לו גם בתוך הבית הזה.

עודד פורר: עכשיו תראו, עד שנת 2012, אם אני אקח את 2012, עשר שנים אחורה, ממוצע העולים למדינת ישראל סביב ה-18,000 עולים בשנה.

עודד פורר: זאת אומרת זה מה שהורגלה אליו המערכת.

עודד פורר: בשנת 2013 הצלחנו לחצות את ה-21,000 עולים.

עודד פורר: בשנת 2014 את ה-27,000 עולים, בשנת 2015 - 30,000 עולים ולצערי בואך 2016, כנראה שאנחנו נראה חזרה את אותה ירידה.

עודד פורר: מה גורם לזה?

עודד פורר: אני אומר לכם, זה לא מורכב.

עודד פורר: זה לא משהו שמצריך איזה שהם מחקרים מיוחדים.

עודד פורר: המצב בצרפת היום לא יותר טוב מהמצב שהיה בשנת 2013, שפתאום היה כזה פיק בעלייה והמצב בכלל במערב אירופה לא היה יותר טוב בשנים האלה, אז מה הוביל לזה?

עודד פורר: אם אני מסתכל על המצב במזרח אירופה, על רוסיה, אוקראינה שעדיין נמצאים במקום הראשון בדירוג המקומות שמהם מגיעים עולים.

עודד פורר: מדינת ישראל הצליחה בשנים האלה לייצר לעולים או למתעניינים בעלייה, תקווה ואיזו שהיא אמונה שיש פה זרועות פתוחות לקליטה.

עודד פורר: ולצערי, ואני אומר את זה כי גם אנחנו נלחמנו על חלק מהדברים.

עודד פורר: ברקע שנתקלים בקיר אטום של בירוקרטיה, אז האכזבה, כל משפחה כזו שחוזרת לצרפת מונעת מ-30 משפחות לעלות לארץ גם, ואת זה חשוב להבין.

עודד פורר: הבעיה המרכזית במשרדי הממשלה, אני אומר לך, מוטי, היא הבירוקרטיה שמעבירים כל עולה.

עודד פורר: הם מוכנים לקשיים.

עודד פורר: הם מוכנים לקשיי השפה ולקשיי הדיור.

עודד פורר: הם יודעים.

עודד פורר: מי שמחליט לעזוב את ביתו ולעשות עלייה, הוא לא חושב שמחכים לו פה דירות עם ברזים מזהב ומה שנקרא שטיח אדום.

עודד פורר: הוא מבין שיש קשיים, אבל הוא יודע שכן יהיה לו איזה שהוא סיוע.

עודד פורר: ואם אני מסתכל על מה שעוברים רופאים ואחיות ובעלי מקצועות מול משרד הבריאות או מול משרד הכלכלה, אז זה פשוט אבסורד.

עודד פורר: לשמחתי כן הצלחנו בכנסת הזו להעביר כמה חוקים ואני קורא פה לך אדוני להצטרף אלי ומוטי גם לך, ואני אשמח שיצטרפו עוד.

עודד פורר: אני מגיש חוק שרוצה לקבוע שהפררוגטיבה שקובע האיחוד האירופאי, על איך עוברים בעלי מקצועות בתוך מדינות האיחוד, מכיל אותה על מדינת ישראל.

עודד פורר: כמו שרופא צרפתי או אחות צרפתייה עוברת לגור בספרד, אותם תנאים שמחילים שם, יחולו כאן.

עודד פורר: יש לי קשיים גדולים כמובן עם הייעוץ המשפטי ועם משרד הבריאות שלא תומך, אבל אנחנו לא נרתעים מהקשיים האלה.

עודד פורר: אנחנו נפרוץ את זה.

עודד פורר: כי אין שום סיבה.

עודד פורר: אנחנו אומרים אנחנו שייכים למדינות אירופה, אנחנו שייכים ל-OECD, אבל כשזה להכיר ברופאים, אז זה כבר לא.

עודד פורר: או להכיר באחיות, זה כבר לא, או מהנדסים וכהנה וכהנה.

עודד פורר: ומכן אני הולך לשלושת הנושאים המרכזיים, שהם מעודדי עלייה וקליטה, וזה שפה, זה תעסוקה וזה קהילה.

עודד פורר: אלה שלושת הנושאים.

עודד פורר: אנשים יגידו דיור.

עודד פורר: דיור הוא חשוב, אבל בבעיית הדיור, אני חושב שכל מדינת ישראל מתמודדת עם הבעיה הזו, עולים וותיקים כאחד.

עודד פורר: שפה זה גם מעודד עלייה והפרויקט של האולפנים הוא מבורך.

עודד פורר: גם מי שלא עולה עכשיו, הוא יעלה בעוד כמה שנים, וכשהוא יעלה הקליטה שלו תהיה הרבה יותר קלה.

עודד פורר: זאת אומרת ההשקעה הזו היא השקעה של 100 אחוז אתה מקבל את התוצרת שלך חזרה בכל מקרה.

עודד פורר: תעסוקה זה הנושא של הכרה בתעודות.

עודד פורר: אם לוקח למישהו שנתיים להכיר בתעודה שלו פה, אין לו מה לבוא לפה.

עודד פורר: הוא לא יבוא.

עודד פורר: האבסורד הכי גדול זה שרופא שמגיע לפה כתייר, נותנים לו לנתח וביום שהוא עושה עלייה הוא כבר לא יכול.

עודד פורר: זה משהו בלתי נתפס בכלל במונחים האלה.

מרדכי יוגב: לכן חלקם ממשיכים לעבוד שם.

אברהם נגוסה: כן, חוזרים.

מרדכי יוגב: ואז הילדים שלהם הופכים לנוער בסיכון, כי הם שבועיים בלי אבא.

עודד פורר: והדבר השלישי ואני מחזק את ידיך, מוטי, גם בעניין הזה מול חינוך, זה קטע.

עודד פורר: כשאני מדבר על קהילה, יש כפרית ויש קהילה עירונית תומכת והכל.

עודד פורר: קהילה זה חינוך, זה צהרונים וזה תמיכה בגילאים האלה.

עודד פורר: אם מגיע מישהו שהיה רגיל שהילד שלו בצרפת למד עד השעה חמש והוא מגיע לפה והילד בשתיים עשרה כבר מסתובב ברחובות, אז בטח שאנחנו מדרדרים אותם למקומות לא טובים ובטח שהוא יתקשר לחברים שלו ויגיד להם תשמעו, פה לא להיט מה שנקרא.

עודד פורר: אני אומר לכם, זה לא הרבה כסף.

עודד פורר: יש את התקציבים האלה, הם קיימים בתוך משרדי הממשלה.

עודד פורר: צריך לקבוע את סדרי העדיפויות האלה של שפה, תעסוקה וקהילה.

עודד פורר: אני אסיים בנושא של דיור.

עודד פורר: אני, כשהייתי יותר צעיר, אני האח הצעיר במשפחה, אז אחד האחרים שלי עוד לא התחתן.

עודד פורר: סבא שלי עליו השלום – הוא נפטר בגיל 99 – אבל היינו יושבים איתו הרבה, היה צלול עד יומו האחרון.

עודד פורר: היינו באים לבקר אותו, אז הוא אומר לאח שלי – מה עניינים?

עודד פורר: מה קורה?

עודד פורר: אז הוא אומר לה, תשמע, אנחנו עוד צעירים.

עודד פורר: איפה אתה גר?

עודד פורר: הוא היה גר בדירת חדר, בשכירות.

עודד פורר: הוא אומר לו תגיד, איך אתה רוצה להתחתן אם אתה גר בדירת חדר?

עודד פורר: הוא אמר תעשה מקום, תיקח דירה יותר גדולה, האישה תבוא.

עודד פורר: וכך היה.

עודד פורר: כשאתה מפנה מקום זה גם פיזי אבל זה אתה גם מפנה נפשית מקום.

עודד פורר: למה אני מספר את זה?

עודד פורר: כי אתה הזכרת בית ראשון במולדת.

עודד פורר: יש פרויקט, הוא פרויקט קטן, אבל הוא הפרויקט שאני חושב שאני הכי גאה בו מהתקופה שלי במשרד הקליטה, שעשינו עם החטיבה להתיישבות בקטורה ובערבה בחבל אילות.

עודד פורר: מי שלא יודע איפה זה, יש כמה כאלה שאולי לא יודעים איפה זה, אבל זה באמת מקום לא כל כך קרוב, שמרוחק מכל מקום.

עודד פורר: למקום הזה לא הצטרפו משפחות 30 שנה.

עודד פורר: עם החטיבה להתיישבות, שמנו שם קראווילות, הגיעו 15 משפחות, מתוכן נשארו לדעתי 10 משפחות.

עודד פורר: עכשיו כבר מגיעה הנגלה השנייה של המשפחות, פתאום ליישובים האלה, וזה בדיוק, זה שיא הגשמת הציונות.

עודד פורר: המשפחות הגיעו, שלא תגיד-.

עודד פורר: הן הגיעו מה שנקרא מאוסטרליה, מאנגליה, מצרפת, מרוסיה, מאוקראינה, מכל מדינה טובה או פחות טובה.

עודד פורר: מצאו.

עודד פורר: השתקעו.

עודד פורר: אגב, לפי מה שאני הבנתי גם, חלקן לא השתקעו כי לא היו להם אפשרויות דיור, כי המינהל לא כל כך מאפשר לבנות שם, בתוך האזורים האלה, כי באמת חסר שטח באזור.

עודד פורר: לכן אני אומר, אני אסכם במשפט אחרון, אם אנחנו רוצים לקלוט את העולים, אז אנחנו צריכים לנהוג כמו שכתוב בספר דברים: ושב ה' אלוהיך את שבותך ורחמך ושב וקבצת מכל העמים אשר הפיצך ה' אלוהיך שם.

עודד פורר: מה המשמעות של מה שנאמר?

עודד פורר: מפרש רש"י – יום קיבוץ גלויות כאילו הוא עצמו, כאילו הקדוש ברוך הוא עצמו צריך להיות אוחז בידו ממש איש איש ממקומו.

עודד פורר: זה נכון גם לגבינו, שנאמר:

עודד פורר: תקלטו לאחד אחד בני ישראל כפי שנכתב בישעיהו.

עודד פורר: זאת אומרת אם מדבר הקדוש ברוך הוא על קיבוץ הגלויות שכל אחד לוקח אחד ביד, ככה אנחנו צריכים לנהוג.

עודד פורר: זאת הקליטה הקהילתית, זו הקליטה התעסוקתית, שלא להעביר ויה דה לרוזה בתעסוקה וכמובן גם בהקשר של הקבלה של השפה, ואז נצליח להחזיר את המספרים למספרים שאני אומר לכם אפשר.

עודד פורר: יכולים להגיע ל-40,000 עולים בשנה.

עודד פורר: אני אומר לכם – אפשר.

עודד פורר: זה דורש תשומת לב.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: האם למחלקה לעידוד העלייה ולמחלקה לעידוד החינוך להוסיף בנוסף למה שיושב הראש וממלא המקום אמרו?

אברהם נגוסה: אם כן, אז בבקשה.

אברהם נגוסה: בהמשך נפנה גם לאנשים אחרים.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<מרינה קוריטיני: אוקיי, אז אני אמשיך מהנקודה שעודד סיים.

<מרינה קוריטיני: ברור שעידוד העלייה שלנו תלוי בקליטה.

<מרינה קוריטיני: ברור.

<מרינה קוריטיני: אבל בכל זאת, אתם יודעים, אנשים מתרגלים מהר מאד לניסים.

<מרינה קוריטיני: הניסים הופכים לדברים יומיומיים.

<מרינה קוריטיני: הדברים היומיומיים לרוטינה, רוטינה מביאה לבעיות במקום המגורים.

<מרינה קוריטיני: מה זאת אומרת?

<מרינה קוריטיני: אנחנו בנינו את מדינת ישראל באמצע המדבר.

<מרינה קוריטיני: זה נס?

<מרינה קוריטיני: נס.

<מרינה קוריטיני: מי עכשיו מתייחס למדינת ישראל כאילו היא נס?

<מרינה קוריטיני: גם אנחנו לא.

<מרינה קוריטיני: עלייה, שמעתי כל פעם, עלייה שכמעט ולא מגיעים, אין עליה.

<מרינה קוריטיני: לא נכון.

<מרינה קוריטיני: לא נכון.

<מרינה קוריטיני: לא 10 ולא 1,000.

<מרינה קוריטיני: כל הזמן, אלפי שנים יש עלייה לארץ ישראל.

<מרינה קוריטיני: אז גם אנחנו צריכים קצת לשנות את היחס לדברים שאנחנו עושים.

<מרינה קוריטיני: שאלו אותי – חלק ברצינות, חלק בציניות – איך את מודדת את ההצלחה שלך בעידוד העלייה?

<מרינה קוריטיני: אני מודדת בקשרים.

<מרינה קוריטיני: אתם יכולים לחשוב שאם אני למשל פתחתי אולפן בצפון אמריקה, זה גשר.

<מרינה קוריטיני: זה משהו אמיתי ובטוח, שנותן לבן אדם את האפשרות להגיע לארץ ולחשוב ולהרגיש פה כמו בבית.

<מרינה קוריטיני: אם עשיתי סמינר בארגנטינה, זה גם כן קשר.

<מרינה קוריטיני: בארצות הברית.

<מרינה קוריטיני: ברוסיה אנחנו לא עובדים, אבל אנחנו עובדים גם עם היהודים דוברי הרוסית בכל העולם.

<מרינה קוריטיני: באנגליה.

<מרינה קוריטיני: בצרפת.

<מרינה קוריטיני: אנחנו נותנים לאנשים ביטחון.

<מרינה קוריטיני: הם יודעים שהם באים לכאן לא כמו, הם לא מהגרים.

עודד פורר: יש כתובת.

<מרינה קוריטיני: הם באים לכאן כמו אחים והם יודעים שבכל זאת העלייה פחות טובה, או יותר טובה ומישהו מחכה להם פה עם כוס תה ועם סופגנייה, נגיד ככה.

<מרינה קוריטיני: שיש פה מקום לכולם.

<מרינה קוריטיני: הם יודעים את זה.

<מרינה קוריטיני: מה שאנחנו פשוט צריכים לעשות, לפעמים לחפש אותם ולקחת ופשוט להראות להם את הדרך.

<מרינה קוריטיני: למשל עם יהודים דוברי רוסית בצפון אמריקה לא עבדו.

<מרינה קוריטיני: לא עבדו.

<מרינה קוריטיני: ומה, הם לא כל כך, הם גם כן לא כולם הסתדרו שם מצוין.

<מרינה קוריטיני: פשוט אף אחד לא אמר להם – חברה, יש דרך גם כן מארצות הברית - - -

עודד פורר: יש מיליון כאלה.

עודד פורר: מיליון יהודים דוברי רוסית בצפון אמריקה.

<מרינה קוריטיני: נכון.

<מרינה קוריטיני: פשוט צריך לעבוד.

<מרינה קוריטיני: במקומות שאנחנו לא עובדים, עובד מישהו אחר.

<מרינה קוריטיני: בשנה הבאה ההסתדרות הציונית חוגגת 120 שנה.

<מרינה קוריטיני: 120 שנה זה שנות חיים של משה.

<מרינה קוריטיני: זה תקופה.

<מרינה קוריטיני: וב-120 הסטארטאפ היהודי הכי חשוב היה הקמת מדינת ישראל.

<מרינה קוריטיני: אז במאה ה-20, העם היה צריך את המדינה.

<מרינה קוריטיני: היום במאה ה-21 הסטארטאפ הכי חשוב זה חזרה הביתה.

<מרינה קוריטיני: היום המדינה צריכה את זה ואנחנו צריכים לעשות את המקסימום כדי להביא את היהודים לארץ.

<מרינה קוריטיני: היום מתגוררים בישראל 43% מכלל האוכלוסייה, אז יש לנו מה לעשות.

<מרינה קוריטיני: אנחנו כמחלקה לעידוד עלייה וההסתדרות הציונית, ואני בעצם מתבססת על שלושת הדברים – זה שפה, כי זה כלי מאד חשוב.

<מרינה קוריטיני: למה הגרמנים בגרמניה ובכל העולם מדברים גרמנית?

<מרינה קוריטיני: למה צרפתים בכל העולם מדברים צרפתית?

<מרינה קוריטיני: למה היהודים לא מדברים עברית?

<מרינה קוריטיני: לא כולם.

<מרינה קוריטיני: אנחנו צריכים לתת להם את האפשרות ללמוד עברית.

<מרינה קוריטיני: בדברים החדשים שאנחנו עושים, יכול להיות שאנחנו גם כן נצטרך את העזרה שלכם, אנחנו רוצים לפתוח לא רק אולפן פיזי במקום, אנחנו צריכים לפתוח גם אולפנים במרחב המקוון.

<מרינה קוריטיני: מה זאת אומרת?

<מרינה קוריטיני: יש הרבה משפחות צעירות ונשים שלא יכולים להגיע לאולפן בזמן שהוא עובד.

עודד פורר: סליחה מרינה, אני התחלתי בזמנו תהליך שנעצר לדעתי אחרי שיצאנו לאופוזיציה, מול מט"ח של משרד החינוך.

<קריאה: מט"ח זה עצמאי.

עודד פורר: לא, לא, לא, יש להם את הפורמט שבונה להם את הטכנולוגיה.

<קריאה: אתה מדבר על מופת או על מט"ח?

עודד פורר: על מט"ח.

עודד פורר: הם הגישו גם איזו שהיא הצעה, אני לא יודע אפילו איפה זה עומד, זה פשוט נעצר.

עודד פורר: עם משימה לבנייה של ממש אולפן מקוון לכל השפות וצריך לקחת את זה משם לדעתי.

<מרינה קוריטיני: אז יפה, מצוין.

<מרינה קוריטיני: אז אנחנו יכולים להמשיך, כי אף פעם לא - - -

עודד פורר: לא, זה נעצר.

עודד פורר: ולכן אני דווקא שמח לשמוע את זה.

עודד פורר: כדאי שתחברו לזה.

<מרינה קוריטיני: אז יפה מאד.

<מרינה קוריטיני: זה כלי מאד טוב.

<דגנית סנקר: אני רק אומר על זה, כדי שאתה תשלים את הפאנל, שאנחנו מאז בדקנו ומסתבר שיש הרבה מאד היצע בתחום הווירטואלי, בעולם הווירטואלי, של לימודי עברית.

<דגנית סנקר: הרבה מאד צעירים שיש להם אפליקציות של לימודי עברית והיכולת שלנו לשנות פה או לעשות פה משהו שהוא מעבר למה שקיים.

עודד פורר: אבל אתם יכולים למכרז ולהפיץ את זה.

עודד פורר: החכמה היא שבסוף לכל אחד יהיה את זה.

<מרינה קוריטיני: הבעיה זה מידע, כי אף אחד - - -

עודד פורר: אף אחד לא מכיר את זה.

עודד פורר: אנחנו לא מכירים את זה, אז בטח ש - - -

<מרינה קוריטיני: הבעיה זה מידע.

<מרינה קוריטיני: זה גם כן דבר מאד חשוב, שהם לא יודעים.

<דגנית סנקר: אבל זה נמצא על השולחן גם בתכניות לשנת 2017.

<מרינה קוריטיני: מצוין.

<מרינה קוריטיני: דבר נוסף, התחלתי לבדוק מי בעצם במשפחה מקבל את ההחלטה לעלות לארץ.

<מרינה קוריטיני: לעבוד ממוקד.

<מרינה קוריטיני: התברר בסקר המקדים שהאישה מחליטה.

<מרינה קוריטיני: התחלנו לבדוק, אבל אין תכניות לנשים.

עודד פורר: הכל היא מחליטה, אגב, לא רק את זה.

<מרינה קוריטיני: אין תכניות לנשים.

<מרינה קוריטיני: אין תכניות שיעזרו לנשים לעבור את התהליך, להגיע לפה, לקחת את המשפחה וגם כן לחזק אותם גם כן פה.

<מרינה קוריטיני: דרך אגב, יחד עם משרד הקליטה אנחנו עושים את הסקר, מחכים לתוצאה.

<מרינה קוריטיני: על בסיס הנתונים האלה שנקבל, נבנה את התכניות החדשות גם כן.

<מרינה קוריטיני: זה בעצם בגדול מה שאנחנו עושים.

<מרינה קוריטיני: אם יהיו עוד שאלות, אז בבקשה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע את הרב דורון קליין מהפדרציה הציונית דרום אפריקה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<דורון קליין: תודה רבה.

<דורון קליין: אני נמצא פה כסגן יושב ראש מועצת ארגוני העולים, גם כמנכ"ל של תלפיד, ביחד עם עוד נציג של המועצה, אבי ואני רוצה להתייחס ברשות

<דורון קליין: כם גם לכמה נקודות שחבר הכנסת עודד פורר העלה וגם למה שמרינה כרגע אמרה.

<דורון קליין: מועצת ארגוני העולים היום – 25 ארגונים – שמטפלים בעידוד העלייה, בקליטה, בכל מה ששמענו כרגע בחדר.

<דורון קליין: לצערי גם בחדר הזה, לפני קצת יותר משבוע, שבועיים, שמענו גם מיושב ראש הסוכנות איך שמועצת ארגוני העולים, העתיד של הקשר שלנו עם הסוכנות, לא מובטח.

<דורון קליין: ואם אני מסתכל על הנקודות, במיוחד מה שעודד עכשיו אמר, אם אני מסתכל על תעסוקה, אם אני מסתכל על נושא של קהילה, לפני שהעולים מגיעים לפה, לארגוני העולים, יש לנו מתנדבים.

<דורון קליין: אני יכול לדבר רק על תלפיד, 250 מתנדבים יוצאי דרום אפריקה, שכאשר אני שומע משליח הסוכנות שמגיע עולה או מתכנן להגיע ארץ, ואם הוא רופא או רוקח, או כל מקצוע אחר, אני מחבר את העולה הזה עם עולה דרום אפריקאי מוצלח, שהצליח בתחום הזה כבר במשך כ-5 שנים, והוא יכול להדריך אותו לפני עלייתו.

<דורון קליין: אין קשרי ותר טוב מזה, לדבר עם עולה דרום אפריקאי שהצליח בתחום ויכול לתת לו את העצה איך הוא עשה את זה.

<דורון קליין: אין עידוד עלייה יותר טוב מזה בנושא של התעסוקה.

<דורון קליין: בנושא של הקהילה, ואגב, בנושא של תעסוקה, אחרי שהעולה מגיע, כמובן יש לו פה את המנטור שלו, שהוא כבר בקשר איתו, קדם עלייתו ועכשיו הוא יכול, המנטור הזה יכול ללוות אותו עד שהוא יקבל את מקום העבודה שלו.

<דורון קליין: נושא של הקהילה, שוב, ה-25 ארגוני עולים הם נותנים את הקהילה.

<דורון קליין: כשהעולה מגיע לפה הוא מתחבר לאנשים באופן טבעי מארץ המוצא.

<דורון קליין: מי מייצג את ארץ המוצא פה?

<דורון קליין: מועצת ארגוני העולים, ה-25 ארגונים האלה.

<דורון קליין: ומה שמרינה אמרה על הנושא של קשרים, אין דרך יותר טובה ליצור קשר עם מישהו בתחום, אלא דרך העולים הוותיקים שהצליחו כבר בתחום הזה.

<דורון קליין: אז ברשותכם, עכשיו שאנחנו לקראת החגיגה של ה-120 שנה, אולי גם הגיע הזמן להעביר את השרביט להסתדרות הציונית העולמית, לדאוג גם למועצת ארגוני העולים.

<דורון קליין: אולי הגיע הזמן שמועצת ארגוני העולים צריכה להיות גם תחת החסות של ההסתדרות הציונית העולמית.

<דורון קליין: אני כהסתדרות ציונית דרום אפריקאית, זה נשמע שיש לנו אפילו אותו שם.

<דורון קליין: זה נשמע הגיוני.

<דורון קליין: אבל אני חושב שיש פה אתגר של ההסתדרות הציונית העולמית להסתכל על 25 הארגונים האלה ועל מועצת ארגוני העולים ולהגיד יש פה גוף שאנחנו יכולים להגשים את המטרות של ההסתדרות הציונית העולמית דרכם וצריך לחזק אותם.

<דורון קליין: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אתה צודק שאנחנו צריכים לקיים דיון מקצועי ממש, של כל הגורמים ומועצת הארגונים העולים, ונדון איך בונים את שיתוף הפעולה, איך אנחנו יוצרים את השולחנות העגולים כדי לקדם את מה שאתה ציינת עכשיו.

אברהם נגוסה: נפנה למחלקת החינוך.

אברהם נגוסה: יש לך מה להוסיף, סילביו?

<סילביו חוסקוביץ: סילביו חסוקוביץ.

<סילביו חוסקוביץ: אדוני יושב הראש, אני חושב שהעם היהודי הוא נכס אסטרטגי של מדינת ישראל והממשלה צריכה לקחת בחשבון ולקחת ברצינות רבה מאד את הנכס הזה שזה העם היהודי, שעדיין לא יושב בציון.

<סילביו חוסקוביץ: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מחזקים את הפעילות של ההסתדרות הציונית העולמית ושל הארגונים בכלל, כדי שאנחנו נוכל להיות הזרוע הביצועית של מדינת ישראל, כדי להביא לכאן אלפי יהודים שאנחנו צריכים להביא אותם למדינת ישראל כדי שיגיעו למדינה שלהם, למדינה של העם היהודי.

<סילביו חוסקוביץ: בנושא של המחלקה לחינוך, אנחנו לא רוצים להגיע לרמה של שפת אם, אנחנו רוצים להגיע עם העברית לרמה של שפת עם.

<סילביו חוסקוביץ: כי השפה העברית זו השפה הלאומית של העם היהודי ואנחנו רוצים להגיע ואנחנו הולכים להכפיל תוך שנתיים את כמות המורים השליחים שהזכיר יושב ראש ההסתדרות הציונית העולמית.

<סילביו חוסקוביץ: אנחנו הולכים להכפיל את כמות המורים השליחים בעולם.

<סילביו חוסקוביץ: היום יש לנו 220 מורים שליחים בעולם.

<סילביו חוסקוביץ: אנחנו תוך שנתיים רוצים להביא את אותם המורים השליחים לכל בית ספר ובית ספר, כי האפשרות היחידה שהאנשים יתחברו למדינת ישראל, לא היחידה, אבל האפשרות המרכזית זה אם אנחנו נביא את השפה העברית כשפה של העם היהודי, כשפה לאומית של העם היהודי.

<סילביו חוסקוביץ: ואנחנו עושים את המאמצים הכבירים כדי שנוכל להביא לכל בית ספר, לכל מקום ומקום את אותו המסר של השליח מישראל.

<סילביו חוסקוביץ: אין כמו שליח מישראל שיוכל להגיע לכל בית ספר, לכל תלמיד והתלמיד מגיע להורים.

<סילביו חוסקוביץ: אנחנו עושים מאמצים מאד גדולים כדי להגיע לכל פינה אפשרית, כדי להביא את המסר שלנו – מרכזיותה של מדינת ישראל.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: מר ישעיהו יחיאלי, ראש מנהלת נעלה, בבקשה.

<ישעיהו יחיאלי: תודה, תודה אדוני יושב הראש, חג שמח.

אברהם נגוסה: חג שמח.

<ישעיהו יחיאלי: לך ולנו.

<ישעיהו יחיאלי: יש הבדל בין אדם לארגון, כי אדם שהוא מגיע לגיל 120 מה אפשר לברך אותו?

<ישעיהו יחיאלי: שיהיה לך יום טוב.

<ישעיהו יחיאלי: ואילו ארגון שמגיע לגיל 120, יכול להמשיך להתקיים לאורך ימים ושנים אם העומדים בראשו יודעים שצריך להסתכל אחורה על מה שהיה ולהסתכל קדימה על מה שאפשר לעשות.

<ישעיהו יחיאלי: אני חושב ששמענו פה היום דוגמאות חיות לכך שארגון, שכאילו כבר היה פעם, הצליח להתרענן ולהתחדש תחת הנהגתו של חברי הטוב אברהם דובדבני.

<ישעיהו יחיאלי: גילוי נאות, אנחנו מכירים כבר 50 שנה.

<קריאה: עד 120.

<ישעיהו יחיאלי: אני רוצה לברך גם עוד אחד מחברי הנהלת ההסתדרות הציונית העולמית, בוגר נעלה, אלכס סלסקי, שזה נראה לי בוגר נעלה הראשון שהגיע לעמדה במוסד נבחר של מדינת ישראל והעם היהודי, שיחד עם זה הוא חבר חבר הנאמנים בסוכנות, מנכ"ל הפורום העולמי של יהודים דוברי רוסית.

<ישעיהו יחיאלי: הוא מנכ"ל - - - העולמי.

<ישעיהו יחיאלי: מכאן הדרך סלולה אתם יודעים לאן.

<ישעיהו יחיאלי: מה שנקרא מבית הכנסת לכנסת בעזרת השם ואני מקווה לראות אותך בוגר נעלה ראשון, אחד מ-120.

<ישעיהו יחיאלי: הזכיר כאן דובדבני בפתיחת דבריו שיש איזו חלוקת עבודה, מה שנקרא תכנית החלוקה בין הסוכנות היהודית לבין ההסתדרות הציונית ולצערנו תכנית נעלה נפלה בצד השני, שלא נמצא פה.

<ישעיהו יחיאלי: ואף על פי כן, אני רוצה להודות לכל אנשי ההסתדרות הציונית, שלמרות שנעלה הוא לא ת"פ שלכם כביכול, אתם מאפשרים לנו לפגוש את כל השליחים שלכם טרם יציאתם, בזמן כהונתם (מה שלא מתאפשר בסוכנות היהודית שאחראית על נעלה).

<ישעיהו יחיאלי: אף שליח לא יוצא לשם ויודע מה זה נעלה, אלא אם כן מידע אישי, אבל כשיטה, אין לזה זמן בקורס השליחים ואין לזה זמן בכנסי השליחים.

<ישעיהו יחיאלי: תמיד יש דברים הרבה יותר חשובים.

<ישעיהו יחיאלי: אני אשמח לשמוע מסלביו שהולכים להכפיל את המורים השליחים, זו בשורה גדולה.

<ישעיהו יחיאלי: שוב גילוי נאות, אחד מהם הוא הבן שלי, אז אני קרוב לצלחת הזאת.

<ישעיהו יחיאלי: הוא שליח מורה בארצות הברית ואני רוצה להציע לכם שאחת המשימות של כל מורה שליח, בלי לסכן את תפקידו ומעמדו, בחכמה פותח שערים, להביא כל שנה 2 מועמדים לשליחים.

<ישעיהו יחיאלי: חלק מהמשימה.

<ישעיהו יחיאלי: שני מועמדים.

<ישעיהו יחיאלי: זה לא מסכן שום בית ספר.

<ישעיהו יחיאלי: הרבה מאד בתי ספר יסודיים בעולם, איפה שהמורים השליחים נמצאים, אין בית ספר תיכון יהודי בסביבה, ואם יש, הוא עולה הון ולא כולם יכולים לשלם.

<ישעיהו יחיאלי: להכניס את זה לארגז המשימות של השליחים.

<ישעיהו יחיאלי: אם כרגע יש 200 וכל אחד יקבל משימה – תביא שני מועמדים לנעלה – הנה עוד 400 שמות למאגר.

<ישעיהו יחיאלי: יהיו לך 400 שליחים, 800 שמות למאגר.

<ישעיהו יחיאלי: המאגר שלנו היום בשנה הוא כ-1,500 משפחות.

<ישעיהו יחיאלי: תוספת כזאת יכולה להיות מאד משמעותית וכמו שנאמר, אין עולה יותר זול מילד נעלה, ולכן גם מבחינת משאבי המדינה, זו הדרך היעילה ביותר להביא לכאן נוער שיעלה פה לבנות ולהיבנות.

<ישעיהו יחיאלי: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: משרד העלייה והקליטה הוא המשרד שיותר מייצג את הממשלה, שעובד בשיתוף פעולה עם הארגונים, גם עם הסוכנות היהודית וגם עם ההסתדרות הציונית, אז אנחנו רוצים לשמוע את נציגת משרד העלייה והקליטה ואת התייחסותך גם לנושאים שעלו פה, על הצורך של התגייסות ממשלת ישראל לקדם גם את עידוד העלייה וגם בשילוב וקליטה פה בארץ.

אברהם נגוסה: גברת דגנית סנקר, בבקשה.

<דגנית סנקר: בוקר טוב.

<דגנית סנקר: ראשית אני רוצה לומר שבאמת אנחנו בשנתיים האחרונות חיזקנו מאד מאד את שיתופי הפעולה שלנו עם ההסתדרות הציונית העולמית, מה שלא היה קודם.

<דגנית סנקר: בתחילה עשינו זאת ישירות מול ההסתדרות הציונית העולמית, היום אנחנו עושים את זה דרך חברה בת שהוקמה ושמה אופק ישראלי.

<דגנית סנקר: אני לא יודעת אם זה נאמר פה עד עכשיו, אבל צריך לומר את הדבר הזה.

<דגנית סנקר: אני כן רוצה להגיד בשנים 2015, 2016, 2017 – אנחנו מגדילים כל הזמן גם את ההשקעות שלנו בתחום הזה בהסתדרות הציונית העולמית, אבל גם במניפת או ביריעת התחומים וגם במנעד הארצות שבהן פועלת ההסתדרות הציונית העולמית תחת כאמור אותה חברה.

<דגנית סנקר: מספיק שהוזכר פה מהגרים דוברי רוסית בצפון אמריקה - - -

<קריאה: עולים, עולים.

אברהם נגוסה: מהגרים מאמריקה לקנדה.

<דגנית סנקר: כן.

<דגנית סנקר: אני כן אומר שעל הסיפור של האולפנים היה גידול משמעותי.

<דגנית סנקר: סתם לסבר לכם את האוזן, מ-25 אולפנים בשנת 2015, יהיו 125 אולפנים כאלה בצרפת בשנת 2016.

<דגנית סנקר: ואותו כנ"ל אני יכולה להגיד על אנגליה, על ארגנטינה, על ברזיל, על כל הארצות האלה.

<דגנית סנקר: אני כן רוצה לומר לכם שעכשיו האתגר המאד מאד גדול שלנו זה לחבר את עצמנו כרצף לאולפנים שקורים פה בארץ.

<דגנית סנקר: ואנחנו, ביחד כמובן עם ההסתדרות הציונית העולמית ועם כולם, יושבים מול משרד החינוך בשביל לראות איך מייצרים איזה רצף של הדבר הזה.

<דגנית סנקר: איך רואים שמנהלת אולפן רואה שמישהו עבר אולפן כבר בחו"ל, יודעת איפה לסווג אותו ואיפה לעשות את כל הדבר הזה וזה אתגר לא פשוט בכלל.

<דגנית סנקר: נושאים נוספים שנעשים על ידי ההסתדרות הציונית העולמית, שנכנסו בשנה הזאת ויועצמו, אני מקווה, בשנת 2017, זה הרבה מאד עידוד עלייה בפריפריה, גם במקומות שהסוכנות עובדת בהם ואכן נאמר פה יפה שיש תיאום מלא בתחום הזה מול הסוכנות היהודית.

<דגנית סנקר: למשל עידוד עלייה בפריפריה בצרפת או עידוד עלייה בפריפריה בארגנטינה, והדבר הזה הוא גם בבחינת אתגר לא פשוט.

<דגנית סנקר: אנחנו מנסים.

<דגנית סנקר: מרינה, אמרת מה מדדי ההצלחה שלנו, אני חושבת שזה אתגר לא פשוט, כי יש מי שיגיד, טוב, מספרי עולים, אבל אנחנו יודעים להגיד שזה אירוע רב משתנים וגם רב שנתי, שהתוצאות והפירות שלו הם רב שנתיים.

<דגנית סנקר: אז כמו שאמרתי, אנחנו מתכוונים להמשיך ולהשקיע את אותם מכניזם שאנחנו חושבים שהם ראויים ונכונים ולהגדיל את זה בתכניות אחרות ששמעתם לגבי חלקן בפורום שהיה לפני שבועיים עם הסוכנות, ואני מקווה שהתכנית הזאת תמשיך ותעלה.

<דגנית סנקר: חג סיגד שמח לכולם.

אברהם נגוסה: תודה, תודה.

אברהם נגוסה: חג שמח.

אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לסכם, אבל אני רואה שאנשים רוצים להתייחס.

אברהם נגוסה: אני מבקש להתייחס בקיצור, כדי שנספיק לשמוע את שניכם.

אברהם נגוסה: תביעו את עמדתכם בנושא.

אברהם נגוסה: בוא תתחיל ואז הוא ימשיך.

אברהם נגוסה: בשעה 11 אנחנו סוגרים את הדיון.

<שיבי גרינפילד: תודה רבה.

<שיבי גרינפילד: שמי שיבי, אני המנהל האסטרטגי של הסוכנות היהודית, אז אני מייצג פה בעצם את הסוכנות.

<שיבי גרינפילד: אז קודם כל אני רוצה לברך ודאי על השותפות, אני חושב שהמאד יפה, עם ההסתדרות הציונית העולמית ואנחנו הרבה שנים ביחד ומאד גאים בשותפות הזאת.

<שיבי גרינפילד: רק אולי לחדד איזה שהוא דבר אחד שעלה בדברים של יושב ראש ההסתדרות הציונית, דובדבני.

<שיבי גרינפילד: הוא אמר ובכמה אופנים היה יכול להשתמע שחלק מהדברים שעלו פה, אלה דברים שנעשים באופן אקסקלוסיבי על ידי ההסתדרות הציונית העולמית, שנשארו מחוץ לתמונה.

<שיבי גרינפילד: אני רק רוצה להבהיר שבלפחות שלושה דברים הסוכנות היהודית מאד מאד מעורבת בהם ועדיין הם בוודאי בליבת הפעילות והחשיבות שלה, כש-א' זה אולפנים כמובן, שאנחנו עדיין בכל רחבי העולם.

<שיבי גרינפילד: אנחנו גם עובדים עם דוברי רוסית בצפון אמריקה.

<שיבי גרינפילד: יש לנו איתם פעילות ענפה.

<שיבי גרינפילד: אמנם לא הצלחנו אולי להבין איך לפצח את הקהילה הזאת עדיין, זאת קהילה מאד מורכבת.

<שיבי גרינפילד: גם בקשרים שלה לישראל וגם האופנים שבהם היא מתייחסת לקהילה היהודית המקומית בצפון אמריקה, אבל ודאי זה מאד גבוה על האג'נדה שלנו.

<שיבי גרינפילד: כנ"ל גם לגבי ישראלים בחו"ל.

<שיבי גרינפילד: הייתה לנו עבודה משותפת יחד עם הארגונים, עם ה-IAC.

<שיבי גרינפילד: יש היום שליחה שיושבת בסן פרנסיסקו, היא הייתה במיאמי, חלק משליחה לתוך הקהילה הישראלית.

<שיבי גרינפילד: לגבי נעלה, כמובן אני מכיר את הביקורת ואני יודע שיש המון מורכבות, אבל אני כן חושב להבהיר פה שהשליחים שלנו כן מקבלים אקסס לנעלה וכן מכירים בוודאי את התכנית הזאת.

<שיבי גרינפילד: היא תכנית חשובה ויקרה ומשמעותית.

<שיבי גרינפילד: אני יודע שיש אולי עוד הרבה דברים לשפר בהקשר לשיתוף הפעולה עם נעלה, אבל ודאי שזה לא משהו שאנחנו תופסים אותו כחסר חשיבות.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<אליהו שאול: אליהו שאול, גם מהיחידה לעלייה בסוכנות היהודית.

<אליהו שאול: אני מאד שמח על הדיון הזה שהיה היום עם ההסתדרות הציונית.

<אליהו שאול: הם השותפים הגדולים שלנו וכמובן עם דובדבני וכל חברי ההנהלה, ואני מאד שמח גם על היחידה לעלייה שקמה, כי אנחנו שותפים מלאים לעשייה בשטח.

<אליהו שאול: בפרויקט אופק ישראל או החברה אופק ישראל, אנחנו מקיימים ירידים משותפים והאולפנים היום הם חלק של העשייה המשותפת ואני רוצה להגיד פה שמה שנאמר פה על ארגוני העולים אני מברך על העבודה שהם עושים וכל מה שאמרת נכון.

<אליהו שאול: אני לא מתייחס היום לנושא תקציבים, אבל גם בפעילות המשותפת שאנחנו עושים גם באופק ישראל, גם באולפנים המשותפים, גם עם נציגים של ארגוני העולים, הם חלק.

<אליהו שאול: הם יוצאים לשטח איתנו, הם עושים את העבודה איתנו ולכן בעצם כל הארגונים שנמצאים כאן ביחד עם המשרד לעלייה וקליטה, הם עושים את העבודה ביחד.

<אליהו שאול: אין פה כפילויות, אלא אנחנו עושים הרבה מאד מסגרות של תיאומים ואני חושב שזה מבורך.

<אליהו שאול: הרבה שנים לא ראיתי את ישעיהו, ואני זוכר עוד שהייתי במחלקה לחינוך בסוכנות היהודית, התחלנו עם הפרויקט של נעלה באמריקה הלטינית, ורק שלשום קיימנו ישיבה גדולה ביחידה לעלייה של הסוכנות בנושא נעלה, כדי לשפר את העבודה ולעשות את התיאום המקסימאלי ואני מברך על העבודה ואם יש בעיות וההסתדרות הציונית תצטרף ותיתן עוד תמיכה בנושא של העידוד, שעוד ילדים יגיעו לנעלה, אני רק מברך תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה לכם.

<גאל הנרי גרינוולד: אדוני, אפשר להוסיף משפט אחד, לא יותר?

<גאל הנרי גרינוולד: מילה שלי.

אברהם נגוסה: אוקיי, אני נותן לך דקה.

<גאל הנרי גרינוולד: פחות אפילו.

אברהם נגוסה: אני משאיר זמן לסיכום.

<גאל הנרי גרינוולד: משפט אחד.

<גאל הנרי גרינוולד: יכול להיות שהם הוזמנו, אז אם הם לא הוזמנו חבל שהם לא הגיעו, ואם הם לא הוזמנו, אני מציע שבעתיד גם יוזמנו נציגים של תנועת נוער עולמיות שפועלות בחוץ לארץ.

<גאל הנרי גרינוולד: התנועות האלה, מכל גווני הקשת של מדינת ישראל, יש להן עשייה רבה מאד גם בתחום העלייה וגם בתחום הקליטה.

<גאל הנרי גרינוולד: אני חושב שהם חייבים להיות חלק מהשיח שאתה מנהל.

<גאל הנרי גרינוולד: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: כמו שאמרתי קודם בעניין מועצת העולים וארגוני העולים וגם ראשי תנועות הנוער, אנחנו נזמין אותם גם לאותו דיון כדי שנבנה מערכת שיתוף פעולה.

אברהם נגוסה: אני מאד מברך על הדיון הזה היום, שהגעתם.

אברהם נגוסה: ועדת העלייה והקליטה מברכת את ההסתדרות הציונית העולמית על הפעילות של הארגון, שאתם הצגתם לנו.

אברהם נגוסה: זה הארגון, זה הבסיס לחזרתנו למדינה, לארץ ישראל ולכן הארגון הזה צריך להמשיך להיות חזק ולפעול ולהגיע לכל הקהילות בעולם, ושיתוף הפעולה שהוצג פה גם עם הסוכנות, גם עם משרד העלייה והקליטה.

אברהם נגוסה: זה מאד מעודד אותנו וכך צריך להיות.

אברהם נגוסה: צריך לחזק את שיתוף הפעולה ולהמשיך לפעול בכל התחומים שהוצגו לנו, אם זה עידוד עלייה, אם זה החינוך בגולה ואם זה החטיבה ההתיישבותית וגם המלחמה נגד האנטישמיות.

אברהם נגוסה: בכל הפעילויות האלה אנחנו נמשיך לפעול ביחד, בשיתוף פעולה – גם הארגונים הלאומיים וגם משרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: ולכן הוועדה קוראת לממשלה בכלל ולמשרד העלייה והקליטה בפרט, לפעול בשיתוף פעולה בצורה נמרצת, לעודד עליית יהודי אירופה לישראל, כדי למנוע את הגירתם לאמריקה ולקנדה.

אברהם נגוסה: זה מאד חשוב לנו, כי משרדי הממשלה אפילו לא צריכים להשאיר את המשימה הזו רק לארגונים לאומיים כמו הסוכנות וההסתדרות הציונית.

אברהם נגוסה: משרדי הממשלה צריכים להתגייס.

אברהם נגוסה: אני מסכים איתך, ראש המחלקה לחטיבה ההתיישבותית, שהצגת את העניין הזה.

אברהם נגוסה: נמשיך לפעול פה בוועדה על מנת לחזק את משרדי הממשלה להמשיך.

אברהם נגוסה: מפה אני נוסע להצטרף לאלפים, יוצאי אתיופיה, שמגיעים היום מכל ישראל לארמון הנציב.

אברהם נגוסה: יש חג מיוחד שיוצאי אתיופיה המשיכו בגולה וממשיכים גם בארץ ועולים להר.

אברהם נגוסה: החלום לחזור לציון, לירושלים, התגשם ואנחנו ממשיכים פה את המסורת, את המורשת, להגיע להרי ירושלים, לעמוד כמשקיפים אל העיר העתיקה, הר הבית, הכותל ועומדים ומודים לקדוש ברוך הוא שזכינו להיות במדינת ישראל.

אברהם נגוסה: אני חושב שכמו שאמר יושב ראש ההסתדרות הציונית, זה יצא במקרה באותו יום בו אנחנו דנו על ההסתדרות הציונית, על הציונות.

אברהם נגוסה: אז פה הציונות האמיתית שהיום ברוך השם מעל 140,000 יהודי אתיופיה נמצאים פה במדינת ישראל כאזרחים גאים.

אברהם נגוסה: המסע להגיע לארץ ישראל היה קשה ושילמנו מחיר כבד.

אברהם נגוסה: המסע להשתלב בחברה הישראלית נמצא בעיצומו, וגם המסע הזה לא קל, זה קשה, אבל אני אופטימי.

אברהם נגוסה: כמו שהתגברנו על המכשולים במסע הראשון, נתגבר גם במסע השני על כל המכשולים, יחד עם החברה הישראלית, עם ממשלת ישראל ובני הקהילה בעצמה.

אברהם נגוסה: חג שמח לכולם ותצטרפו אלינו.

<אברהם דובדבני: ברשותך, רק משפט אחד לגבי מה שאמרת.

<אברהם דובדבני: כידוע לך, האנדרטה שנמצאת בהר הרצל לציון כל אלה שנפלו בדרך, האתיופים, כולה, כולל הרשימה, כולל הכל, נעשה על ידי ההסתדרות הציונית העולמית.

<אברהם דובדבני: הבנייה, התכנון, התיעוד וגם הסרט שבאמת מרגש וצריך אולי בהזדמנות גם להראות פה את הסרט המיוחד הזה.

<אברהם דובדבני: זו תרומתה הקטנה של ההסתדרות הציונית למפעל הזה.

אברהם נגוסה: תודה, תודה רבה גם על התכנית.

אברהם נגוסה: תודה לכולם.